УХВАЛА

м. Київ

27.02.2019Справа № 910/1201/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І. О., розглянувши у судовому засіданні

судове доручення Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр)

про вручення судових документів у справі № 886/18 Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" (ідентифікаційний код 21603903),

За участі

Представника ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" адвоката Герсимчука О. А. (за договором)

Представника АТ КБ "Приватбанк" Самонович О. А. (за довіреністю)

вільних слухачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.02.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло судове доручення Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) про вручення судових документів у справі № 886/18 Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" (ідентифікаційний код 21603903).

Порядок виконання доручень іноземних судів встановлено статтями 369-370 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 було прийнято до виконання судове доручення Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) про вручення судових документів у справі № 886/18 Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" (ідентифікаційний код 21603903), призначено судове засідання на 20.02.2019, викликано в судове засідання з метою отримання документів уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" явку якого визнано обов'язковою та роз'яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)", наслідки відмови особи отримати виклик до суду чи інші документи, що підлягають врученню за дорученням іноземного суду.

На підставі поданого 12.02.2019 через канцелярію суду клопотання про ознайомлення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" було ознайомлено з усіма матеріалами справи, зокрема з листом Міністерства юстиції України № 22-м-ін-22/19 від 28.01.2019 з додатками до нього.

У судове засідання 20.02.2019 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" не прибув, проте 18.02.2019 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами підготовчого засідання 20.02.2019 було відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" про відкладення судового засідання, заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задоволено частково, надати згоду Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" на участь його уповноважених представників в судових засіданнях у провадженні № 910/1201/19 щодо виконання судового доручення Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) про вручення судових документів у справі № 886/18 Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)", відкладено судове засідання на 27.02.2019, викликано у судове засідання з метою отримання документів уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)", явку якого визнано обов'язковою.

22 02.2018 через канцелярію суду представником ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи 910/1201/18 на підставі його представника було ознайомлено з матеріалами справи 25.02.2019, що засвідчено його особистим підписом.

27.02.2018 через канцелярію суду представником ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" було подано клопотання про не допуск до участі у судових засіданнях у провадженні № 910/1201/19 представників АТ КБ "Приватбанк", клопотання щодо дати призначення чергового судового засідання та клопотання про повернення без виконання доручення про вручення судових документів.

У судове засідання 27.02.2019 прибув представник ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)". Також в зазначене засідання прибув представник АТ КБ "Приватбанк".

Розглянувши в судовому засіданні клопотання ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" щодо дати призначення чергового судового засідання, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на такі підстави.

Відповідно до поданого клопотання представник просить у разі перенесення судового засідання 27.02.2019 або призначення чергового засідання врахувати, що у період з 28.02.2019 по 20.03.2019 представник буде перебувати у щорічній відпустці та не зможе бути присутнім у судовому засіданні.

Порядок вручення доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів визначений статтями 368-370 ГПК України. Зокрема визначено наслідки неявки представника юридичної особи в судове засідання та відмови особи від отримання виклику чи інших документів.

Водночас, враховуючи, що представник ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" прибув особисто в судове засідання а також той факт, що Міністерством юстиції України було зазначено про необхідність виконання судового доручення у строк до 28.02.2019, суд не вбачає підстав для відкладення або перенесення судового засідання.

За результатами розгляду клопотання про недопуск представників АТ КБ "Приватбанк" до судового засідання суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 4 статті 369 ГПК України у разі надходження від іноземного суду прохання щодо особистої присутності його уповноважених представників чи учасників судового розгляду під час виконання судового доручення суд, який його виконує, вирішує питання про надання згоди на таку участь.

Згідно з нормами частини 1 статті 370 ГПК України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні (частина 2 статті 8 ГПК України).

За приписами частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

З системного аналізу викладеного слідує, що приписи процесуального законодавства не містять обмежень про надання судом згоди бути присутніми в судовому засіданні щодо виконання судового доручення іноземного суду представникам Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк". При цьому надання такої згоди є виключною компетенцією суду.

Також, суд зазначає, що питання надання згоди Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" на участь його уповноважених представників в судових засіданнях у провадженні № 910/1201/19 щодо виконання судового доручення Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) про вручення судових документів у справі № 886/18 було вирішено судом в попередньому судовому засіданні та зазначено в ухвалі суду від 20.02.2019.

З огляду на наведене вище, суд відхиляє клопотання ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" про недопуск представників АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання оскільки зазначена вимога прямо суперечить основоположним принципам господарського судочинства.

У судовому засіданні 27.02.2018 представник ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" підтримав подане ним клопотання про повернення без виконання доручення про вручення судових документів.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що судове доручення Окружного суду Нікосія (Республіка Кіпр) не відповідає обраній процедурі надсилання положенням статті 30 Віденської конвенції про право міжнародних договорів; вибір процедури (надсилання доручення) за Гаазькою конвенцією не узгоджується із загальними принципами міжнародного права; вибір процедури (надсилання доручення) за Гаазькою конвенцією здійснений всупереч прохання позивача у справі в іноземному суді; доручення здійснено за новою ухвалою Окружного суду Нікосії; неможливість застосування роз'яснень Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні доручення.

Суд вважає доводи ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)", викладені у зазначеному клопотанні про повернення без виконання доручення, безпідставними та помилковими з огляду на наступне.

Так, положеннями частини 2 статті 369 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав не прийняття до виконання судового доручення, а саме судове доручення не приймається до виконання, якщо воно: 1) може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці; 2) не належить до юрисдикції цього суду; 3) суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Щодо заперечень ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" про невідповідність обраній процедурі надсилання положенням статті 30 Віденської конвенції про право міжнародних договорів.

Віденська конвенція про право міжнародних договорів, ратифікована Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 13.06.1986.

Згідно статті 6 Закону України «Про правонаступництво України» Україна підтверджує свої зобов'язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України.

24.08.1991 Постановою Верховною Радою Української РСР «Про проголошення незалежності України» було постановлено проголосити 24 серпня 1991 року Україну незалежною демократичною державою.

Таким чином, приписи Віденської конвенції про право міжнародних договорів підлягають застосуванню Україною.

Статтею 4 Віденської конвенції передбачено, що без шкоди для застосування будь-яких норм, викладених у цій Конвенції, під дію яких підпадали б договори на підставі міжнародного права, незалежно від Конвенції, вона застосовується тільки до договорів, укладених державами після набрання нею чинності щодо цих держав.

Отже приписи вказаної Конвенції регламентують порядок та вимоги до укладення міжнародних договорів між державами.

Частинами 2 та 3 статті 30 Віденської конвенції передбачено, якщо в договорі встановлюється, що він обумовлений попереднім або наступним договором або що він не повинен вважатись несумісним з таким договором, то переважну силу мають положення цього другого договору. Якщо всі учасники попереднього договору є також учасниками наступного договору, але дію попереднього договору не припинено або не зупинено відповідно до статті 59, попередній договір застосовується тільки тією мірою, якою положення є сумісними з положеннями наступного договору.

Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (далі - Гаазька конвенція) від 15.11.1965 ратифікована Україною 01.12.2001. Водночас Республіка Кіпр приєдналась до Гаазької конвенції, згідно відомостей офіційної сторінці в мережі Інтернет https://www.hcch.net/en/states/hcch-members/details1/?sid=2 - 8-Х-1984.

Зазначена Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (стаття 1 Конвенції).

Водночас, 18.03.2006 набула чинності Угода між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах (далі - Угода), якою передбачено, що правова допомога включає виконання судових процесуальних дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема опитування сторін, свідків та експертів, проведення експертиз, вручення та передачу документів, визнання та виконання судових рішень, а також інші дії відповідно до законодавства Договірних Сторін.

Керуючись положеннями вищевикладених норм міжнародних договорів та національних правових актів, суд зазначає про відсутність порушення статті 30 Віденської конвенції, оскільки відсутні факти несумісності міжнародних договорів.

Щодо заперечень ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" про те, що вибір процедури (надсилання доручення) за Гаазькою конвенцією не узгоджується із загальними принципами міжнародного права.

За приписами статті 369 ГПК України суд виконує доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами.

Судом встановлено, що судове доручення Окружного суду міста Нікосії було передано Господарському суду міста Києва для виконання в порядку Гаазької конвенції через Міністерство юстиції України. Гаазька конвенція за своєю правовою природою є міжнародним договором, при цьому ратифікованим Верховною Радою України.

При цьому направлення судового доручення в порядку Гаазької конвенції не суперечить нормам та не порушує положення Угоди, а також не створює обставин при яких можуть бути порушені права або інтереси учасників процедури вручення судового доручення.

Щодо заперечень ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" про те, що вибір процедури (надсилання доручення) за Гаазькою конвенцією здійснений всупереч прохання позивача у справі в іноземному суді, Господарський суд міста Києва зазначає наступне.

Так, імперативний обов'язок Господарського суду міста Києва полягає у вчиненні передбачених національним законодавством процесуальних дій, щодо забезпечення процедури вручення судового доручення іноземного суду. Таким чином, Господарський суд міста Києва обмежений обсягом прав, зокрема щодо надання правової оцінки діям іноземного суду в межах розгляду справи в такому іноземному суді.

Згідно Афідевіту генерального директора АТ КБ «Приватбанк» (Кіпрська філія), останній клопотав перед іноземним судом про надання дозволу вручення повідомлення Товариству за межами юрисдикції згідно до заяви банку.

Разом з тим, згідно відомостей офіційної сторінці в мережі Інтернет https://www.hcch.net/en/states/authorities/details3/?aid=251 Україна, як держава-учасниця Гаазької конвенції, заявила ноти протесту щодо застосування статті 8(2) та 10 (a), (b), (c) Гаазької конвенції, якими передбачено, кожна Договірна Держава може здійснювати вручення судових документів особам, які перебувають за кордоном, без застосування будь-якого примусу безпосередньо за допомогою своїх дипломатичних або консульських агентів. Якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Заперечення ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" про те, що доручення здійснено за новою ухвалою Окружного суду Нікосії не підлягають дослідженню Господарським судом міста Києва, оскільки відсутні правові підстави надання оцінки діям іноземного суду.

Щодо заперечень ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" про неможливість застосування роз'яснень Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні доручення суд зазначає наступне.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначається Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54 (далі - Інструкція).

У разі, якщо правова допомога запитується або надається на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, застосовуються відповідні положення цієї Інструкції з урахуванням викладеного в пунктах 6.2-6.14 цієї Інструкції.

Оскільки роз'яснення Головного територіального управління юстиції у місті Києві за своїм змістом є витягом з вказаної Інструкції, суд не вбачає правових підстав не застосування такої Інструкції.

З огляду на викладене вище, оскільки на Господарський суд міста Києва було покладено виключно обов'язок щодо виконання доручення про вручення судових документів ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" та не надано повноваження щодо встановлення інших обставин справи, беручи до уваги, що Господарським судом міста Києва не було встановлено обставин, з наявністю яких законодавець передбачає відмову в прийнятті на виконання судового доручення, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про повернення без виконання доручення про вручення судових документів.

Представником ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" в судовому засіданні було подано заяву, відповідно до якої зазначає наступне: «Цією заявою Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "ПрайсвотерхаусКуперс (Аудит)", в особі його уповноваженого представника - Адвоката Герасимчука Олексія Анатолійовича, без шкоди для заявленого клопотання про повернення без виконання доручення про вручення судових документів від 27 лютого 2019 року, приймає від Господарського суду міста Києва вручення судових документів у справі № 886/2018 за судовим дорученням Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) із наступним застереженням:

Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "ПрайсвотерхаусКуперс (Аудит)" залишає за собою усі права оскаржувати або заперечувати в іноземному суді законність будь-яких дій щодо направлення до державних органів України вказаного доручення про вручення документів та виконання державними органами України цього доручення, в тому числі, але не виключно право оскаржувати в іноземному судді виконання Господарським судом міста Києва вказаного доручення про вручення судових документів. Товариство також залишає за собою усі права оскаржувати або заперечувати юрисдикцію Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) (the District Court of Nicosia, Cyprus)».

У судовому засіданні 27.02.2019 представником ТОВ "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" було особисто отримано документи, які надійшли до Господарського суду міста Києва для виконання судового доручення Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) про вручення судових документів у справі № 886/18.

Відповідно до частини 7 статті 370 ГПК України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з'явилися до суду - у день такого судового засідання.

За таких обставин, судове доручення Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) про вручення судових документів у справі № 886/18 Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" вважається виконаним 27.02.2019.

Суд чи інший компетентний орган надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму (пункт 6.7. Інструкції).

Враховуючи, що доручення про вручення документів в Україні було направлено через Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6 Конвенції - Міністерство юстиції України, суд вважає за необхідне повідомити Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) про виконання судового доручення також шляхом направлення відповідного пакету документів через Центральний Орган - Міністерство юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Керуючись статтями 232-235, 369-370 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Судове доручення Окружного суду міста Нікосія (Республіка Кіпр) про вручення судових документів у справі № 886/18 Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)" вважати виконаним.

2. Повідомити Окружний суд міста Нікосія (Республіка Кіпр) про виконання судового доручення через Міністерство юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

3. Ухвала набирає законної сили 27.02.2019 та не підлягає оскарженню.

Повна ухвала складена 01.03.2019.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ