ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 Справа №907/804/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС» (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 163; ідент.код 35771408)

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «НТД - Україна» (82300, Львівська область, м. Борислав, вул. Коваліва, 46-Б; ідент.код 25227710),

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Джуссо» (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 163; ідент.код 37553099)

про визнання Договору №221 від 07.04.2015 неукладеним (таким, що не відбувся).

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача: Лишенко Н.С. - Ордер ЗР №56914 від 02.07.2018;

Відповідача-1: Полєтаєв І.О. - Ордер КВ №016322 від 14.03.2018;

Відповідача-2: не з'явився.

Процесуальні дії вчинено судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.01.2018 відкрито провадження у справі № 907/804/17, яку передано Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.12.2017 за належною територіальною підсудністю.

Відповідно до Заяви Позивача №79 від 18.04.2018 (якою остаточно уточнено позовну вимогу), - предметом позову є вимога про визнання Договору №221 від 07.04.2015 "(в копії, що знаходиться в матеріалах справи) неукладеним (таким, що не відбувся), - відповідно до ст.181 ГК України".

Підстава позовної вимоги - відсутність факту досягнення Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НТД - Україна" згоди стосовно істотних умов Договору, що перешкодило його укладенню.

При цьому, Позивачем зазначено:

-Договір №221 від 07.04.2015 Сторонами - не укладався;

-оригінал Договору - відсутній;

-Відповідач-1 пояснює відсутність оригіналу Договору його втратою.

На підставі Ухвали суду від 27.04.2018, Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено судово-технічну експертизу друкарських форм та реквізитів копії спірного Договору та надано Висновок №2971/2972 від 28.09.2018, у якому зазначено:

1)Перші три сторінки Договору №221 від 07.04.2015 та остання (четверта) сторінка цього договору, виконані за допомогою комп'ютерної техніки, а саме струминного принтера до ПК.

2)Встановити чи заперечувати застосування монтажу при виготовленні договору №221, укладений 07.04.2015, не видається можливим з причин, викладених в дослідницькій частині Висновку.

27.03.2018 у суд надійшла Відповідь (Позивача) на Відзив Відповідача-1. Відповідь на відзив №191 від 29.11.2018 залишено судом без розгляду (Ухвалою від 25.01.2019).

20.12.2017 та 26.11.2018 Відповідачем-1 подано Відзиви на позов, у яких викладено обґрунтування безпідставності позовної вимоги та, зокрема, зазначено:

1)Ствердження Позивача, що між Сторонами не було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов Договору №221 від 07 квітня 2015 року, спростовується самим Договором, який підписаний з боку ТОВ «НТД-Україна» директором Пасічником Ю.П., а з боку Позивача - директором Соболь Д.А., а їх підписи скріплені печатками.

2)Між ТОВ «НТД-Україна» (Позивач) та ТОВ «Фрут Майстер Фудс» (Відповідач) розглянута справа №907/331/17 щодо стягнення боргу та санкцій, у якій судами встановлені фактичні обставини, що підтверджуються Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17.05.2017 та Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.07.2017. Названі судові рішення набули законної сили, не скасовані, а тому обставини, які ними встановлені, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина 4 статті 75 ГПК України).

3)21.07.2017 року директор ТОВ «НТД-Україна» надав пояснення Львівському

апеляційному господарському суду та повідомив суду про втрату оригіналу Договору №221 від 07 квітня 2015 року і неможливість надання суду такого оригіналу.

При цьому, директором зазначено:

-між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №221 від 07.04.2015;

-до Договору було укладено Специфікації №№1, 2 від 07.04.2015 та 29.05.2015 відповідно;

-на Договорі і на Специфікації №1 знизу зазначено «Договор №221 от 09.02.2015 г.», так як переговори щодо укладення Договору розпочалися з початку 2015 року і можливо фраза «Договор №221 от 09.02.2015г.» була згенерована програмою Microsoft Word (за допомогою якої Договір було розроблено), як зазначення дати остаточної редакції документа;

-Специфікації №№1,2, Рахунки-фактури №37 від 14.04.2015 і №73 від 05.06.2015, Видаткові накладні від 14.04.2015 №334 і від 05.06.2015 №576 містять посилання на Договір №221 від 07.04.2015;

-на даний час Товариство «НТД-Україна» не може надати суду оригінал Договору №221 від 07.04.2015 та Специфікацій №№1, 2 від 07.04.2015 та 29.05.2015, оскільки документи було втрачено (залишились тільки копії зазначених документів);

-у всіх своїх платіжках Товариство «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС», у призначенні платежу, зазначало: «Оплата за концентрований апельсиновий сік згідно рах.№37 від 14.04.2015» або «Оплата за концентрований апельсиновий сік згідно рах.№73 від 05.06.2015» (а Рахунки №№37 і 73 виписані на виконання Договору №221 від 07.04.2015 і містять посилання на нього).

4) Під час укладення Договору №221, тобто 07 квітня 2015 року, Сторонами повністю дотримано вимоги чинного законодавства, у тому числі і щодо форми договору.

5)Господарські відносини між ТОВ «НТД-Україна» і ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС» повністю відповідали суті Договору - поставка товару, його прийняття та оплата Покупцем.

6)Поставка товару відбулася на підставі Видаткових накладних.

7)Для оплати товару та на виконання Договору ТОВ «НТД-Україна» виставило ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС» Рахунки на оплату.

8)ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС» частково оплатило отриманий за договором товар, а неоплачену частину товару ТОВ «НТД-Україна» стягнуло в примусовому порядку, що було предметом судового розгляду Господарського суду Закарпатської області у справі №907/331/17.

9)Необґрунтованість підстав позову (із врахуванням уточнень) підтверджує правова позиція Верховного Суду у справі № 926/3397/17, викладена в Постанові від 06.11.2018 року:

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. За положенням частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами частин 1, 8 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно, якщо буде доведено, що спірний договір його сторонами виконується, це виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов, а не за наслідками виконання договору сторонами, (п. 22 постанови Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 922/189/18). Аналогічної правової позиції також дійшов Верховний Суд України в постановах від 23.09.2015 у справі № 914/2846/14 та від 06.07.2016 у справі № 914/4540/14.

10)Необґрунтованість підстав позову (із врахуванням уточнень) підтверджує аналогічна правова позиція Верховного Суду у справі № 922/189/18, викладена в Постанові від 11.10.2018 року:

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

11) ТОВ «НТД-Україна» надає копію Договору №221 від 07 квітня 2015 року, укладеного між ТОВ «НТД-Україна» і ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС», яка збереглася.

28.03.2018 Відповідачем-2 подано Пояснення, у яких, зокрема, зазначено:

-05.06.2015 Товариством «Джуссо» та Товариством «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС» укладено Договір поруки, згідно з умовами якого Відповідач-2 встановив поруку для забезпечення виконання Відповідачем-1 зобов'язань (перед Позивачем) з поставки сировини (концентрату апельсинового соку);

-Відповідач-1 виконав своє зобов'язання з поставки Позивачу обумовленої сировини, тому, - правові наслідки за Договором поруки не виникли;

-необхідність укладення Договору поруки була зумовлена тим, що Сторони (Позивач та Відповідач-1) не дійшли згоди щодо істотних умов Договору поставки №221 від 07.04.2015.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження (у межах розумного строку).

У судовому засіданні 25.01.2019 судом оголошувалась перерва до 21.02.2019.

У судових засіданнях представники Позивача та Відповідача-1 виступили із вступним словом та надали пояснення стосовно обставин спору.

Провадження у справі було зупинено судом Ухвалою від 27.04.2018 (у зв'язку з призначенням експертизи) та поновлено Ухвалою від 08.10.2018.

Подані Сторонами заяви і клопотання судом - розглянуто, а результати розгляду - вказані у відповідних Ухвалах.

У ході дослідження обставин спору та поданих доказів, - суд встановив:

14.04.2015 та 05.06.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «НТД - Україна» (Відповідач-1, Постачальник) здійснено поставку Товариству з обмеженою відповідальністю «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС» (Позивач, Покупець) концентрованого апельсинового соку загальною вартістю 1597950,00грн.

Факт поставки підтверджують двосторонні Видаткові накладні: №334 від 14.04.2015 та №576 від 05.06.2015.

У зазначених Видаткових накладних підставою поставки вказано Договір №221 від 07.04.2015.

Отже, 07.04.2015 Сторонами досягнуто домовленості щодо здійснення Відповідачем-1 поставки сировини, необхідної Позивачу для здійснення виробничої діяльності.

Проте, між Сторонами виник спір щодо форми такої домовленості:

-Позивач стверджує про відсутність факту укладення Договору у формі єдиного документу (копію якого надано Відповідачем-1), що було зумовлено недосягненням згоди стосовно усіх істотних умов правочину;

-Відповідач-1 стверджує про наявність факту укладення Договору у формі єдиного документу, копію якого надано суду (у зв'язку з втратою оригіналу).

Оригінал Договору №221 від 07.04.2015 (у формі єдиного документу) - відсутній.

При цьому, Сторони стверджують:

-Позивач - про відсутність самого факту укладення Договору (у формі єдиного документу);

-Відповідач-1 - про наявність факту укладення Договору у формі єдиного документу (копію якого надано суду) та про втрату оригіналу такого Договору (про що зазначено у Поясненнях директора Товариства «НТД-Україна» від 21.07.2017).

Проте, важливим є факт відсутності у Товариства «НТД-Україна» копії Договору №221 від 07.04.2015, виконаної з оригіналу такого Договору, так як Відповідачем-1 надано копію, виконану з незасвідченої копії Договору, та, при цьому, безпідставно здійснено (21.11.2018) запис: «Згідно з оригіналом» (при відсутності оригіналу).

Згідно з нормою ч.6 ст.91 ГПК України, факт неподання Відповідачем-1 оригіналу Договору №221 від 07.04.2015 (копію якого надано із Відзивом), при запереченні Позивачем самого факту укладення такого Договору, зумовлює наявність підстав для того, щоб суд не брав до уваги сумнівну копію Договору, виконану із незасвідченої копії (а не з оригіналу).

Також, важливим є факт відсутності допустимих та достовірних доказів втрати Відповідачем-1 оригіналу Договору: відсутній Акт (чи інший документ) щодо дослідження та встановлення дійсних обставин стосовно втрати Договору.

Тому, саме лише зазначення директором Відповідача-1, у письмових Поясненнях, про втрату оригіналу Договору, при відсутності допустимих та достовірних доказів вказаної обставини, не підтверджує факту втрати Товариством «НТД-Україна» Договору №221 від 07.04.2015 (оригіналу).

Отже, факт укладення Відповідачем-1 та Позивачем Договору №221 від 07.04.2015 у формі єдиного документу - не доведено (належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами).

Важливо також, що копія Договору №221 від 07.04.2015 виконана Відповідачем-1 не з єдиного тексту: три перші сторінки і остання сторінка (на якій наявні копії підписів та відбитків печаток) - різні.

Висновок експерта №2971/2972 від 28.09.2018 у проведеній (за Ухвалою суду) судово-технічній експертизі друкарських форм та реквізитів світлокопії Договору №221 від 07.04.2015 не містить чітких відповідей на поставлені судом запитання.

Тому, Висновок експерта не є доказом обставин, що входять у предмет доказування у даній справі.

Обставини щодо наявності на всіх сторінках копії Договору №221 від 07.04.2015 (внизу) запису: «Договор №221 от 09.02.2015» не входять у предмет доказування у даній справі.

Ствердження Відповідача-1, що факт укладення Договору №221 (копію якого надано суду) підтверджують Специфікації до Договору, Видаткові накладні, Рахунки на оплату та судові рішення у справі №907/331/17 - безпідставне, так як:

1)Відсутні оригінали Специфікацій №1 від 07.04.2015 та №2 від 29.05.2015, а їх копії виконано Відповідачем-1 (21.11.2018) із незасвідчених копій.

Отже, згідно з нормою ч.6 ст.91 ГПК України, копії Специфікацій не беруться судом до уваги (так як наявність оригіналів заперечено Позивачем).

2)Видаткові накладні №334 від 14.04.2015 та №576 від 05.06.2015, а також - Рахунки Відповідача-1 на оплату №37 від 14.04.2015 та №73 від 05.06.2015 містять лише запис: «Договір №221 від 07.04.2015», проте, - у них відсутнє підтвердження, що такий Договір укладено Сторонами саме у формі єдиного документу.

3)Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17.05.2017 та Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі №907/331/17 не встановлено обставин щодо наявності оригіналу Договору №221 від 07.04.2015 (спір вирішено лише на підставі копії Договору, поданої Товариством «НТД-України»).

Отже, враховуючи усі зазначені обставини спору (що входять у предмет доказування), наявні безумовні підстави для висновку суду щодо відсутності факту укладення Позивачем та Відповідачем-1 Договору №221 від 07.04.2015 у формі єдиного документу.

Тому, враховуючи факт досягнення зазначеними Сторонами домовленості щодо поставки сировини 14.04.2015 та 05.06.2015 (за Видатковими накладними №334 та №576), наявний факт укладення ними Договору №221 від 07.04.2015 у спрощений спосіб, передбачений нормою ч.1 ст.181 ГК України (а не у формі єдиного документу).

Відповідно, оплата Позивачем вартості сировини (поставленої Відповідачем-1 за Видатковими накладними), що здійснювалась на підставі Рахунків, була виконанням Покупцем грошових зобов'язань за Договором, укладеним у спрощений спосіб.

Враховуючи зазначене, наявні підстави для часткового задоволення позову, а саме: визнання Договору №221 від 07.04.2015 неукладеним у формі єдиного документу.

При цьому, важливо, що Відповідач-2 є неналежним відповідачем у справі, так як не є стороною спірного Договору і не встановлював забезпечення виконання правочину, укладеного у формі єдиного документу.

Тому, позов підлягає задоволенню (частково) лише стосовно Відповідача-1.

Враховуючи факт виникнення спору внаслідок неправильних дій Відповідача-1 (про що уже зазначено), наявні підстави, передбачені нормою ч.9 ст.129 ГПК України, для покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «НТД - Україна» у повному обсязі судових витрат у справі, понесених Позивачем (витрат на судовий збір у сумі 1600,00грн.).

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 46, 73-80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Визнати Договір №221 від 07.04.2015 неукладеним у формі єдиного документу, підписаного двома Сторонами (Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТД - Україна»).

3.Судові витрати у справі покласти, у повному обсязі, на Товариство з обмеженою відповідальністю «НТД - Україна».

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НТД - Україна» (82300, Львівська область, м. Борислав, вул. Коваліва, 46-Б; ідент.код 25227710) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУТ МАЙСТЕР ФУДС» (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 163; ідент.код 35771408) витрати на судовий збір у сумі 1600,00грн.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження - після закінчення 20-денного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування - після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 04.03.2019.

Суддя Стороженко О.Ф.