ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1539/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Євтушенко Б.В., за участю прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_1, представників сторін: позивача ОСОБА_2 за довіреністю, відповідача-1 адвоката ОСОБА_3, відповідача-2 не зявились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Єдність» (відповідач-1), Жашківської районної державної адміністрації (відповідач-2) про визнання частково недійсними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор - заступник керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - позивач) звернувся в господарський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Єдність» (відповідач-1), Жашківської районної державної адміністрації (відповідач-2), в якому просив суд:

визнати протиправними та скасувати пункти 7, 8 розпорядження Жашківської районної державної адміністрації № 287 від 26.10.2009, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та укладено (поновлено) договір оренди земель сільськогосподарською призначення від 21.12.2009 з товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність» в адмінмежах Охматівської сільської ради Жашківського району за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

визнати незаконним та скасувати п. 3 розпорядження Жашківської районної державної адміністрації № 209 від 16.08.2010 в частині продовження товариству з обмеженою відповідальністю «Єдність» терміну дії договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення за рахунок земель запасу площею 137,0551 га (рілля 137,0551 та) та резервного фонду площею 201га (рілля-201га) до 01.01.2021;

визнати недійсним договір оренди землі загальною площею 338,0551 га (у тому числі землі запасу - 137,0551 га, та землі резерву 201,0 га), з них рілля 338,0551 га (оцінка яких станом на 01.01.2017 становить 45123,52 грн. за один гектар), який укладено 21.12.2009 між Жашківською районною державною адміністрацією Черкаської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність» і зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру 06.04.2010 за №03 з усіма додатками і змінами.

відшкодувати понесені судові витрати.

Позов мотивований тим, що спірний договір оренди землі від 21.12.2009 року, укладений між Жашківською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність», суперечить нормам ч. 1 ст. 638, ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 93, 122, 155 Земельного кодексу України, ст ст. 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 13 «Про оцінку земель», ст. 50, 51 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 3, 9, 35, Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», ст. 37 «Про охорону земель», постановам Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 року, № 1724 від 13.12.2006 року (зазначені норми законів та підзаконних нормативно-правових актів вказані у відповідності до тих, які діяли на момент укладення спірного договору оренди землі), а також моральним засадам суспільства, а саме:

земельна ділянка площею 338,0551 га, яка є предметом спірного договору оренди землі, була передана в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Єдність», як новостворена, проте, як об'єкт цивільних прав до 2007 року не була сформована, а тому її передача в оренду за відсутності проекту землеустрою щодо її відведення є незаконною;

вказаний в п. 8 договору від 21.12.2009 року розмір орендної плати в розмірі 486 грн. за один гектар ріллі та у п. 2 додаткової угоди від 11.02.2011 року, де річна орендна плата становить 772 грн. за один гектар, не містить вказівки про її обчислення у відповідності до затвердженої форми та з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність» свій обов'язок щодо виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки не виконано, що є обов'язковим у разі визначення розміру орендної плати за землю.

при укладенні спірного договору не виконано вимоги закону щодо визначення розміру орендної плати земельної ділянки державної власності. Так, встановлений у пункті 8 договору від 21.12.2009 року розмір орендної плати встановлений у сумі 486,00 грн. за один гектар ріллі та п. 2 додаткової угоди від 11.02.2011, де річна орендна плата становить 772,00 грн. за один гектар, не містять вказівки про її обчислення у відповідності до затвердженої форми та з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Жашківському районі та Жашківської районної ради, технічна документація з нормативно - грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, яка орендована товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність», площею 338,0551 га, в адмінмежах Охматівської сільської ради за межами населеного пункту, не розроблялась та не затверджувалась в установленому порядку, а тому відповідачем-2 - Жашківською РДА при визначені орендної плати порушено вимоги ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 № 1378-1V. При наданні в оренду земель відповідачем-1 використовувалася нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, яка була проведена відповідно до ОСОБА_2 нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою КМУ від 23.03.1995 №213 (зі змінами);

серед орендованих 338,0551 га земель наявні особливо цінні землі, стосовно яких встановлений окремий, особливий порядок передачі в оренду. Відповідно до листа Черкаської філії ДУ «Держгрунтохорона» за № 158-22/01/1654 від 26.10.2017 згідно картографічного матеріалу, на вказаних земельних ділянках земель запасу і резерву площею 137,0551 га та 201 га (загальна площа 338,0551 га) площа ґрунтів по агрогрупах 41 е і 53е (що є особливо цінними ґрунтами) наступна: агрогрупа 41е - 91.9 га - чорноземи опідзолені і слабореградовані та темно - сірі сильнореградовані ґрунти важкосуглинкові; агрогрупа 53е 111.34 га - чорноземи типові малогумусні та чорноземи сильно реградовані важко суглинкові. Таким чином, загальна площа особливо цінних земель становить 203,24 га (понад 60% від загальної площі). Не дивлячись на наявність особливо цінних земель у складі орендованих земель, експертиза землевпорядної документації не проводилась, агрохімічна паспортизація ґрунтів земельної ділянки, як встановлено Законом України «Про охорону земель», не проводилась. Внаслідок допущених порушень не досягається передбачена ст. 182 Земельного кодексу України мета землеустрою, яка полягає в забезпеченні раціонального використання та охорони земель, створенні сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів.

Таким чином, всі ці обставини щодо прийняття спірних пунктів розпоряджень та укладення спірного договору оренди землі про передачу в оренду земельних ділянок площею понад 300 га без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, без проведення агротехнічної експертизи, без проведення державної експертизи землевпорядної документації, встановлення орендної плати без визначення нормативно-грошової оцінки, є підставами для задоволення заявлених позовних вимог.

Також, в обґрунтування своїх позовних вимог, прокурор посилається на постанови Верховного суду України від 08.04.2015 року у справі № 3-41гс15, від 20.05.2015 року у справі № 3-70гс15, від 01.07.2015 року у справі № 3-298гс15, від 22.05.2013 року № 6-11цс13, від 11.05.2016 року № 6-824цс16.

Крім того, прокурор зазначив, що про порушення прав та інтересів держави, як власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення, він дізнався у вересні 2017 року після отримання інформації від ГУ Держгеокадастру у Черкаської області від 05.09.2017, тому перебіг позовної давності для прокурора підлягає обрахуванню саме з цієї дати, а не від дня укладення оспорюваного правочину.

Позивач в особі свого представника 16.01.2018 року подав письмові пояснення (вх. № 1194/18, т. 1 а. с. 185-187) у яких позовні вимоги, заявлені прокурором, підтримав в повному обсязі.

Відповідач-1 в особі свого представника 15.01.2018 року подав відзив на позов (вх. № 1167/18, т. 1 а.с. 159-179) у якому проти позовних вимог заперечив, зазначив, що позовна заява є безпідставною, договір оренди землі укладений його сторонами відповідно до законодавства і не порушує прав та інтересів інших осіб і держави; обставини та правові підстави, на які посилається прокурор у позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи; спірний договір оренди належним чином зареєстрований в державному реєстрі земель, земельними ділянками товариство користується відповідно до цільового призначення та належним чином сплачує орендну плату. Також, просив суд застосувати строк позовної давності на звернення прокурором із даним позовом до суду.

В обґрунтування заяви про застосування строку позовної давності відповідач-1 зазначив:

прокурором поданий даний позов до суду 28.11.2017 року, проте спірні розпорядження та договір оренди землі були укладені відповідачами ще у 2009 році;

прокурором подано позов в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, яке є позивачем у справі, тобто воно є особою, права якої порушено. До створення ГУ Дерджеокадастру у Черкаській області, повноваження щодо регулювання спірних взаємовідносин перебували у Державного комітету України по земельних ресурсах, потім його правонаступником стало Державне агентство земельних ресурсів України та згідно з постановою КМУ від 14.01.2015 року № 15 та № 5 було створено ГУ Держгеокадастр у Черкаській області та встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізовуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Наказом Держгеокадастру від 26.05.2015 року № 84 погоджена можливість забезпечення здійснення покладених на ГУ Держгеокадастру повноважень і функцій ГУ Держземагенства у Черкаській області, що припиняється;

оспорюваниий договір оренди землі від 21.12.2009 року та додаткові угоди до нього були зареєстровані у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру з вчиненням запису у Державному реєстрі земель, що підтверджує обізнаність уповноваженого органу державної влади про вчинення зазначених правочинів;

з моменту укладення договору та до подання позовної заяви відповідачем-1 сплачувалася орендна плата у встановленому розмірі, про що свідчить лист Уманської ОДПІ у Черкаській області про відсутність у товариства заборгованості по сплаті орендної плати;

із зазначених підстав, враховуючи, що з моменту реєстрації договору оренди землі та додаткових угод до нього, держава в особі уповноваженого органу, як субєкта владних повноважень, знала або могла дізнатися про порушення її прав та законних інтересів, позовна давність відраховується від 06.04.2010 року з дня реєстрації договору оренди землі від 21.12.2009 року.

Крім того, в обґрунтування зазначеної заяви відповідач-1 посилається на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 25.03.2015 3 3-21гм15, від 22.04.2015 3 3-54гс15, від 12.04.2017 №362/122/15-ц.

Прокурор та позивач в особі свого представника подали заяви (вх. № 2471/18 від 30.01.2018 року т. 1 а.с. 202-204, та вх. № 2693/18 від 31.01.2018 року т. 1 а.с. 231-233 відповідно), у яких просили суд визнати поважними причини пропуску строку на звернення із даним позовом до суду та поновити перебіг строку позовної давності, обґрунтовуючи їх важливістю захисту держаного інтересу у спірних правовідносинах, та відповіді на відзив (вх. № 2472/18, т. 1 а.с. 206-219, вх. № 2694/18, т. 1 а.с. ), у яких спростовували доводи відповідача-1, зазначені у відзиві на позов, наполягали на задоволені позовних вимог.

20.02.2018 року відповідач-1 в особі свого представника подав заперечення на відповідь на відзив прокурора та позивача, повторно просив суд застосувати строк позовної давності для звернення прокурором з даним позовом до суду (т. 2 а.с. 1-13, 19-21).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 01.03.2018 року, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2018 року, у даній справі № 925/1539/17 в позові відмовлено повністю.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2018 року касаційну скаргу прокурора задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2018 року та рішення господарського суду Черкаської області від 01.03.2018 року у справі № 925/1539/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у даній справі, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, зокрема, наступне:

висновки господарських судів про те, що визначення розміру орендної плати при оформленні договору оренди землі від 21.12.2009 здійснювалося на підставі чинних на той час законів та нормативних актів є помилковим, оскільки такі висновки зроблено без врахування імперативних приписів ст. ст. 13, 18 Закону України «Про оцінку земель», без врахування положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.2004 № 220, якою затверджено типову форму договору оренди землі;

посилання судів попередніх інстанцій на те, що розмір орендної плати у договорі оренди землі від 21.12.2009 вказаний в грошовому виразі та у процентах від грошової оцінки землі, у договорі передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації (як передбачено і Типовим договором оренди землі, форма якого затверджена Постановою КМУ №220 від 03.03.2004), урахування коефіцієнтів індексації до грошової оцінки землі за відповідні роки, проведено відповідно до нормативів затверджених КМУ ОСОБА_2 та Порядку індексації, що було відображено у додаткових угодах від 17.08.2009 та від 11.02.2011, як на обставини дотримання відповідачами вимог чинного законодавства в частині визначення розміру орендної плати, є необґрунтованими, оскільки судами помилково ототожнено поняття «нормативно-грошової оцінки землі», обов'язковість якої визначена ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», та «грошової оцінки землі»;

судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що технічна документація з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності ТОВ «Єдність» в адміністративних межах Охматівської сільської ради не розроблялась і не затверджувалась, що суперечить вимогам ст.18 Закону України «Про оцінку земель»;

суди попередніх інстанцій, посилаючись на положення 3, 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», вказали про відсутність порушень цих норм, оскільки останні регулюють проведення державної експертизи у випадку виготовлення проекту землеустрою, який у даному випадку не виготовлявся. Водночас, з огляду на викладене у п. 55 постанови, зазначені обставини мають бути оцінені з урахуванням встановлених обставин;

судами належним чином не досліджено та не встановлено обставин щодо формування та існування спірної земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав, до дати укладення спірного договору оренди землі, а також обставин щодо зміни її площі та наслідків такої зміни, колегія суддів зазначає про передчасність зазначеного у п. 53 даної постанови висновку господарських судів;

під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги наведене в цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і обєктивного встановлення обставин справи, прав і обовязків сторін і, в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством, прийняти відповідне рішення. При цьому, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що дослідження усіх наданих у матеріали справи доказів в сукупності з наданими сторонами поясненнями, має істотне значення для вирішення спору у цій справі та є підґрунтям для подальших висновків щодо наявності (або відсутності) підстав для задоволення позову за наведених у позовній заяві підстав, та, виходячи з цього, врахування заяви відповідача 1 про застосування строків позовної давності.

За резолюцією голови господарського суду Черкаської області справу № 925/1539/17 передано на автоматизований розподіл та, згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ, справу № 925/1539/17 передано до провадження судді господарського суду Черкаської області Грачову В.М.

Ухвалою суду від 26.10.2018 року справу № 925/1539/17 прийнято до свого провадження суддею Грачовим В.М. та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Під час нового розгляду даної справи, 21.11.2018 року відпровідач-1 в особі свого представника подав відзив на позовну заяву (вх. № 34858/18, т. 3 а.с. 10-30), в якій проти прозову заперечував в повному обсязі з мотивів його безпідставності та недоведеності, підтримав заяву про застосування строків позовної давності.

13.12.2018 року прокурор подав відповідь на відзив (вх. № 37062/18, т. 3 а.с. 79-85), у якому повністю підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив відзив відповідача-1 відхилити через його необґрунтованість, а позов задовольнити.

15.01.2019 року позивач в особі свого представника подав клопотання (вх. № 1046/19, т. 3 а.с. 134-137), у якому просив визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду із даним позовом і поновити такий строк, із підстав, зазначених у попередньому аналогічному клопотанні.

Ухвалою суду від 13.12.2018 року підготовче провадження у справі № 925/1539/17 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В засіданнях суду прокурор і позивач в особі своїх представників позов з підстав, викладених в позовній заяві і додаткових письмових поясненнях представників підтримали і просили суд задовольнити повністю, відповідач-1 в особі свого представника позов не визнав з підстав, викладених у його письмових відзивах, просив суд задовольнити його заяви про застосування строку позовної давності на звернення прокурора із даним позовом до суду. Відповідач-2 явку свого представника не забезпечив, просив розглядати справу без його участі за наявними матеріалами. В засідання суду 22.01.2019 позивач і відповідач-2 явку своїх представників не забезпечили, їх неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю із наступних підстав.

Згідно з розпорядженням голови Жашківської районної державної адміністрації № 458 від 19.12.2007 року, було вирішено, зокрема, надати на умовах оренди землі запасу площею 184,7178 га (рілля 184,7178 га) та резервного фонду площею 213,1868 га (рілля 213,1868 га) товариству з обмеженою відповідальністю «Єдність» в адмінмежах Охматівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, встановити термін оренди з 01.01.2008 до 01.01.2009, визначено орендну плату в розмірі 274,00 грн. за один гектар ріллі (абз. 6 п. 1) та зобовязати орендарів оформити договори оренди землі протягом 30 днів (п. 2) (т. 1 а.с. 24-25 ).

27.12.2007 року Жашківською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність», як орендарем, було укладено договір оренди землі (а. с. 48-50), відповідно до п. 1 якого, орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адмінмежах Охматівської сільськлї ради Жашківського району Черкаської області.

Відповідно до п.п. 2, 4 зазначеного договору, в оренду передана земельна ділянка (землі запасу 184,7178 га та землі резервного фонду 213,1868 га) загальною площею 397,9046 га, з них рілля 397,9046 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі становить 13671,00 грн.

У цьому договорі сторони домовилися, зокрема, про наступне:

п. 7 договір укладено терміном з 01.01.2008 по 01.01.2009 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шістдесят днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

п. 8 - річна орендна плата за земельну ділянку площею 397,9046 га встановлена у розмірі 109026,00 грн., що становить 274,00 грн. за один гектар;

п. 10 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації.

Договір підписаний представниками його сторін, скріплений печатками юридичних осіб, зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за №01 від 24.01.2008 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 24.

До договору оренди землі від 27.12.2007 року його сторонами було укладено наступні додаткові угоди:

від 22.07.2008 року (а.с. 51), якою п.п. 2, 4, 8 договору оренди землі від 27.12.2007 року викладено у наступній редакції:

п. 2 - в оренду передана земельна ділянка (землі запасу 137,0551 га та землі резервного фонду 201,0 га) загальною площею 338,0551 га, з них рілля 338,0551 га;

п. 4 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі становить 14054 грн.

п. 8 - річна орендна плата за земельну ділянку площею 338,0551 га встановлена у розмірі 95332 грн., що становить 282,00 грн. за один гектар;

договір зареєстрований у Жашківському РВ Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за №66 від 01.08.2008 року.

від 25.09.2008 року, якою було внесено зміни до п.п. 4, 8 договору та викладено їх у наступній редакції:

п. 4 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі становить 14054,00 грн.

п. 8 - річна орендна плата за земельну ділянку площею 338,0551 га встановлена у розмірі 95332 грн., що становить 282,00 грн. за один гектар;

додаткова угода зареєстрована у Жашківському РВ Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за №88 від 01.10.2008 року.

26.02.2009 року Жашківською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність», як орендарем, було укладено договір оренди землі (а. с. 53-55), відповідно до п. 1 якого, орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адмінмежах Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Відповідно до п.п. 2, 4 зазначеного договору, в оренду передана земельна ділянка (землі запасу 137,0551 га та землі резервного фонду 201,0 га) загальною площею 338,0551 га, з них рілля 338,0551 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі становить 16190,00 грн.

У цьому договорі сторони домовилися, зокрема, про наступне:

п. 7 договір укладено терміном з 01.01.2009 до 01.01.2010 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шістдесят днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

п. 8 - річна орендна плата за земельну ділянку площею 338,0551 га. встановлена у розмірі 324 грн. за один гектар;

п. 10 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації.

Договір підписаний представниками його сторін, скріплений печатками юридичних осіб, зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 73 від 22.07.2008 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 22.

14.09.2009 року до цього договору сторони уклали додаткову угоду, якою п.п. 2, 4, 8 договору оренди землі від 26.02.2009 року викладено у наступній редакції:

п. 2 - в оренду передана земельна ділянка загальною площею 338,0551 га з них - рілля 338,0551 га (землі запасу 137,0551 га та землі резервного фонду - 201,0 га);

п. 4 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі становить 16190,00 грн.

п. 8 - річна орендна плата за земельну ділянку площею 338,0551 га встановлена у розмірі 164295,00 грн., що становить 486,00 грн. за один гектар.

Зазначена додаткова угода зареєстрована у Жашківському РВ Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за №96 від 11.09.2009 року.

Згідно з розпорядженням голови Жашківської районної державної адміністрації № 287 від 26.10.2009 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що підтверджують право оренди на земельні ділянки за межами населених пунктів», зокрема, у пунктах 7, 8 цього розпорядження вирішено: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право користування товариства з обмеженою відповідальністю «Єдність» земельними ділянками площею 338,0551 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі за рахунок земель запасу площею 137,0551 га та резервного фонду площею 201,0 га, в адмінмежах Охматівської сільської ради за межами населеного пункту Жашківського району Черкаської області; поновити договір оренди земель сільськогосподарського призначення, в тому числі запасу площею 137,0551 га (рілля - 137,0551 га) та резервного фонду площею 201,0 га (рілля 201,0 га) товариству з обмеженою відповідальністю «Єдність» в адмінмежах Охматівської сільської ради за межами населеною пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, встановити термін оренди із 01.01.2010 року до 01.01.2011 року, визначити орендну плату в розмірі трьох відсотків від грошової оцінки ріллі в адмінмежах Охматівської сільської ради станом на 01.01.2009 року 486 грн. за один гектар ріллі (а. с. 39-42).

26.02.2009 року Жашківською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність», як орендарем, на підставі вищевказаного розпорядження, було укладено договір оренди землі (а. с. 57-59), відповідно до п. 1 якого, орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адмінмежах Охматівської сільськлї ради Жашківського району Черкаської області.

Відповідно до п.п. 2, 4 зазначеного договору, в оренду передана земельна ділянка 338,0551 га, у тому числі землі запасу 137,0551 га (з них - рілля 338,0551 га) та землі резервного фонду 201,0 га (з них 201,0 га рілля). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі становить 16190,00 грн.

У цьому договорі сторони домовилися, зокрема, про наступне:

п. 7 договір укладено терміном з 01.01.2010 до 01.01.2011 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шістдесят днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

п. 8 - річна орендна плата за земельну ділянку площею 338,0551 га з 01.01.2009 року встановлена в розмірі 486 грн. за один гектар ріллі, або 3 % від грошової оцінки одного гектара ріллі;

п. 10 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації;

п. 17 передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення;

п. 19 передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом приймання-передачі одночасно з підписанням даного договору.

Договір підписаний представниками його сторін, скріплений печатками юридичних осіб, зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 03 від 06.04.2010 року.

21.12.2009 року сторони також підписали Акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки загальною площею 338,0551 га, яка знаходиться в адмінмежах Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку (землі запасу 137,0551 га та землі резервного фонду 201,0 га) загальною площею 338,0551 га, з них рілля 338,0551 га, яка знаходиться в адмінмежах Охматівської сільської ради Черкаської області, межі земельної ділянки встановлені згідно кадастрового плану (а. с. 60).

Згідно з розпорядженням голови Жашківської районної державної адміністрації № 209 від 16.08.2010 року «Про поновлення договорів оренди, вилучення та надання в оренду земель за межами населених пунктів», зокрема, у пункті 3 цього розпорядження вирішено: продовжити товариству з обмеженою відповідальністю «Єдність» термін дії договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення за рахунок земель запасу площею 137,0551 га (рілля - 137,0551 га) та резервного фонду 201,0 га (рілля -201,0 га) Охматівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Охматівської сільської ради, за межами населеного пункту, до 01.01.2021 року та визначено річну орендну плату в розмірі трьох відсотків від грошової оцінки ріллі в адмінмежах Охматівської сільської ради, за межами населеного пункту, станом на 01.01.2010 - 515 грн. за один гектар ріллі (а. с. 43-47).

До договору оренди землі від 21.12.2009 року його сторонами було укладено наступні додаткові угоди:

від 17.08.2010 року (а.с. 61), якою п.п. 4, 7, 8 договору оренди землі від 21.12.2009 року викладено у наступній редакції:

п. 4 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі станом на 01.01.2010 року становить 17145 грн.;

п. 7 договір укладено терміном до 01.01.2021 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шістдесят днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

п. 8 - річна орендна плата за земельну ділянку площею 338,0551 га, у тому числі землі запасу площею 137,0551 га (рілля 137,0551 га) та землі резервного фонду площею 201,0 га (рілля 201,0 га) з 01.01.2010 року встановлена у розмірі 515 грн. за один гектар ріллі, або 3 % від грошової оцінки одного гектара ріллі;

договір зареєстрований у Жашківському РВ Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за №66 від 01.08.2008 року;

від 11.02.2011 року (а.с. 62), якою було внесено зміни до п.п. 4, 8 договору та викладено їх у наступній редакції:

п. 4 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена. Грошова оцінка одного гектара ріллі станом на 01.01.2011 становить 17145,00 грн.

п. 8 - річна орендна плата за земельну ділянку загальною площею 338,0551 га, у тому числі землі запасу площею 137,0551 га (рілля 137,0551 га) та землі резервного фонду площею 201,0 га (рілля 201,0 га) встановлена з 08.12.2010 у розмірі 4,5% від грошової оцінки одного гектара ріллі і становить 772,00 грн. за один гектар ріллі;

договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Жашківському районі № 00053 від 16.03.2011 року.

За замовленням ТОВ «Єдність» приватним підприємством «Укргеосвіт» на підставі договору № 204 від 09.04.2009 року розроблена ОСОБА_4 документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ТОВ «Єдність» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області за межами населенного пункту земель резервного фонду (рілля) площею 201,0 га (рілля) та земель запасу площею 137,0551 га (рілля), другий примірник якої прийнятий Черкаською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 13.05.2009 року за № 14599 (т. 1, а.с. 66-97, т. 3 а.с. 91-120). ОСОБА_4 документації вбачається, що землі, передані в оренду відповідачу-1, включають землі резервного фонду загальною площею 201,0 га, межі яких були встановлені у Акті встановлення меж землекористування земельних ділянок резервного фонду загальною площею 201,0 га (на плані під № 1, № 2, № 3, № 4), та землі запасу загальною площею 137,0551 га, межі яких були встановлені у Акті встановлення меж землекористування земельних ділянок земель запасу загальною площею 137,0551 га (на плані під № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14). Зазначені акти підписані землевпорядниками, головою Жашківської райдержадміністрації, представником ТОВ «Єдність», сільським головою Охматівської сільської ради та начальником відділу Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області.

Зазначена технічна документація булла погоджена Відділом Держкомзему у Жашківському районі черкаської області ГУ Держкомзему у Черкаській області Державного комітету України із земельних ресурсів згідно з Висновком № 520 від 02.04.2009 року (т. 1, а.с. 98) та затверджена розпорядженням голови Жашківської районної державної адміністрації «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що підтверджують право оренди на земельні ділянки за межами населених пунктів» № 287 від 26.10.2009 року (т. 1, а.с. 119-122).

Листом від 15.08.2014 року № 27-23-0.53-3698/2-14 (т. 3, а. с. 121) в.о. начальника Головного управління Держемагенства у Черкаській області звертався до відповідача із пропозицією останньому звернутися в ГУ Держземагенства про укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, та відповідач 27.08.2014 року надав відповідь на зазначений лист позивача під вих. № 310 (т. 3, а.с. 122) у якому повідомив про укладені додаткові угоди.

05.09.2017, 18. 10.2017 року управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Черкаській області повідомляло прокуратуру Черкаської області листами № 10-23-0.4-813/90-17 та № 10-23-0.4-1023/90-17 про обставини, які стали підставою для звернення прокурора із даним позовом до суду (т. 1, а.с. 123-124, 141-143 відповідно).

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20.09.2017 № 23-8649/14-17-СГ, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, з однієї сторони, та товариство з обмеженою відповідальністю «Єдність», з іншої сторони, уклали Додаткову угоду «Про поновлення та внесення змін до договору оренди землі від 21.12.2009 року, зареєстрованого у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філій ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2010 року № 03, з додатковою угодою від 17.08.2010 року, зареєстрованою у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.08.2010 року за № 08, додатковою угодою від 11.02.2011 року, зареєстрованою у відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.03.2011 року № 00053» (т. 1, а.с. 180-182), у якій за згодою сторін домовилися, внести зміни до договору оренди землі від 21.12.2009 року, виклавши умови цього договору, зокрема пункти 2, 4, 7, 8, в наступній редакції:

п. 2 - в оренду передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 312,0560 га (з них за відповідними кадастровими номерами земельні ділянки відповідної площі), розташовані за межами населеного пункту, в адміністративних межах Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області;

п. 4 нормативна грошова оцінка земельних ділянок підлягає проведенню на замовлення та за рахунок орендаря протягом шести місяців з моменту державної реєстрації права оренди земельних ділянок із поданням орендарем у встановленому законом порядку впродовж цього ж строку технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок на розгляд та затвердження відповідному органу місцевого самоврядування з укладенням угоди про внесення змін до договору оренди в частині нормативної грошової оцінки. До моменту набрання чинності угоди про внесення змін до договору оренди в частині нормативної грошової оцінки та орендної плати, визначення суми орендної плати, вноситься орендарем згідно цього договору, здійснюється за даними про середній розмір нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Черкаській області, що для цієї земельної ділянки становить 12423261, 42 грн. з розрахунку за 1 га площі ріллі -39811 грн., з урахуванням коефіцієнта індексації 4,796 станом на 01.01.2017 року;

п. 7 договір укладено до 20.09.2024 року. Після закінчення дії договору орендар має право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

п. 8 річна орендна плата розраховується орендарем самостійно, виходячи зі ставки 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Зазначена додаткова угода підписана представниками ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та товариства з обмеженою відповідальністю «Єдність», скріплена їхніми печатками та, сторони погодили, що вона є невідємною частиною договору оренди землі від 21.12.2009 року.

Із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.11.2017 року № № 104094816, 104076758, 104080515, 104081992, 104083339, 104086608, 104087687, 104089602, 104090917, 104092352, 104092782, 104093444, 104094097, 104094555 вбачається, що 14.11.2017 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію права оренди землі за товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність», яке виникло на підставі договору оренди землі від 21.12.2009 року та додаткових угод до нього, зі строком дії до 20.09.2024 року (т. 3 а. с. 146-159).

28.03.2018 року начальником ГУ Держгеокадастру у Черкаській області затверджено Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 28.03.2018 року № 500-18, а саме технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Обєктом оцінки були земельні ділянки загальною площею 312,0560 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в адмінмежах Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області за межами населеного пункту. У зазначеному висновку визначено нормативну грошову оцінку земельних ділянок станом на 19.01.2018 року (т. 3 а.с. 160).

Рішенням Жашківської районної ради Черкаської області від 08.08.2018 року № 26-11/ VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної власності ТОВ «Єдність» вирішено затвердити ТОВ «Єдність» технічну документацію із землеустрою щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 312,0560 га, орендованих відповідачем-1 (т. 3 а. с. 161).

Протягом строку дії договору оренди від 21.12.2009 року і станом на день звернення прокурора з вказаним позовом до суду, орендар самостійно проводив індексацію розміру орендної плати, річна сума орендної плати за 2017 рік становить 686500,00 грн., що становить 4,5% від нормативно-грошової оцінки, заборгованість зі сплати орендних платежів у орендаря відсутня.

Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про: визнання протиправними та скасування пунктів 7, 8 розпорядження Жашківської районної державної адміністрації № 287 від 26.10.2009, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та укладено (поновлено) договір оренди земель сільськогосподарською призначення від 21.12.2009 з товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність» в адмінмежах Охматівської сільської ради Жашківського району за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнаня незаконним та скасування п. 3 розпорядження Жашківської районної державної адміністрації № 209 від 16.08.2010 в частині продовження товариству з обмеженою відповідальністю «Єдність» терміну дії договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення за рахунок земель запасу площею 137,0551 га (рілля 137,0551 та) та резервного фонду площею 201га (рілля-201га) до 01.01.2021; визнання недійсним договору оренди землі загальною площею 338,0551 га (у тому числі землі запасу - 137,0551 га, та землі резерву 201,0 га), з них рілля 338,0551 га (оцінка яких станом на 01.01.2017 становить 45123,52 грн. за один гектар), який укладено 21.12.2009 між Жашківською районною державною адміністрацією Черкаської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність» і зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру 06.04.2010 за №03 з усіма додатками і змінами з мотивів суперечності їх нормам законодавства, моральним засадам суспільства.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 2, 4, 10 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обовязки, виникли із договору оренди землі, за правовою природою віднесені до зобовязань найму (оренди) земельної ділянки, загальні положення про найм (оренду) визначені параграфом 1 глави 58, про найм (оренду) земельної ділянки, як окремий вид зобовязань, параграфом 3 глави 58 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Земельного кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про оцінку земель», «Про землеустрій», «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Відповідно до викладених обставин справи, вбачається, що відповідач-2 передав у користування відповідачу-1 на праві оренди земельні ділянки загальною площею 338,0551 га (у тому числі землі запасу - 137,0551 га, та землі резерву 201,0 га), з них рілля 338,0551 га відповідно до спірного договору оренди землі та додаткових угод до цього договору. Договір оренди землі від 21.12.2009 року та додаткові угоди до нього від 17.08.2010 року, від 11.02.2011 року, зареєстровані у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за відповідними номерами, право оренди відповідачем 1 також зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, відповідач-1 користувався земельними ділянками, які є предметом спірного договору починаючи із 2007 року, договір та додаткові угоди до нього були погоджені та підписані представниками відповідних органів Жашківською районною державною адміністрацією Черкаської області, жодних заперечень чи зауважень щодо умов договору до відповідача-1 при його укладені не було, тобто, відповідач-1 користувався земельними ділянками для ведення сільськогосподарського виробництва в межах договору оренди. Спірний договір та додаткові угоди до нього були укладені на підставі спірних пунктів розпоряджень відповідача-2.

14.11.2017 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію права оренди землі за відповідачем-1 - товариством з обмеженою відповідальністю «Єдність», яке виникло на підставі договору оренди землі від 21.12.2009 року та додаткових угод до нього, у тому числі додаткової угоди від 14.11.2017 року. Цією додатковою угодою сторони за їх згодою змінили умови договору щодо обєкта оренди, нормативної грошової оцінки землі, строку дії договору та розміру орендної плати, а саме визначено, що загальна площа земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду відповідачу-1 по спірному договору у розмірі 312,0560 га (з них за відповідними кадастровими номерами земельні ділянки відповідної площі), розташовані за межами населеного пункту, в адміністративних межах Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, річна орендна плата розраховується орендарем самостійно, виходячи зі ставки 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка підлягає проведенню на замовлення та за рахунок орендаря протягом шести місяців з моменту державної реєстрації права оренди земельних ділянок з укладенням угоди про внесення змін до договору оренди в частині нормативної грошової оцінки. До моменту набрання чинності угоди про внесення змін до договору оренди в частині нормативної грошової оцінки та орендної плати, визначення суми орендної плати, вноситься орендарем згідно цього договору, здійснюється за даними про середній розмір нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Черкаській області, що для цієї земельної ділянки становить 12423261, 42 грн. з розрахунку за 1 га площі ріллі -39811 грн., з урахуванням коефіцієнта індексації 4,796 станом на 01.01.2017 року. Строк дії договору погоджено до 20.09.2024 року.

Рішенням Жашківської районної ради Черкаської області від 08.08.2018 року № 26-11/ VII затверджено технічну документацію із землеустрою щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної власності ТОВ «Єдність».

Серед орендованих відповідачем земель наявні особливо цінні землі, площа ґрунтів по агрогрупах 41 е і 53е (що є особливо цінними ґрунтами) наступна: агрогрупа 41е - 91.9 га - чорноземи опідзолені і слабореградовані та темно - сірі сильнореградовані ґрунти важкосуглинкові; агрогрупа 53е 111.34 га - чорноземи типові малогумусні та чорноземи сильно реградовані важко суглинкові.

Відповідно до положень ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватися у найм разом із насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, розташованими на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За змістом ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

В силу положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями статей 1, 13, 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час державної реєстрації спірного договору - 06.04.2010) унормовано, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», та перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. У разі визначення орендаря на конкурентних засадах може бути встановлений більший розмір орендної плати.

Статтею 2 Закону України «Про плату за землю» (у редакції, чинній на час державної реєстрації спірного договору - 06.04.2010) було передбачено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) унормовано, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

За змістом статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою.

Як вбачається із матеріалів справи, на час прийняття спірного розпорядження про поновлення договору оренди та укладання договору оренди від 21.12.2009 року, відповідним органом виконавчої влади, рішень про проведення оцінки земель на території Жашківського району, де розташована орендована відповідачем-1 земельна ділянка, не приймалось. Станом на час прийняття спірних розпоряджень, нормативна грошова оцінка сільськогосподарських земель була проведена виключно згідно затвердженої КМУ ОСОБА_2 від 23.03.1995, яка щорічно індексувалася у визначеному порядку, що підтверджується також листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 117/103-17 від 28.09.2017, відповідно до якого для визначення орендної плати при наданні в оренду земель ТОВ «Єдність» використовувалася нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, яка була проведена відповідно до ОСОБА_2 нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, яка затверджена Постановою КМУ № 213 від 23.03.1995 (із змінами).

Затверджуючи типову форму договору оренди землі, Кабінет Міністрів України Постановою № 220 від 03.03.2004 року передбачив, що при укладенні договору оренди землі сторони повинні визначитись щодо розміру орендної плати: грошової - у гривнях із зазначенням способів внесення за земельні ділянки приватної власності, а за земельні ділянки державної або комунальної власності також із зазначенням відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки або розміру земельного податку.

Окрім того, Кабінет Міністрів України вказав, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1724 від 13.12.2006 року затверджено форми розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена, і за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена.

Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору), нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення проводиться не рідше як один раз у 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше як один раз у 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою.

Приписами наведеного вище законодавства визначено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Правова позиція щодо застосування нормативної грошової оцінки земельних ділянок викладена у постанові Верховного Суду України від 22.05.2013 у справі № 6-11 цс 13 та викладена у постанові суду касаційної інстанції від 16.08.2017 у справі № 925/1377/16 при розгляді спору, який виник з аналогічних підстав.

В оспорюваному договорі оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки не встановлена, грошова оцінка одного гектара ріллі становить 16 190,00 грн.

ОСОБА_4 документація з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в адміністративних межах Охматівської сільської ради відповідачами на момент прийняття оспорених рішень і укладення договору не розроблялась і не затверджувалась, що суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про оцінку земель», розроблена і затверджена лише 08.08.2018 року після подання цього позову до суду.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Підстави визнання недійсним договору оренди визначені також у ст.15 Закону України «Про оренду землі», якою визначено істотні умови договору, відсутність однієї з яких у договорі оренди землі, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону, є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Таким чином, оскільки законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, встановивши, що на час укладення спірного договору оренди землі нормативна грошова оцінка не проводилась, оспорені розпорядження і договір в цій частині суперечать приписам чинного законодавства, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (чинній на час укладення спірного договору) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

За змістом ст. 51 вище вказаного Закону проекти землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань розробляються з метою обґрунтування розмірів і меж земельних ділянок з урахуванням вимог щодо раціонального використання та охорони земель.

На час прийняття спірних пунктів 7, 8 розпорядження Жашківської РДА від №287 від 26.10.2009 та укладення на його підставі договору оренди, у першого відповідача в оренді перебували землі площею 338,0551 га (в тому числі землі запасу площею 137,0551 га та резервного фонду площею 201,0 га), які були надані йому у користування за договором оренди землі від 27.12.2007 із строком оренди до 01.01.2009 та в подальшому за договором оренди від 23.01.2009, який був поновлений на підставі розпорядження Жашківської районної державної адміністрації №20 із строком оренди до 01.01.2010.

Як вбачається із змісту розпоряджень та, відповідно, договорів оренди землі від 27.12.2007, 26.02.2009, 21.12.2009 року та додаткових угод до них, площа земельної ділянки змінювалася, проте, відсутні докази затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), відповідно при зміні площі земельної ділянки, яка надавалася в оренду.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яка була чинною на час прийняття спірних розпоряджень та укладення договору оренди, встановлено, що проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли, зокрема, земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення, а також проект відведення земельної ділянки може не розроблятися в інших випадках, передбачених законом.

Так, станом на момент прийняття спірних розпоряджень про передачу земельної ділянки (до якої також входили землі запасу та резервного фонду) та до дати укладення спірного договору оренди землі, відсутні відомості щодо формування та існування спірної земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав, а також обставин щодо зміни її площі та наслідків такої зміни.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав про ту обставину та надав докази того, що серед орендованих 338,0551 га земель наявні особливо цінні землі, стосовно яких встановлений окремий, особливий порядок передачі в оренду. Не дивлячись на наявність особливо цінних земель у складі орендованих земель, експертиза землевпорядної документації не проводилась, агрохімічна паспортизація ґрунтів земельної ділянки не проводилась, як встановлено Законом України «Про охорону земель».

Згідно ст. 3 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» об'єктами державної експертизи є документація із землеустрою та документація з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріали і документація державного земельного кадастру.

При цьому, ст. 9 вказаного Закону передбачено, що обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 вказаного Закону позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми законодавства, відповідачем-2 при прийняті спірних розпоряджень та при укладені спірного договору оренди землі з відповідачем-1 не дотримано вимог земельного законодавства, щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, щодо проведення експертизи особливо цінних земельних ділянок, тому суд надає перевагу доводам прокурора та позивача щодо порушення відповідачами законодавства в момент укладення опірного договору, що є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 3 вказаної норми, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно з частиною 1 ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, викладеними у п. 2.1. постанови від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання угод (господарських договорів) недійсними», правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статті 230 ЦК України. Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Із наведеного вбачається, що спірні пункти розпоряджень та укладення спірного договору оренди землі про передачу в оренду земельних ділянок загальною площею 338,0551 га (у тому числі землі запасу - 137,0551 га, та землі резерву 201,0 га), з них рілля 338,0551 га, без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, без проведення агротехнічної експертизи, без проведення державної експертизи землевпорядної документації, встановлення орендної плати без визначення нормативно-грошової оцінки, є достатніми підставами для задоволення заявлених позовних вимог.

Разом з цим, відповідачем-1 неодноразово були подані заяви про застосування строку позовної давності на звернення прокурора із даним позовом до суду.

Розглянувши заяву відповідача-1, дослідивши матеріали справи, та враховуючи попередній висновок суду про наявність підстав для задоволення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 256, ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов'язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми (ст. 261 ЦК України) законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов'язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 57/314-6/526-2012 та від 03.04.2018 у справі № 914/758/17.

Отже, при визначенні початку перебігу строку позовної давності суду слід з'ясовувати та враховувати обставини як щодо моменту, коли особа довідалась, так і щодо моменту, коли особа могла дізнатися (мала можливість дізнатися) про порушення свого права в їх сукупності, як обов'язкових складових визначення початку перебігу позовної давності.

При цьому і в разі пред'явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 359/2012/15-ц (провадження № 14-101цс18).

На позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності або іншого речового права держави, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади, поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, а на підставі частини 1 статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення своїх прав і законних інтересів. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (наведена правова позиція викладена у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 05.06.2018 по справі №359/2421/15-ц).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об'єктивні (порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів (аналогічну правову позицію також висловив Верховний Суд України у постановах від 17.02.2016 у справі №6-2407цс15, від 01.07.2015 у справі №6-178гс15, від 23.12.14 у справі № 3-194гс14, а також Верховний Суд в постанові від 15.05.2018 у справі № 922/2058/17).

Оскільки держава зобов'язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, яку покликані підтримувати норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу позовної давності на оскарження незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Відповідно до частин першої, третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи й інтереси інших осіб, визначені у статті 29 ГПК України у редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом. Відповідно до положень ч. ч. 2, 4 ст. 29 ГПК України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина 3 наведеної статті).

У даному випадку, як зазначає прокурор і з цим погоджується суд, необхідність захисту інтересів держави обумовлено тим, що земельні ділянки передані в оренду без дотримання визначеного законом порядку, в особі уповноваженого органу, чим порушено інтереси держави у сфері земельних відносин, а позивач захист цих інтересів здійснив неналежним чином.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Відповідності до п.п. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, перебіг позовної давності для держави в особі органу, який діяв від її імені у сфері регулювання спірних правовідносин розпочався з моменту реєстрації спірного договору оренди землі від 21.12.2009 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філій ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2010 року № 03, тобто з 06.04.2010 року, та закінчився відповідно 06.04.2013 року.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та правові позиції суду касаційної інстанції, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника відповідача-1 про застосування строку позовної давності та про відмову в задоволенні позову саме з цих підстав.

Доводи прокурора та позивача, наведені ними у клопотанні про визнання поважними причини пропуску та поновлення строку на звернення до суду із цим позовом суд оцінює критично, оскільки обґрунтовуючи клопотання, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області посилалося на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245, який набрав чинності 01.01.2013 року, до Земельного кодексу України внесено зміни, згідно яких ч. 4 ст.122 викладена в такій редакції: «Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб». Розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області здійснює лише з 2015 року. При цьому попереднім розпорядником (райдержадміністрацією) Головному управлінню не було передано жодних документів щодо передачі ним зазначених земель у користування чи у власність, тому в управління існувала обєктивна неможливість дізнатися про порушення закону при прийняті спірних розпоряджень та договору.

Так, суд зазначає, що в будь-якому випадку, розпорядження землями державної власності здійснюється державою в особі відповідних органів, а реорганізація, ліквідація та передача повноважень від одних органів їх правонаступникам не повинно впливати на права особи, якій надано такі землі в оренду та, відповідно, початку перебігу строку позовної давності, сплив якої є одним із можливих способів захисту, передбачених законом, тому що для особи, в даному випадку, виникають правовідносини саме із державою в особі уповноважених органів, незалежно від зміни назви, структури чи інших особливостей цих органів.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також повинен застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства, умови оспорених розпоряджень і договору, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, суд позов прокурора визнає обґрунтованим, доказаним та таким, що підлягав би задоволенню повністю, заперечення відповідача, наведені у відзиві на позов, відхиляє з мотивів необґрунтованості і безпідставності. Проте, у звязку із спливом позовної давності на звернення із цим позовом до суду, відсутністю поважних причин пропущення позовної давності суд відмовляє у його задоволенні з цих підстав в повному обсязі.

На підставі статті 129 ГПК України судові витрати на сплату судового збору покладаються на прокурора.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Єдність» та Жашківської районної державної адміністрації про визнання частково недійсними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди землі - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 01.03.2019 року.

Суддя В.М. Грачов