Господарський суд
Житомирської області
----------------------------------------
від "06" березня 2019 р.Справа № 906/1122/18
Господарський суд Житомирської області у складі:
Головуючого судді Соловей Л.А.
при секретарі судового засідання Сидорчук О.В.,
за участю представників сторін
від позивача не з'явився;
від відповідача не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі заяву Приватного підприємства "ТІЗ-Карбогаз" про розподіл судових витрат у справі №906/1122/18
за позовом Приватного підприємства "ТІЗ-Карбогаз" (м.Глиняни Львівської області)
до Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (м.Радомишль Житомирської області)
про стягнення 2637466,77грн (згідно із заявою про зміну розміру позовних вимог від 30.01.19),
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.02.19 позовні вимоги ПП "ТІЗ-Карбогаз" задоволено частково: стягнуто з ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" 2159972,60грн основного боргу; 73692,83грн - інфляційних втрат; 24763,83грн - 3% річних; 209341,28грн - штрафу; 38816,61грн судового збору; 24528,97грн витрат на професійну правничу допомогу. В частині стягнення 177688,08грн пені закрито провадження у справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 231 ГПК України. В частині стягнення 120000,00грн основного боргу закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України. В позові відмовлено в частині стягнення 49622,57грн інфляційних та 70,09грн 3% річних.

25.02.19 представником ПП "ТІЗ-Карбогаз" подано до суду заяву, згідно якої позивач просить прийняти рішення про стягнення з ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" на користь позивача 36050,91грн судових витрат на професійну правничу допомогу, з яких: 25000,00грн - гонорар адвоката; 6000,00грн - гонорар адвоката за особисту участь у 3 (трьох) судових засіданнях по справі; 4657,71грн - витрат, пов'язаних з явкою представника в судові засідання (транспортні витрати, витрати на проживання); 393,20грн інших витрат, пов'язаних з розглядом справи (направлення кореспонденції, виготовлення копій).

Ухвалою від 26.02.19 господарський суд Житомирської області заяву ПП "ТІЗ-Карбогаз" про стягнення з відповідача 36050,91грн судових витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 06.03.19

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, згідно ухвали суду явка представників сторін не визнавалась обов'язковою.

Суд також враховує, що відповідно до ч.4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглядаючи вимогу про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 36050,91грн, з яких: 25000,00грн - гонорар адвоката; 6000,00грн - гонорар адвоката за особисту участь у 3 (трьох) судових засіданнях по справі; 4657,71грн - витрат, пов'язаних з явкою представника в судові засідання (транспортні витрати, витрати на проживання); 393,20грн інших витрат, пов'язаних з розглядом справи (направлення кореспонденції, виготовлення копій), суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначено вище, приймаючи рішення у даній справі суд здійснив розділ судових витрат, а саме: стягнув з відповідача 24528,97грн витрат на правову допомогу адвоката (пропорційно розміру задоволених позовних вимог); цим же рішенням витрати у розмірі 2000,00грн на особисту участь адвоката в судових засіданнях суд визнав необґрунтованими з мотивів, зазначених у мотивувальній частині рішення суду.

З огляду на вказане, судові витрати на загальну суму 27000,00грн судом розглянуті, про що винесено відповідне рішення, тому вимоги позивача в цій частині заявлені безпідставно та задоволенню не підлягають.

Що стосується решти суми судових витрат у розмірі 9050,91грн (36050,91грн заявлених - 27000,00грн розглянутих), з яких витрати на особисту участь адвоката в судових засіданнях, витрати, пов'язані з явкою представника в судові засідання (транспортні витрати, витрати на проживання); та інші витрати, пов'язані з розглядом справи (направлення кореспонденції, виготовлення копій) суд зазначає наступне.

Згідно статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката до заяви від 12.02.19 про розподіл судових витрат заявником долучено лише копію акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 10.12.18 до додатку №2 від 20.10.18 до договору-доручення про надання правової допомоги б/н від 03.01.18 (а.с.217-218).

Заявником не надано суду доказів фактичного понесення заявлених до стягнення витрат. Хоча додатком до заяви від 12.02.19 про розподіл судових витрат позивач і зазначає копію рахунку №1 від 16.01.19 з копіями документів, що підтверджують транспортні витрати та витрати на проживання; копію рахунку №2 від 04.02.19 з копіями документів, що підтверджують транспортні витрати та витрати на проживання; копію рахунку №3 від 06.02.18 з копіями документів, що підтверджують транспортні витрати та витрати на проживання; копію акта виконаних робіт (наданих послуг) від 11.02.19; копії документів, що підтверджують інші витрати, пов'язані з направленням рекомендованої кореспонденції та виготовлення копій; платіжні доручення №145 від 24.01.19 №263 від 08.02.19, однак вказаних документів під час розкриття конверта (пакета), який надійшов від ПП "ТІЗ-Карбогаз", фактично не виявилось, про що загальним відділом (канцелярією) Господарського суду Житомирської області складено відповідний Акт №24/19 від 25.02.19 (а.с.221).

Таким чином, позивачем не надано суду обґрунтованих доказів на підтвердження понесення витрат на загальну суму 9050,91грн, пов'язаних з розглядом справи, а саме: транспортних витрат, витрат на проживання та витрат, пов'язаних з направленням рекомендованої кореспонденції (рахунків, платіжних документів про їх оплату, тощо).

Крім того, позивачем до закінчення судових дебатів, в порушення абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України, не подано відповідної заяви про розподіл судових витрат в цій частині після прийняття рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, у суду відсутні підстави включати до судових витрат по справі витрати позивача на послуги адвоката, оскільки вказані витрати не підтверджені належними фінансовими документами.

Керуючись ст. ст. 73-79, 86, 123, 129, 221, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Приватному підприємству "ТІЗ-Карбогаз" у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяСоловей Л.А.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - сторонам (рек.з повід.)