СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду

06 березня 2019 року           Справа № 905/1254/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь вх. № 708 Д/З на рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2018 р. у справі № 905/1254/17 (головуючий суддя – Величко Н.В., судді – Чорненька І.К., Чернова О.В., повний текст складено та підписано 22.12.2018 р.)

за позовом Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольська виробничо-комерційна фірма «Укрторгбудматеріали», м. Маріуполь

2. Відділу державної реєстрації юридичного Департаменту Маріупольської міської ради, м. Маріуполь

про зобов’язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

30.05.2017 р. Маріупольська міська рада звернулася з позовом до господарського суду Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольська виробничо-комерційна фірма «Укрторгбудматеріали» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 29118027 від 06.04.2016 р. та про скасування державної реєстрації права власності ТОВ МВКФ «Укрторгбудматеріали» на нежитлове приміщення 1, розташоване за адресою: вул. М.Грушевського, 11, загальною площею: 1068,2 кв.м., шляхом виключення запису про державну реєстрацію права власності № 14036465 від 04.04.2016 р. на основну будівлю А-1; прибудову А1-1, А2-1, А3-1; ганок а, а2, майданчик а1 та навіс Б-1 з розділу № 23 державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.07.2017 р. залучено до участі у справі Відділ державної реєстрації юридичного департаменту Маріупольської міської ради у якості іншого відповідача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.12.2017 р. припинено провадження у справі № 905/1254/17 на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 р.), оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2018 р. ухвалу господарського суду Донецької області від 12.12.2017 р. скасовано, справу № 905/1254/17 передано на розгляд до господарського суду Донецької області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.12.2018 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.01.2019 р. повернута скаржнику на підставі п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

22.02.2019 р. позивач повторно звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення вимог Маріупольської міської ради у повному обсязі, а також клопоче про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення суду.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку скаржник посилається на те, що повний текст рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2018 р. отримано позивачем 08.01.2019 р., а ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 р. – 06.02.2019 р.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

У справі "Пелевін проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див., наприклад, рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А, N 11). Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства", від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія А, N 93).

Згідно з ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду отримано позивачем 03.01.2019 р., що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні № 180, а також відбитком штапму Маріупольської міської ради на першій сторінці даного процесуального документу.

При цьому, 08.01.2019 р. рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2018 р. зареєстровано у юридичному департаменті ММР за № 17107.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, виходячи з принципу верховенства права, Східний апеляційний господарський суд вважає, що Маріупольською міською радою за поважних причин перевищено незначний період часу після спливу 20-денного строку на оскарження рішення суду за поважних причин, тому клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга Маріупольської міської ради відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення, залишення без руху, а також відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження від інших учасників провадження у справі не надійшло.

Керуючись ст. ст. 258, 262, 263, 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Поновити Маріупольській міській раді Донецької області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2018 року у справі № 905/1254/17.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2018 р. у справі № 905/1254/17.

3. Призначити справу до розгляду на "08" квітня 2019 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 110.

4. Повідомити учасників процесу про дату розгляду справи.

5. Запропонувати учасникам протягом 15 днів подати до апеляційного господарського суду: відзив, відповідь, заперечення, документи в обґрунтування вимог та заперечень.

6. Довести до відома учасників апеляційного провадження, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

7. Зупинити дію рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2018 року у справі № 905/1254/17.

8. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка