РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2019Справа №910/15510/18
За позовом Управління освіти Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелрембуд"

про стягнення 22 978,57 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Скачко А.А., за довіреністю;

від відповідача - Сайко Ю.В., за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Управління освіти Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелрембуд" про стягнення 22 978,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зобов'язаний відповідно до умов договору від 11.09.2017 №246 стосовно капітального ремонту спортивного майданчика ліцею "Престиж" за адресою: вул. Героїв Севастополя, 42-А. та вимог чинного законодавства відшкодувати позивачу завищення вартості виконаних робіт за наданими актами форми №КБ-2в в розмірі 22 978,57 грн.

Ухвалою суду 23.11.2018 відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Встановлено відповідачу строк, який становить п'ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання до суду відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство та доказів направлення відзиву позивачу.

17.12.2018 відповідачем через відділ діловодства суду подано відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач просив здійснювати розгляд справи 910/15510/18 з повідомленням (викликом) сторін, обґрунтовуючи це тим, що подаючи позов у даній справі Позивач фактично представляє інтереси Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а не свої власні, як окремої юридичної особи, з метою достеменного з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, належної оцінки всіх доказів, є необхідність здійснювати розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 22.12.2018 задоволено клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 31.01.2019 о 12:00 год.

В судовому засіданні 31.01.2019 суд порадившись на місці ухвалив ухвалу про оголошення перерви до 26.02.2019 о 10:00 год. та продовжує процесуальний строк на подачу документів представнику до 26.02.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 26.02.2019 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.02.2019 заперечив проти позовних вимог.

У судовому засіданні 26.02.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням освіти в якості замовника та Товариством з обмеженого відповідальністю «ІНТЕЛРЕМБУД» в якості підрядника 11 вересня 2017 року укладено договір №246, надалі - Договір, за яким підрядник зобов'язався виконати роботи: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 Капітальний ремонт спортивного майданчику в ліцеї «Престиж» за адресою: вул. Героїв Севастополя, 42 Солом 'янського району міста Києва (код за ДК 021:2015 - 45450000-6 інші завершальні будівельні роботи», а замовник - прийняти та оплатити виконану належним чином роботу.

Згідно з п. 3.1. договору, з урахуванням додаткової угоди №3 від 05.12.2017, ціна Договору становить 1 468 195,20 грн.

Термін виконання робіт, з урахуванням додаткової угоди №2 від 29.09.2017 до 30.11.2017 (п. 5.1. договору).

У відповідності до п. 4.1. договору замовник проводить оплату на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) виконавця.

Строк дії Договору встановлено у п. 10.2., де вказується, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року.

Відповідно до акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017року від 04.10.2017 та акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року від 22.11.2017, відповідач виконав роботу визначену Договором на суму - 1 468 195,20 грн., а позивач у повному обсязі здійснив її оплату.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, враховуючи приписи зазначених норм права, а також те, що Управління освіти оглянуло та прийняло за актами приймання виконаних будівельних робіт, які підписані та скріпленні печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень виконані відповідачем підрядні роботи обумовлені договором, то позивач погодився, як з якістю таких робіт, так і з їх кількістю, а також провів їх оплату.

Відтак, умови договору позивач і відповідач виконали повністю і зауважень один до одного з цього приводу не було.

Однак, звертаючись з позовом, Управління освіти суму завищення вартості підрядних робіт за Договором визначило виходячи з висновку Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради «Київекспертиза» від 22 червня 2018р. №070-01/275.

Позивач, зокрема, зазначає, що завищення вартості виконаних робіт за наданими актами форми №КБ-2в складає 22 978,57 грн., з ПДВ, або 1,56%, в тому числі:

а) завищення кількості та вартості матеріалів складає 51,10542 тис. грн.;

б) завищення вартості експлуатації машин і механізмів складає 2,86286 тис. грн.;

в) завищення вартості, пов'язане з невірним застосуванням коефіцієнтів до втрат ресурсів і норм витрат труда робітників складає 1,70436 тис. грн.;

г) завищення вартості загальновиробничих витрат у зв'язку з відсутністю розрахунків на оплату перших п'яти днів непрацездатності внаслідок захворювань або травм та неправильним застосуванням підрядною організацією розміру єдиного внеску складає 1,27073 тис. грн.;

д) завищення вартості будівельних робіт, через віднесення їх до вартості витрат на експертизу проектно-кошторисної документації, які не включаються у акти фюрми №КБ-2в, складає 1,77 тис. грн.;

е) неврахована раніше виконання робіт по розподілу гумової крихти по штучній траві + 35,73480 тис. грн.

Разом з цим, у аудиторському звіті від 27.06.2018 №070-5-13/42 на який посилається Управління освіти як на підставу своїх вимог, містяться власні заперечення позивача відносно висновків про названі завищення.

Щодо завищення кількості та вартості матеріалів - вартість матеріалів та кількість включена в акти виконаних робіт згідно фактичних затрат на закупку та доставку відповідних матеріалів на об'єкт (про що є відповідні підтверджуючі документи у підрядної організації);

Щодо завищення вартості експлуатації машин і механізмів - вартість експлуатації машин і механізмів включена на рівні статистичної оренди відповідних машин і механізмів, що залучалися до виконання відповідних робіт;

Щодо неправильного застосування коефіцієнтів - коефіцієнт 1,1 до трудозатрат передбачений у дефектному акті та рекомендований ДСТУ-Н Б Д.2- 21:2012 (вказівки щодо застосування кошторисних норм);

Щодо завищення вартості загальновиробничих витрат - при визначенні вартості загальновиробничих витрат застосовані коефіцієнти, що передбачені ДСТУ-Н Б Д. 1.1-2013 (настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва).

Крім того, в аудиторському звіті відсутня інформація на підставі якої представниками Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради «Київекспертиза» визначено суму завищення вартості за Договором, зокрема, відсутній перелік матеріалів, їх кількість, ціна та сума завищення в розрізі кожного найменування будівельних матеріалів і робіт.

Тобто, позивачем також заперечувалось твердження Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради «Київекспертиза» про завищення вартості виконаних відповідчем та прийнятих Управлінням освіти робіт за договором, що у свою чергу свідчить про належне виконання відповідачем умов договору та безпідставність позову.

Щодо правових підстав позову, суд зазначає наступне.

Так, у п. 6.3.12. договору, на який посилається Управління освіти, як на підставу для задоволення позову, сторони погодили, що підрядник зобов'язаний безумовно повернути замовнику кошти в сумі виявленого контролюючими органами завищення обсягів та вартості виконаних робіт.

З аналізу цього пункту договору слідує, що обов'язок з повернення коштів відповідач прийняв на себе у разі виявлення порушень саме контролюючими органами.

При цьому, у якості доказу завищення вартості робіт за договором позивач вказує на аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.06.2018 р. №070-5-13/42 та на висновок Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» від 22.06.2018 р. №070-01/275.

Водночас, відповідно до Положення про Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), надалі - Департамент, затвердженого рішенням Київської міської ради від 18.09.2014 №151/151, надалі - Положення, Департамент є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підзвітним та підконтрольним Київському міському голові та Київській міській раді.

Згідно п. 1.8. Положення Департамент діє в інтересах територіальної громади міста в особі Київської міської ради, є органом оперативного контролю та не підміняє контрольних функцій будь-яких державних органів.

Департаменту підпорядковується комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспекртиза» (п. 1.11. Положення).

Пунктом 2.1. Положення визначено, що основними завданнями Департаменту є надання незалежних висновків та рекомендацій за результатами здійснення контролю за ефективністю діяльності та дотримання законодавства структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підприємствами, установами та організаціями комунальної форми власності територіальної громади м. Києва та районів м. Києва, іншими суб'єктами в частині використання ними відповідних комунальних ресурсів (майна, коштів та іншої комунальної власності) далі - підконтрольні суб'єкти), спрямованих на забезпечення ефективного і результативного управління комунальними ресурсами.

Внутрішній аудит як система контролю за діяльністю підконтрольних суб'єктів створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

Тобто, Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводить виключно внутрішній аудит підконтрольних суб'єктів (в т.ч. Управління освіти), для ефективного управління комунальними ресурсами, є органом оперативного контролю та не підміняє контрольних функцій будь-яких державних органів.

Таким чином, аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.06.2018 р. №070-5-13/42 та висновок Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» від 22.06.2018 р. №070-01/275, не є належним доказом факту завищення робіт за Договором, оскільки вказаний аудит є внутрішньою перевіркою Позивача проведеним не державним органом, а відтак не створює для Відповідача обов'язку закріпленого в п. 6.3.12. Договору.

Крім того, акт (звіт) перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт (звіт) перевірки, є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.39.2013р. у справі №21-237а13.

Крім того, як слідує з постанови Верховного Суду від 21.05.2018р. у справі №922/2310/17, акт ревізії не може встановлювати обов'язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу ст. 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади. Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Також, в розрізі спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми законодавства, якими встановлено право управненої сторони на відшкодування збитків.

Зокрема, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушення.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

У відповідності до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням. Тобто, відшкодуванню підлягають збитки, які знаходяться у причинному зв'язку з правопорушенням.

Обов'язок з відшкодування збитків настає для суб'єктів господарювання у разі порушення господарського зобов'язання в результаті неналежного виконання (або невиконання) умов договору (ст. 224, ст. 225 Господарського України, ст. 623 Цивільного кодексу України) або внаслідок завдання шкоди без договірних правовідносин (глава 82 Цивільного кодексу України).

Таким чином, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків потрібна наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, оскільки відповідачем не порушено жодних умов договору, то і підстави для стягнення з останнього збитків у вигляді завищення вартості підрядних робіт - відсутні.

Оскільки у позові відмовлено, сплачений судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Управлінню освіти Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Повне рішення складено: 04.03.2019

Суддя І.І.Борисенко