ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5671/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бережна О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат - ордер серія ДП №2286/031 від 14.12.2018;

від відповідача: повноважний представник не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЯНА ГРУП", м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколайф", м.Дніпро про стягнення заборгованості у загальній сумі 603 006, 10 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАЯНА ГРУП", м. Дніпро звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколайф", м.Дніпро заборгованості за Договором поставки №20/11 від 20.112.017 у загальній сумі 475 927, 52 грн. та штрафних санкцій, а саме пені за несвоєчасну оплату за отриманий товар у сумі 64 139, 38 грн., 3% річних у сумі 15 394, 05 грн., інфляційні втрати у сумі 47 545,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №20/11 від 20.112.017 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду від 26.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.01.2019.

Ухвалою Господарського суду від 22.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2019.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2019 розгляд справи відкладено на 28.02.2019.

27.02.2019 до господарського суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, мотивована зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Господарський суд зазначає, що з моменту відкриття провадження по справі, відповідач мав достатньо часу для надання відзиву на позов, натомість відповідач не скористався наданим правом. Зайнятість представника в іншому судовому засіданні не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки відповідачем уповноважено на представництво його інтересів декількох адвокатів.

За таких обставин, господарський суд проводить судове засідання без представника відповідача, за наявними матеріалами.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 28.02.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАЯНА ГРУП" (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколайф" (далі-відповідач) укладено договір поставки №20/11 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити Товар на умовах, визначених в даному Договорі.

Пунктом 2.3. договору, передбачено, що датою поставки й переходу права власності на товар, вважається дата приймання товару Покупцем, зазначена в видатковій накладній що засвідчена підписами представниками обох Сторін. З моменту поставки товару всі ризики пошкодження або раптової загибелі, пов'язані з ним, переходять до Покупця.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що оплата за кожну партію товару здійснюється шляхом оплати 100% вартості кожної партії товару не пізніше наступного дня з дати здійснення поставки. Датою здійснення поставки сторони домовились вважати дату видаткової накладної, оформленої Постачальником та підписаною обома сторонами.

На виконання умов договору, позивач з 24.11.2017 по 30.11.2017 здійснив на адресу відповідача поставку товару на суму 475 927,52 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- №РН-0000326 від 24.11.2017 на суму 161 394,54 грн.;

- №РН-0000327 від 27.11.2017 на суму 261 610,10 грн.;

- №РН-0000328 від 30.11.17 на суму 52 922,88 грн. (а.с. 13-21).

Вартість поставленого позивачем товару відповідачем не сплачена, доказів погашення заборгованості в повному розмірі сторонами не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків оплати, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 475927,52 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.3. договору, в разі прострочення оплати за товар Покупець зобов'язаний сплатити Продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості поставленого товару за кожен день прострочення.

На підставі п. 7.3. договору, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 64 139,38 грн. за період з 28.12.2017 по 27.05.2018, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені та встановлено, що нарахування пені проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі - 64 139, 38 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 15394,05 грн. за загальний період з 27.11.2017 по 28.12.2018 та інфляційні в розмірі 47545,16 грн. за період з грудня 2017 по листопад 2018, які підлягають стягненню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вказані нарахування проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 15 394,05 грн. - 3% річних за період прострочення з 27.11.2017 по 28.12.2018 та інфляційні втрати у сумі 47 545,16 грн. за період прострочення з грудня 2017 по листопад 2018 підлягають задоволенню в повному обсязі (розрахунок - а.с. 14).

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача 9762,00грн. судових витрат, понесених останнім, які складаються з9045,10грн.- судового збору та 17000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як визначено у п.6.3 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи з аналізу вказаних статей суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 03.12.2019 укладеного між позивачем та Адвокатським об'єднанням "Діфенс менеджмент", адвокатське об'єднання приймає на себе зобов'язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах цього договору, а заявник зобов'язаний оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору. Відповідно до п. 4.1 визначено, що розмір оплати складає 17000,00 грн., які клієнт зобов'язаний сплатити протягом 20 днів після підписання договору (а.с. 22-25).

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих виконаних робіт №1 від 14.12.2018 підтверджується виконання адвокатським об'єднанням послуг пов'язаних з наданням позивачу юридичних послуг, а саме:

- аналіз та підготовка правової позиції у справі зі стягнення заборгованості за позовом ТОВ "Даяна Груп" до ТОВ "Еколайф"- 3500,00грн.;

- розрахунок суми позову - 1500,00грн.;

- складання позовної заяви і направлення копії позивачу - 4000,00 грн.;

- подача позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області-1000,00грн.

Загальна вартість виконаних робіт складає 10 000,00грн.

Відповідно до банківської виписки від позивачем сплачено грошові кошти у сумі 17000,00 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 27). Таким чином, позивачем доведено суму фактично понесених витрат у сумі 17000, 00 грн.

Враховуючи те, що позивач надав до суду докази надання послуг адвоката, довів суду витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору, витрати по оплаті на правничу допомогу суд задовольняє та покладає на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000,00грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЯНА ГРУП" (49000, місто Дніпро, вулиця Василя Макуха, будинок 1, кімната 102, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛАЙФ" (49000, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 2, офіс 15; ) про стягнення заборгованості у сумі 603006,10 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛАЙФ" (49000, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 2, офіс 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЯНА ГРУП" (49000, місто Дніпро, вулиця Василя Макуха, будинок 1, кімната 102, ) 475927,52 грн. - основної заборгованості, 15394,05 грн. - три відсотки річних, 47545,16 грн. - інфляційних витрат, 64139,38 грн. - пені та 9045,10 грн. судового збору, 17000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 06.03.2019.

Суддя ОСОБА_2