ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2019 р. Справа № 924/1102/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засіданні Сорока Д.В., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м.Хмельницький

до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, м. Славута

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Виконавчого комітету Славутської міської ради, м. Славута

про відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів в сумі 136 414,34 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Ціммерманн В.А. - згідно довіреності № 4100 від 27.12.18р.;

Від відповідача: Потапов Д.А. - згідно довіреності № 24-17/5145 від 20.12.18р.

Від третьої особи: Кравчук І.Ю. - згідно довіреності № 04-31/262 від 06.03.2018р.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: з оголошенням перерви в судовому засіданні від 28.02.2019р.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява, в якій позивач Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" м.Хмельницький просить суд стягнути з відповідача Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області м. Славута на свою користь 136 414,34 грн. боргу по відшкодуванню витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів м. Славута за період з січня 2018р. по жовтень 2018р. включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань щодо здійснення компенсаційних виплат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян, яким на виконання вимог Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2013р. №117 та Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256. Безумовному обов'язку оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави відшкодувати такі пільги. Згідно пп. б п.4 ч. 1 ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів (субвенції держбюджету України) у порядку, встановленому КМУ (від 04.03.2002р. №256). Вказаною постановою встановлено механізм фінансування таких видатків. Проте, Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області за період з січня по жовтень 2018 року звіряння розрахунків за надані населенню пільги за послуги електрозв'язку не здійснював та обов'язку з відшкодування пільг не виконав, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом.

18.12.2018р. відповідачем подано відзив на позов, у якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, та зазначає, що після внесення змін 21.06.2017р. до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256., п. 1 Порядку викладено в новій редакції та правовідносини з фінансування пільг з послуг зв'язку виключені, а тому на даний час в Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради відсутні законодавчо встановлені права і обов'язки, щодо фінансування пільг з послуг зв'язку. Зазначив, що у відповідача відсутні законні підстави для звернення, за наданням таких послуг. Звертає увагу на те, що у Законі України «Про Державний бюджет України на 2018» відсутня субвенція з Державного бюджету України місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку, а управління як орган місцевого самоврядування та бюджетна установа не може відповідати за зобов'язаннями держави перед юридичними особами.

Ухвалою суду від 20.12.2018р. залучено до участі у справі Виконавчий комітет Славутської міської ради (30000, Хмельницька обл., місто Славута, вул. Соборності, будинок 7, код 23563639), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Присутній в судовому засіданні представник третьої особи підтримав позицію відповідача.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Хмельницькою філією Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в період з січня по жовтень 2018 року були надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам міста Славута на загальну суму 136 414,34 грн., а саме: в січні - 14986,78 грн. (579 абоненти), в лютому - 14783,72 грн. (573 абоненти), в березні - 14393,02 грн. (590 абонентів), в квітні - 13844,75 грн. (580 абоненти), в травні - 13882,24 грн. (580 абоненти), в червні - 12996,30 грн. (571 абонентам), в липні - 12997,77 грн. (536 абонентам), в серпні - 13203,68 грн. (515 абонентам), у вересні - 12944,10 грн. (497 абонентам), у жовтні - 12381,98 грн. (479 абонентам), які є непогашеними.

Факт надання телекомунікаційних послуг Хмельницькою філією ПАТ "Укртелеком" та фактичне споживання їх відповідними категоріями населення у вказаний період, підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи Розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг за січень-жовтень 2018 року за формою №2-пільга, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України №535 від 04.10.2007р.

Позивачем щомісячно направлялися відповідачу для здійснення розрахунків за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів, відповідні акти звіряння розрахунків та розрахунки видатків на відшкодування витрат за відповідні місяці, що підтверджується описами вкладення в цінний лист, фіскальними чеками, списками згрупованих відправлень та рекомендованими повідомленнями про вручення.

Повідомленнями від 13.02.2018р., від 14.03.2018р., від 10.04.2018р., від 11.05.2018р., від 11.06.2018р., від 11.07.2018р., від жовтня 2018р., листопада 2018р.ПАТ "Укртелеком" в особі Хмельницької філії повідомляло відповідача розрахунки щодо вартості послуг за формою „2-пільги" за відповідні місяці

Листами від 02.04.2018р., від 21.05.2018р., від 13.06.2018р. та від 01.10.2018р. відповідач повідомляв ПАТ "Укртелеком" в особі Хмельницької філії, що після внесення змін у постанову КМУ від 04.03.2002р. №256 з 21.06.2017р. №426 компенсація пільг з послуг зв'язку була виключена з постанови КМУ, з огляду на що законодавчо встановлені підстави для оплати в Управління відсутні.

Оскільки відповідач не здійснив відшкодування понесених позивачем витрат внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах громадянам (споживачам) міста Славута у період з січня по жовтень 2018 року, публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Хмельницької філії звернулося із даним позовом про примусове їх стягнення з відповідача.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012р., споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України; установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", „Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус", „Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", „Про прокуратуру" передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Згідно з п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. №117, підприємства та організації, які надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". Дане правило позивач виконав, що підтверджується доказами направлення розрахунків.

Уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації (п. 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги).

Із матеріалів справи слідує, що позивач надсилав відповідачу розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам, за період січень-жовтень 2018 року за формою "2-пільга". Однак відповідачем доказів виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не надано, як і не надано доказів вчинення дій, передбачених п. 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Дана норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1, 4 ст. 48 БК.

Згідно зі ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Зі змісту ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу України вбачається, що видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян (держпрограми соцзахисту), здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання держпрограм соціального захисту населення відносно надання пільг з послуг звязку за рахунок субвенцій з держбюджету визначено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету".

Відповідно до п. 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, обєднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Отже, між сторонами виникли правовідносини з надання послуг зв'язку окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів зобов'язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

При цьому чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов'язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Таким чином, управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради є розпорядником коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, а тому на підставі вищезазначених норм законодавства відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, має здійснюватись відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Пунктом 14 Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України" від 20.12.2016 року № 1789-VIII, частину першу статті 91 Бюджетного кодексу України було доповнено пунктом 204:

До видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг звязку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби; інвалідам, дітям-інвалідам та особам, які супроводжують інвалідів I групи або дітей-інвалідів (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сімям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сімям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сімям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування".

З врахуванням викладеного, п. 204 ст. 91 Бюджетного кодексу України, п. 3 Порядку №256, судом не беруться до уваги доводи відповідача та третьої особи про те, що відповідач не має законодавчо встановленого обов'язку по відшкодуванню або фінансуванню пільг з послуг зв'язку.

За змістом ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог Законів України.

Заперечення відповідача стосовно того, що після набрання чинності Постанови КМУ від 21.06.2017 №426 "Про внесення змін до Постанови КМУ від 04.03.2002р. № 256" не визначено порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання держаних програм соціального захисту населення щодо компенсаційних виплат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян не приймаються судом з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Отже надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян є обов'язком позивача.

Невизначення порядку відшкодування різниці вартості послуг зв'язку на пільгових умовах проти повної вартості є непропорційним втручанням держави у право власності позивача непорушність якого гарантується Конституцією України та Конвенцією "Про захист прав людини і основоположних свобод".

В свою чергу, держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 05.07.2018р. по справі №904/7478/17.

Суд враховує, що телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надавались не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі, в силу закону зобовязаний відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних коштів ці витрати.

З огляду на зазначене відповідач відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону, і така відповідальність не може ставитися в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Отже, встановлений судом факт наявності обовязку відповідача відносно відшкодування наданих позивачем послуг пільговим категоріям осіб (за законом) та підтверджений розмір вказаних відшкодувань свідчать про відсутність підстав до невиконання відповідачем відповідного обовязку.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на вищенаведені положення Закону, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність доказів сплати відповідачем витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів, суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 136 414,34 грн.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м.Хмельницький до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, м. Славута за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Виконавчого комітету Славутської міської ради, м. Славута про відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів в сумі 136 414,34 грн. задовольнити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради (Хмельницька область, 30000, м. Славута, вул. Ярослава Мудрого, 47, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" (м. Хмельницький вул. Проскурівська, 13, ) 136 414,34 грн. (сто тридцять шість тисяч чотириста чотирнадцять гривень 34 коп.) боргу по відшкодуванню витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів міста Славута та 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00коп.) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано суддею 11.03.2019 р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 13, 29013;

3 - відповідачу - м.Славута, вул.Ярослава Мудрого, 47, 30000.