ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/5946/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко І.М.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - публічне акціонерне товариство "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" Луньо І.В.,

представник позивача за первісним позовом - Шалашова В.І., адвокат (дов. від 22.02.2019),

відповідач за первісним позовом - приватне підприємство "Селтік",

представник відповідача за первісним позовом - Домбровська І.О., адвокат (ордер від 18.10.2018),

позивач за зустрічним позовом - приватне підприємство "Селтік",

представник позивача за зустрічним позовом - Домбровська І.О., адвокат (ордер від 18.10.2018),

відповідач за зустрічним позовом - публічне акціонерне товариство "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" Луньо І.В.,

представник відповідача за зустрічним позовом - Шалашова В.І., адвокат (дов. від 22.02.2019),

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" Луньо І.В.

на рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2018 (головуючий суддя Курдельчук І.Д.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді: Сулім В.В., Агрикова О.В.)

у справі № 910/5946/18

за первісним позовом публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" Луньо І.В.

до приватного підприємства "Селтік"

про стягнення 424 610,40 грн. та

за зустрічним позовом приватного підприємства "Селтік" (далі - ПП "Селтік")

до публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" Луньо І.В. (далі - ПАТ "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - товариство з обмеженою відповідальністю "Сан Таун" (далі - ТОВ "Сан Таун"),

про визнання недійсним договору оренди.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПП "Селтік" (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про стягнення 142 774,91 грн. заборгованості з орендної плати за договором від 01.11.2013 № 7265 оренди нежитлових приміщень та 281 835,49 грн. відшкодування витрат Банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж.

ПП "Селтік" звернулося до господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до ПАТ "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку про визнання недійсним договору від 01.11.2013 № 7265 оренди нежитлових приміщень.

Згідно з ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2018 до участі у справі № 910/5946/18 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом, залучено ТОВ "Сан Таун".

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/5946/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018, у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір від 01.11.2013 № 7265 оренди нежитлових приміщень. Стягнуто з ПАТ "БГ БАНК" на користь ПП "Селтік" 1762,00 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Судові рішення попередніх інстанцій з посиланням, зокрема, на приписи статей 205, 215, 216, 316, 317, 319, 759, 761 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) мотивовані наявністю правових підстав для визнання договору від 01.11.2013 № 7265 оренди нежитлових приміщень недійсним та відсутністю правових підстав для задоволення первісного позову про стягнення заборгованості за недійсним правочином.

ПАТ "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову. Так, згідно з доводами ПАТ "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку, викладеними у касаційній скарзі:

- висновки судів попередніх інстанцій про те, що власником спірних нежитлових приміщень з 2005 року і по теперішній час є ПП "Селтік" не відповідають фактичним обставинам справи;

- судами попередніх інстанцій не надано оцінки тим доказам, які доводять наявність у ПАТ "БГ БАНК" з 30.09.2013 права власності на нежитлові приміщення, частина яких є предметом договору від 01.11.2013 № 7265 оренди нежитлових приміщень, відповідно, наявність правових підстав для розпорядження таким майном станом на час укладення спірного договору оренди;

- судами помилково не застосовано до спірних правовідносин приписи статті 262 ЦК України, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні 19.02.2019 оголошено перерву до 05.03.2019.

У додаткових письмових поясненнях до касаційної скарги, які надійшли до суду 22.02.2019 ПАТ "БГ БАНК" повідомило суд, зокрема, про те, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 826/26802/15 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017, а провадження в адміністративній справі № 826/26802/15 закрито. Таким чином, з 30.09.2013 Банк є власником нерухомого майна, що є предметом договору від 01.11.2013 № 7265 оренди нежитлових приміщень.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді - доповідача та пояснення представників сторін, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 01.11.2013 публічним акціонерним товариством "Банк Перший" (яким змінено найменування на ПАТ "БГ БАНК") як орендодавцем та ТОВ "Сан Таун" як орендарем укладено Договір № 7265 оренди нежитлових приміщень (далі - Договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, яке належить орендодавцю на підставі права власності, а саме: нежитлове приміщення у будівлі орендодавця, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 46 на першому та другому поверхах, загальною площею 72,65 кв.м, для розміщення офісу (далі - Приміщення);

- відповідно до пункту 1.2 Договору оренди строк оренди за цим договором починається з моменту підписання акта прийому-передачі Приміщення та закінчується 31.12.2014;

- за користування Приміщенням орендар зобов'язався сплачувати щомісячно орендодавцеві оренду плату у розмірі 5 579,58 грн., крім того ПДВ 20% - 1 115,92 грн., разом з ПДВ 6 695,50 грн. (пункт 3.1 Договору оренди);

- відповідно до пункту 3.2 Договору оренди орендна плата перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 30 числа місяця, що передує оплачуваному, за реквізитами згідно з пунктом 3.3 Договору оренди;

- крім орендної плати, орендар також зобов'язався компенсувати орендодавцю вартість таких спожитих комунальних послуг: електроенергія, вода, вивіз сміття (пункт 3.4. Договору оренди);

- відповідно до пункту 3.10 Договору оренди оплата першого та останнього місяців оренди Приміщення здійснюється шляхом використання орендодавцем гарантійного платежу, перерахованого йому орендарем у розмірі та порядку, встановленому цим договором;

- Договір оренди вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання (пункт 7.2 Договору оренди);

- відповідно до пункту 7.3 Договору оренди строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.2 цього договору та закінчується _____, у момент повернення Приміщення орендодавцю;

- у подальшому сторонами Договору оренди укладалися додаткові угоди (договори) до нього, якими вносилися зміни до пункту 1.2 Договору оренди в частині строку оренди, а саме додатковим договором від 31.12.2015 визначено термін оренди "з 01.01.2015 по 26.02.2016". У свою чергу, додатковим договором від 01.02.2016 строк дії Договору оренди продовжено до 31.01.2017 та встановлено умови його автоматичної пролонгації за умови, що жодна із сторін цього договору не виявить бажання припинити дію Договору оренди шляхом направлення рекомендованого листа іншій стороні за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що:

- 01.11.2016 ПАТ "БГ БАНК" як орендодавцем, ТОВ "Сан Таун" як первісним орендарем і ПП "Селтік" як новим орендарем укладено договір № 01/11/16 про заміну сторони у зобов'язанні (далі - Договір № 01/11/16), згідно з умовами якого первісний орендар переводить (передає), а новий орендар приймає на себе зобов'язання та права за Договором з усіма змінами і доповненнями до нього, відповідно до умов якого орендодавець передав у строкове платне користування першому орендарю нежитлове приміщення загальною площею 48,1 кв.м, що розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 46;

- згідно з пунктом 1.2 Договору № 01/11/16 сторони передбачили, що з підписанням цього договору новий орендар зобов'язується сплатити орендодавцю борг з орендної плати та інших платежів, що виник у первісного орендаря перед орендодавцем за основним договором. Станом на 01.12.2016 борг первісного орендаря зі сплати орендної плати та інших платежів орендодавцю за Договором оренди становить 192 297,44 грн. При цьому новий орендар зобов'язується погасити таку заборгованість протягом 390 днів з моменту укладення та набрання чинності цим договором;

- Договір № 01/11/16 набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріпленням печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (пункт 5.1 Договору № 01/11/16);

- 01.11.2016 згідно з тристороннім актом приймання-передачі первісний орендар передав, а орендар (ПП "Селтік") прийняв нежитлові приміщення загальною площею 48,1 кв.м. Крім того, орендодавець передав, а орендар (ПП "Селтік") прийняв нежитлові приміщення площею 2.4 кв.м на умовах оренди за Договором оренди;

- у зв'язку із укладенням Договору № 01/11/16 та збільшенням площі орендованих приміщень 01.11.2016 ПАТ "БГ БАНК" та ПП "Селтік" укладено договір про внесення змін до Договору оренди, яким приведено реквізити сторін у відповідність із Договором № 01/11/16, змінено зазначену у підпункті 1.1.1 пункту 1.1 Договору оренди площу орендованих приміщень на 50,5 кв.м, а також змінено зазначену у пункті 3.1 Договору оренди орендну плату, яку відповідно до умов цього договору визначено у розмірі 65,00 грн. з 1 кв.м, разом у сумі 3 282,50 грн., у т.ч. ПДВ 547,08 грн., з урахуванням індексу інфляції;

- ПАТ "БГ БАНК" зверталося до ПП "Селтік" згідно з листом від 02.08.2017 № 18/309, у якому зазначало про необхідність сплатити до 10.08.2017 заборгованість з орендної плати у розмірі 178 780,90 грн. та 10 261,56 грн. - на відшкодування експлуатаційних платежів;

- орендодавцем виставлялись орендарю акти виконаних робіт/наданих послуг від 01.09.2017 та від 04.10.2017 щодо компенсації вартості комунальних та експлуатаційних платежів, які підписані сторонами Договору оренди;

- у вимозі від 30.03.2018 № 04/264 ПАТ "БГ БАНК" вимагало від ПП "Селтік" сплатити заборгованість у сумі 424 610,40 грн. за Договором оренди (з урахуванням подальших змін і доповнень);

- листом від 07.05.2018 орендодавцем направлено орендарю рахунки-фактури від 07.12.2017 на суму 60 837,76 грн., 27.12.2017 на суму 72 006,25 грн., 02.02.2018 на суму 86 113,85 грн., 05.03.2018 на суму 92 877,62 грн. щодо компенсації вартості комунальних та експлуатаційних платежів.

Суди попередніх інстанцій також встановили, що ПП "Селтік" набуто право власності на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), загальною площею 13 491,3 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1 на підставі Договору від 09.08.2005, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого у реєстрі за № 982, на підтвердження чого 01.09.2005 Київським міським БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна видано ПП "Селтік" реєстраційне посвідчення № 003409.

У вказаному об'єкті нерухомого майна знаходиться нежитлове приміщення, що є предметом Договору оренди.

Згідно з витягом з наказу Головного управління містобудування та архітектури Виконавчого органу КМР (КМДА) від 13.01.2012 № 17 об'єкту нерухомого майна (нежилому приміщенню хімічного цеху літ. Е) відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.08.2005 № 982, реєстраційного посвідченню БТІ від 01.09.2005 № 003409 присвоєно поштову адресу вул. Червоноткацька, 46.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2016 зі справи № 826/26802/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017, адміністративний позов фізичної особи до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи - ПАТ "БГ БАНК", ПП "Селтік" задоволено частково: скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13 491,3 кв.м. за ПАТ "Банк Перший" () та всі наступні/пов'язані індексні номери про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У розгляді адміністративної справи № 826/26802/15 судами, зокрема, встановлено, що 30.09.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябоконь О.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 6851995 та внесено відповідні відомості про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46 за ПАТ "Банк Перший" (яким змінено найменування на ПАТ "БГ БАНК"). Оскаржуване рішення прийнято за результатами розгляду заяви ПАТ "Банк Перший" на підставі договору іпотеки від 29.02.2008, укладеного між ПП "Селтік" і ПАТ "Банк Перший".

В Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 23.06.2018 № 128737824 зазначено про наявність обтяження № 6703124 на нерухоме майно, яким є нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), загальною площею 13 491,3 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, власником якого зазначено ПП "Селтік" .

Причиною виникнення спору зі справи за первісним позовом стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ПП "Селтік" 142 774,91 грн. заборгованості з орендної плати за Договором оренди та 281 835,49 грн. відшкодування витрат Банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж.

Причиною виникнення спору за зустрічним позовом стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання Договору оренди недійсним.

За змістом частин першої та другої статті 761 ЦК України (в редакції, чинній станом на час укладення оспорюваного правочину) право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України ).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою та другою статті 319 ЦК України унормовано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Суди попередніх інстанцій встановили, що станом на дату укладення Договору оренди останній суперечив приписам статей 316, 317, 319, 761 ЦК України, з огляду на те, що у ПАТ "БГ БАНК" були відсутні правові підстави для розпорядження нежитловим приміщенням по вул. Червоноткацькій, 46 в м. Києві.

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини Касаційний господарський суд погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій про те, що у ПАТ "БГ БАНК" не було законних підстав для укладення оспорюваного за зустрічним позовом правочину і, відповідно, для розпорядження річчю, право власності щодо якої ним не набувалося. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2018 зі справи № 910/10986/17.

Зазначене є підставою для визнання Договору оренди недійсним у силу приписів статей 203, 215 ЦК України.

При цьому, щодо посилання Банку у додаткових письмових поясненнях на те, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 826/26802/15 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017, а провадження у справі № 826/26802/15 закрито, Касаційний господарський суд зазначає, що приписами статті 300 ГПК України визначені межі розгляду справи судом касаційної інстанції, зокрема, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Водночас наведені Банком обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення у справі № 910/5946/18 в порядку, визначеному приписами статей 320 та 321 ГПК України.

У розгляді справи № 910/5946/18 ПАТ "БГ БАНК" подано заяву про застосування позовної давності до вимоги ПП "Селтік" про визнання Договору оренди недійсним.

У розгляді вказаної заяви ПАТ "БГ БАНК" суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позовна давність за зустрічним позовом не є такою, що сплинула, з огляду на те, що звернення із зустрічним позовом у цій справі безпосередньо пов'язане із судовим рішенням від 21.12.2016 в адміністративній справі № 826/26802/15 і встановленими у ньому обставинами.

Що ж до посилання судів попередніх інстанцій на те, що ПП "Селтік" стало стороною Договору оренди лише 01.11.2016, уклавши договір № 01/11/16 про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно про порушення свого права змогло дізнатися саме з цього моменту, то такий висновок судів попередніх інстанцій є помилковим, про що слушно зазначає Банк у касаційній скарзі, оскільки згідно зі статтею 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Проте зазначене не впливає на правильність висновку судів попередніх інстанцій про відсутність підстав вважати позовну давність за зустрічним позовом такою, що сплинула, з огляду на аргументи, як наведені вище.

У частині первісного позову про стягнення з ПП "Селтік" заборгованості суди попередніх інстанцій, відмовляючи у його задоволенні, виходили, зокрема, з того, що в силу приписів статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно, з огляду на те, що Договір оренди визнано недійсним у судовому порядку, відсутні й підстави для стягнення заборгованості за недійсним правочином.

Касаційний господарський суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення первісного позову в частині вимоги про стягнення з ПП "Селтік" 142 774,91 грн. заборгованості з орендної плати за недійсним правочином.

Водночас, відмовляючи також у задоволенні первісного позову в частині вимоги стягнення з ПП "Селтік" 281 835,49 грн. відшкодування витрат Банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на ними ж встановлені обставини стосовно того, що сторони Договору оренди дійшли згоди про заміну первісного зобов'язання, що виникло з Договору оренди новим зобов'язанням, уклавши договір від 01.07.2017 про передачу електроенергії та спільне використання технологічних мереж (який є додатковою угодою від 01.07.2017 до Договору оренди). У зв'язку з цим, за висновком судів попередніх інстанцій, у ПАТ "БГ БАНК" припинилися права та обов'язки орендодавця, а у ПП "Селтік" - орендаря.

Так, згідно з частиною другою статті 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

З огляду на викладене судам слід було встановити період, за який ПАТ "БГ БАНК" просить стягнути з ПП "Селтік" 281 835,49 грн. відшкодування витрат Банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж, а також підстави для таких нарахувань (відповідно з'ясувати, чи підпадають такі витрати під дію Договору оренди або ж пов'язані з виконанням договору від 01.07.2017 про передачу електроенергії та спільне використання технологічних мереж).

Залежно від встановленого судам належало дослідити питання дійсності правочину, який визначений Банком як підстава для стягнення коштів, перевірити обґрунтованість та правильність заявлених до стягнення сум, відповідно, встановити наявність чи відсутність правових підстав для їх стягнення.

Проте дослідження наведених обставин залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій.

З огляду на викладене ані рішення місцевого господарського суду, ані постанова апеляційного господарського суду не можуть вважатися законними та обґрунтованими в частині вирішення спору за первісним позовом про стягнення з ПП "Селтік" 281 835,49 грн. відшкодування витрат Банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж, у зв'язку з чим судові акти попередніх інстанцій підлягають частковому скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Зважаючи на викладене, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню в частині вирішення спору за первісним позовом про стягнення з ПП "Селтік" 281 835,49 грн. відшкодування витрат Банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж, а справа - передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду у тій же частині.

Під час нового розгляду справи у переданій на новий розгляд частині господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та докази, в тому числі зазначені в даній постанові, об'єктивно оцінити відповідні докази, що мають юридичне значення для вирішення справи по суті, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення. За результатами нового розгляду справи у переданій на новий розгляд частині має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 129, 308, 310, 315, 316 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" Луньо І.В. задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 зі справи № 910/5946/18 скасувати в частині вирішення спору за первісним позовом публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів про стягнення з приватного підприємства "Селтік" 281 835,49 грн. відшкодування витрат Банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж, а також в частині розподілу судових витрат.

Справу у відповідній частині направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

3. У решті рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 зі справи № 910/5946/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко