ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019р.

Справа № 904/121/19

За позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро

До: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград

Про: стягнення 4 538, 76 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (позивач) звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (відповідач) заборгованості з плати за користування вагонами в розмірі 4 538, 76 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в липні 2018 року станцією Ароматна Придніпровської залізниці подавався ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» під навантаження порожній вагон №59823880. Вантажовласник - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» , приймав цей вагон на свою під'їзну колію. Відомість плати за користування вагоном №06079058 підписана представникам вантажовласника із зауваженнями з посиланням на непридатність спірного вагону для перевезення сипучих вантажів. Після повернення спірного вагону з під'їзної колії ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» станцією Ароматна Придніпровська залізниці у відповідності зі статті 119 Статуту залізниць України та п.п. 3, 4, 12 Правил користування вагонами та контейнерами, на підставі пам'ятки про подавання вагону та пам'ятки про забирання вагону форми ГУ-45 нарахована плата за користування спірним вагоном по відомості плати за користування вагонами ф.ГУ-46 №06079058 на суму 4 538, 76 грн.

Ухвалою суду від 14.01.19р. було відкрите провадження у справі №904/121/19 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

14.02.19р. ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (відповідач) подало до канцелярії суду відзив на позов. Суд вважає за необхідне залишити відзив відповідача без розгляду, з урахуванням у наступного.

Відповідно до приписів ч. 1, 8, 9 ст. 165 ГПК України : у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до приписів ст. 115 ГПК України : строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Згідно ст. 116 ГПК перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок; строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку; строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку; якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця; якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день; перебіг строку, закінчення якого пов’язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події; останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу; строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв’язку.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019р. у справі №904/121/19 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було встановлено строк для надання відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалу суду від 14.01.19р. було отримано відповідачем 17.01.19р. - що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення відповідачу 17.01.19р. копії ухвали суду від 14.01.19р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі ( а.с.19).

Таким чином ( враховуючи приписи ст.ст. 115, 165 ГПК України) відповідач повинен був подати відзив на позов в строк до 01.02.19р.

Проте, відзив на позов вих.№8/1040 від 13.02.19р. надійшов до матеріалів справи через канцелярію господарського суду Дніпропетровської області 14.02.19р. - тобто з простроченням встановленого судом строку на 13 днів. При цьому, відповідач не клопотав про поновлення строку на подання відзиву.

Згідно з приписами ст. 118 ГПК України : право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 119 цього Кодексу передбачено , що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи , поданою до закінчення цього строку , чи з ініціативи суду.

Оскільки відповідачем до закінчення встановленого судом процесуального строку не було подано заяву про продовження строку для подання відзиву на позов ; суд залишає без розгляду відзив на позов та вважає за необхідне вирішувати справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно статті 76 Статуту залізниць України час знаходження вагонів на залізничних під'їзних коліях, що обслуговуються їх локомотивами, визначається з моменту передачі вагонів на передавальних коліях. Місце і порядок операцій встановлюються договором про експлуатацію залізничної під'їзної колії.

Статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором.

Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів). Експлуатація залізничних під'їзних колій, які мають свої локомотиви, повинна здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії і станції примикання.

Згідно Єдиного технологічного процесу роботи під’їзної колії ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» і виробничо-технологічного підрозділу станція Ароматна регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», а саме, п.2.2. «Організація передавальних операцій» : з ціллю розмежування відповідальності за справний стан вагонів і дотримання правил навантаження при передачі вагонів з під’їзної колії ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на станцію Ароматна та навпаки здійснюються приймально-здавальні операції, які складаються з комерційного огляду та технічного обслуговування .

Всі технічні несправності реєструються у книзі натурного огляду вагонів у пунктах технічної передачі форми ВУ-15 та по виходу вагонів з під’їзної колії, звіряються з фактичним станом. Результати огляду всіх вагонів реєструються в книзі пред’явлення вагонів до технічного обслуговування форми ВУ-14 та завіряються особистими підписами старшого прийомоздавальника вантажу та багажу станції та оглядача вагонів. Час закінчення приймально-здавальних операцій фіксується в пам’ятках про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, на підставі яких формуються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46.

В липні 2018 року станцією Ароматна Придніпровської залізниці був поданий ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» під навантаження порожній вагон №59823880. Вантажовласник – ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» , прийняв цей вагон на свою під’їзну колію, що підтверджується пам’яткою про подавання вагону №2187, яка підписана представником вантажовласника (а.с.10). Повернення цього вагону з під’їзної колії вантажовласника підтверджується пам’яткою про забирання вагону №3254, яка підписана представником відповідача без застережень (а.с.11).

На підставі пам’яток про подавання та забирання вагону ф. ГУ-45 за час перебування вагону у безпосередньому розпорядженні вантажовласника - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» нарахована плата за користування вагоном по відомості ф.ГУ-46 №06079058 в загальному розмірі 3 849,30 грн. ( без ПДВ ) (а.с.9). На цій відомості міститься напис, що із нарахованою сумами не згоден та зазначено плату за користування вагонами в розмірі 67, 00 грн.

У зв’язку з відмовою відповідача здійснити оплату за користування вагоном в розмірі 4 538, 78 грн. ( розраховану позивачем за весь час користування вагоном, з урахуванням ПДВ та сплачених відповідачем 67,00 грн.) позивач був вимушений звернутися з цим позовом до суду.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.6. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 року (з подальшими змінами та доповненнями) №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно подав спірний вагон на приймально-здавальні колії відповідача – ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», станції Ароматна вагон, який був прийнятий представником відповідача у технічному і комерційному відношенні - тобто, в момент здійснення приймально-здавальних операцій вагон був справний, що підтверджується підписом відповідального представника останнього у пам'ятці про подавання вагону форми ГУ-45. (а.с.10).

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Придатність вагонів для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається від правником, якщо завантаження здійснюється його засобами або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Відповідачем підписано пам'ятку, тобто, визнано придатність спірного вагону для перевезення вантажу як в технічному так і в комерційному відношенні.

Підпунктом 2.1.1 п. 2 Інструкції для обліку наявності та ремонту несправних вагонів від 28.02.1995 року, затвердженої заступником Генерального директора Укрзалізниці, яка регламентує порядок обліку наявності несправних вагонів вантажного та пасажирського парку, пересилання їх на ремонт, випуск з ремонту, простоювання в несправному стані, відчеплення вагонів за технічним станом від поїздів та составів вагонів, передбачено наступне: несправним вважається вагон вантажного або пасажирського парку, непридатний за технічним станом для експлуатації, що не забезпечує безпеку руху, цілісність вантажів, нормальні умови перевезення пасажирів і не відповідає іншим вимогам Правил технічної експлуатації. Ці вагони мають бути забраковані і оформлені повідомленням на ремонт форми ВУ-23.

Отже, відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність своєї вини у затримці вагону. Крім того, плата за користування вагоном не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні. В силу приписів ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Відповідач не надав належних доказів на спростування доводів позивача, а також не довів наявності обставин, які могли бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами .

Враховуючи вищезазначене , позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Соборна,76; ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108; ): 4 538, 76 грн. - плати за користування вагонами та 1 762, 00 грн. – витрат на сплату судового збору .

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 11.03.2019р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя                                                                                            Васильєв О.Ю.