ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Справа №902/1025/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.

суддя Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Злощинської Надії Миколаївни на рішення господарського суду Вінницької області від 03 серпня 2018 року, суддяю Нешиком О.С., м. Вінниця, повний текст складено 17 серпня 2018 року у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Злощинської Надії Миколаївни

до Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області

про визнання незаконними та скасування рішень

Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2016 року, ФОП Злощинська Н.М. звернулась до господарського суду Вінницької області із позовом до Борівської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області за №94 від 15 серпня 2011 року та за №166 від 05 вересня 2016 року.

03 серпня 2018 року, рішенням господарського суду Вінницької області було частково задоволено позов ФОП Злощинської Н.М. до Борівської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень, визнано незаконним та скасовано п.4 рішення Борівської сільської ради за №166 від 05 вересня 2016 року - "4. Рішення 2 сесії 6 скликання від 14.12.2010 вважати таким, що втратило чинність". В решті позову було відмовлено.

ФОП Злощинська Н.М., не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить його змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції: "Визнати незаконними та скасу вати рішення 9 сесії 6 скликання Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 15 серпня 2011 року №94 "Про надання земельної ділян ки в оренду для обслуговування приміщення викупленого магазину комерційного призначення" та 20 сесії 7 скликання Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 05 вересня 2016 року №166 "Про поділ земель ної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на якій розміщена нежитлова будівля магазину", вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки рішення Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області №94 від 15 серпня 2011 року було прийняте безпідставно тому, що ФОП Злощинська Н.М. заяву від 25 липня 2011 року /вх. №74/ адресовану Борівській сільраді Чернівецького району Вінницької області не подавала. Про прийняте рішення Борівською сільрадою №66 "Про поділ земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на якій розміщена нежитлова будівля магазину" вона не повідомлялась. А ухилення від укладення договору оренди на підставі рішення №94 від 15 серпня 2011 року відбулось з вини голови сільської ради.

Вважає, що факт відсутності відповідного договору оренди земельної ділянки, незалежно від наявних причин його не укладення, жодним чином не впливає на правомірність оскаржуваних в судовому порядку рішень Борів ської сільської ради, а прийняттям оскаржуваних в судовому порядку рішень, відповідач по суті скасував свої ж раніше прийнятті рішення від 14 грудня 2010 року та від 15 березня 2016 року про на дання дозволу позивачу на виготовлення технічної документації та про затвердження даної технічної документації із землеустрою щодо складання доку ментів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку позивача.

19 листопада 2018 року, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито апеляційне провадження за скаргою ФОП Злощинської Н.М. та призначено її до розгляду на 20 грудня 2019 року, однак, 20 грудня 2018 року, судове засідання не відбулося у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді - члена колегії Саврія В.А.

09 січня 2019 року, повторним авторозподілом справи, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Коломис В.В., було визначено колегію суддів у новому складі: Дужич С.П., головуючий, Саврій В.А., Огороднік К.М.

10 січня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято колегією суддів у новому складі та призначено її до розгляду на 30 січня 2019 року.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

11 жовтня 2010 року, між ОСОБА_6, як продавцем та Злощинською Н.М., як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу, згідно умов якого покупець придбала нежитлову будівлю - приміщення магазину, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 270,6 м2 на земельній ділянці площею 0,3754 га, кадастровий номер НОМЕР_1. (т.1 а.с.14)

15 жовтня 2010 року, державним реєстратором КП "Могилів-Подільське МБТІ" здійснено державну реєстрацію права власності Злощинської Н.М. на об'єкт нежитлову будівлю - приміщення магазину. Витяг про державну реєстрацію прав №17251463. (т.1 а.с.15,).

14 грудня 2010 року, розглянувши заяву щодо надання дозволу на розробку технічної документації по наданню в оренду земельної ділянки комерційного призначення ФОП Злощинській Н.М. для комерційного використання (для обслуговування викупленого магазину по продажу товарів повсякденного попиту), відповідно Договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2010 року серія ВРВ №228149, Борівська сільська рада рішенням "Про надання дозволу на розробку технічної документації по наданню в оренду земельної ділянки комерційного призначення. Про надання земельної ділянки Злощинській Н.М. в оренду для обслуговування приміщення викупленого магазину та комерційного використання", надала в оренду правом викупу ФОП Злощинській Н.М. строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 0,3752 га з земель комерційного використання сільської ради для обслуговування приміщення магазину та комерційних потреб, де під капітальною одноповерховою забудовою 0,0270 га, під проходами та площадками - 0,3484 га по АДРЕСА_1, а також надала дозвіл на розробку технічної документації по наданню в оренду даної земельної ділянки. (т.1 а.с.16)

15 березня 2011 року, рішенням Борівської сільської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ФОП Злощинської Н.М." було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ФОП Злощинської Н.М. на території Борівської сільської ради, розроблену Вінницькою регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру" та надано в оренду терміном на 49 років ФОП Злощинській Н.М., з земель запасу, земельну ділянку площею 0,3754 га, на яких розташовано об'єкт нерухомого майна, що перебуває у власності ФОП Злощинської Н.М. на території Борівської сільської ради, а також зобов'язано ФОП Злощинську Н.М. приступити до використання земельної ділянки після укладеного договору оренди і його державної реєстрації відповідно до чинного законодавства. (т.1 а.с.17)

15 серпня 2011 року, розглянувши заяву щодо відведення земельної ділянки ФОП Злощинській Н.М. для комерційного використання (для обслуговування викупленого магазину по продажу товарів повсякденного попиту) від 25 липня 2011 року, відповідно Договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2010 року серія ВРВ №228149, рішенням Борівської сільської ради "Про надання земельної ділянки Злощинській Н.М. в оренду для обслуговування приміщення викупленого магазину та комерційного використання", була надано терміном на 49 років з правом викупу ФОП Злощинській Н.М. земельну ділянку, із земель комерційного використання сільської ради для обслуговування приміщення магазину та комерційних потреб, загальною площею 0,0366 га, де під капітальною одноповерховою забудовою 0,0267 га, під спорудами 0,0080 га, двір 0,0019 га, з орендною платою у 407,90 грн. грн. в рік, а також зобов'язано ФОП Злощинську Н.М. укласти з Борівською сільською радою договір оренди земельної ділянки та належним чином виконувати обов'язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 ЗК України. (т.1 а.с.20)

05 вересня 2016 року, Борівською сільською радою №166 "Про поділ земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на якій розміщена нежитлова будівля магазину гр. Злощинської Надії Миколаївни." було прийнято рішення про: - проведення поділу земельної ділянки комунальної власності комерційного призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,3754 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована в АДРЕСА_1, - виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу вказаної земельної ділянки на дві земельні ділянки, площею 0,0366 га та 0,3388 га; - укласти з ФОП Злощинською Н.М. договір оренди земельної ділянки комерційного призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та вважати таким, що втратило чинність рішення 2 сесії 6 скликання від 14 грудня 2010 року. (т.1 а.с.20)

29 листопада 2016 року, у зв'язку з тим, що заява нею від 25 липня 2011 року до Борівської сільської ради не подавалась, ФОП Злощинська Н.М. звернулась до Господарського суду Вінницької області із позовом до Борівської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області за №94 від 15 серпня 2011 року та за №166 від 05 вересня 2016 року. (т.1 а.с.4-8)

02 лютого 2017 року, ухвалою господарського суду Вінницької області було призначено судову почеркознавчу експертизу належності підпису, виконаного на заяві ФОП Злощинської Н.М. від 25 липня 2011 року.

З висновку судового експерта Тальянчук Л.С. №89 від 29 березня 2018 року вбачається, що підпис навпроти прізвища Злощинська у заяві від 25 липня 2011 року за вх. №74, яка була адресована Борівській сільраді Чернівецького району Вінницької області від імені ФОП Злощинської Н.М., виконаний не Злощинською Н.М., а іншою особою. (т.1 а.с.194-199)

03 серпня 2018 року, рішенням господарського суду Вінницької області було частково задоволено позов ФОП Злощинської Н.М. до Борівської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень, визнано незаконним та скасовано п.4 рішення Борівської сільської ради за №166 від 05 вересня 2016 року: "4. Рішення 2 сесії 6 скликання від 14.12.2010 вважати таким, що втратило чинність". В решті позову було відмовлено. (т.1 а.с.235-256)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом, зокрема, визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно п.34 ст. 26, п.2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-3 ст. 134 цього Кодексу.

За приписами ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як встановлено з матеріалів справи, 15 березня 2011 року, рішенням Борівської сільської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ФОП Злощинської Надії Миколаївні." було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ФОП Злощинської Н.М. на території Борівської сільської ради, розроблену Вінницькою регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру" та надано в оренду терміном на 49 років ФОП Злощинській Н.М., з земель запасу, земельну ділянку площею 0,3754 га, на яких розташовано об'єкт нерухомого майна, що перебуває у власності позивача на території Борівської сільської ради, а також зобов'язано ФОП Злощинську Н.М. приступити до використання земельної ділянки після укладеного договору оренди і його державної реєстрації відповідно до чинного законодавства. (т.1 а.с.17)

Проте, позивач, фактично користуючись земельною ділянкою площею 0,3754 га, будь-яких дій по укладенню договору оренди і його державної реєстрації не вчинив і таким чином не оформив у визначений законом спосіб своє право землекористувача спірною земельною ділянкою

Посилання позивача на бездіяльність голови сільради в частині укладення Договору оренди, колегією суддів оцінюються критично та відхиляються як безпідставні, оскільки вона не надала доказів звертання ані до сільради з відповідними вимогами ані до суду із позовом про зобов'язання укласти таку угоду, тому позиція позивача, що саме дії органу місцевого самоврядування стали на заваді оформлення належним чином орендних правовідносин не підтверджені матеріалами справи.

15 серпня 2011 року, рішенням Борівської сільської ради №94 "Про надання земельної ділянки Злощинській Надії Миколаївні в оренду для обслуговування приміщення викупленого магазину та комерційного використання", було надано терміном на 49 років з правом викупу земельну ділянку, із земель комерційного використання сільської ради для обслуговування приміщення магазину та комерційних потреб, загальною площею 0,0366 га, де під капітальною одноповерховою забудовою 0,0267 га, під спорудами 0,0080 га, двір 0,0019 га, з орендною платою у 407,90 грн. грн. в рік, а також зобов'язано її укласти з договір оренди земельної ділянки та належним чином виконувати обов'язки землекористувача. (т.1 а.с.20)

Проте, позивач продовжуючи фактично користуватись земельною ділянкою площею 0,3754 га, будь-яких дій по укладенню договору оренди і його державної реєстрації уже на зменшену земельну ділянку не вчинив і таким чином, також, не оформив у визначений законом спосіб своє право землекористувача уже на зменшену спірну земельну ділянку.

05 вересня 2016 року, рішенням Борівської сільської ради №166 "Про поділ земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на якій розміщена нежитлова будівля магазину гр. Злощинської Надії Миколаївни" було проведено поділ земельної ділянки комунальної власності комерційного призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,3754 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована в АДРЕСА_1, - про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу вказаної земельної ділянки на дві земельні ділянки, площею 0,0366 га та 0,3388 га; - про укладання з ФОП Злощинською Н.М. договору оренди земельної ділянки комерційного призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та про втрату чинність рішення 2 сесії 6 скликання від 14 грудня 2010 року. (т.1 а.с.20)

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд, визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Позивач в своїй апеляційній скарзі просить визнати незаконними та скасу вати рішення Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 15 серпня 2011 року №94 "Про надання земельної ділян ки в оренду для обслуговування приміщення викупленого магазину комерційного призначення" та від 05 вересня 2016 року №166 "Про поділ земель ної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на якій розміщена нежитлова будівля магазину", оскільки дані рішення ґрунтуються на недійсній заяві від 25 липня 2011 року і порушують її права та інтереси, як орендаря земельної ділянки загальною площею 0,3752 га, яка їй виділена в оплатне користування рішенням Борівської сільської ради від 15 березня 2011 року терміном на 49 років.

Проте, за змістом ч.1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

За приписами ст. 125 ЗК України, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (ст.126 ЗК України).

Тобто, на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування у позивача виникло право на платне користування виділеною їй земельною ділянкою, проте після укладання договору оренди з власником землі та його державної реєстрації.

Статтею 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

При цьому право користування земельною ділянкою, на якій розташований придбаний жилий будинок, будівля або споруда, виникає після державної реєстрації такого права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи встановлено, що позивач за Договором купівлі-продажу від 11 жовтня 2010 року набула у власність нерухоме майно. Земельна ділянка, на якій розташоване дане майно у власність їй не передавалась, тому володіючи цим майном, розташованим на земельній ділянці комунальної власності, та будучи обізнаною про прийняте відповідачем рішення стосовно надання їй права на укладення Договору оренди, вона упродовж 8 років не здійснила жодних юридично значущих дій, які б свідчили про її намір щодо укладення такої угоди.

Злощинська Н.М., володіючи з 11 жовтня 2010 року приміщенням магазину і, таким чином, користуючись земельною ділянкою, що знаходиться під її нерухомістю, не уклала з відповідачем жодних договірних відносин щодо земельної ділянки, що знаходиться під її магазином та необхідна для його обслуговування ні на умовах, визначених рішеннями Борівської сільської ради ні від 14 жовтня 2010 року, ні від 15 березня 2011 року, ані відповідно до рішення №166 від 05 вересня 2016 року.

Тому суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду, що оспорюване рішення за №94 від 15 серпня 2011 року Борівської сільської ради, яким надавався дозвіл на укладення договору оренди, не порушує прав позивачки, так як рішення Борівської сільської ради від 15 березня 2011 року саме по собі не породило правових наслідків, оскільки вона не реалізувала, надане їй цим рішенням, право на користування земельною ділянкою, та не уклала договору оренди з відповідачем, який (договір) і є підставою для безпосереднього і законного користування виділеною їй земельною ділянкою, а тому заявлені ФОП Злощинською Н.М. позовні вимоги задоволенню не підлягають і в позові про визнання незаконними та скасування рішень Борівської сільської ради слід відмовити, за винятком положень п.4 рішення Борівської сільської ради №166 від 05 вересня 2016 року.

Пунктом 4 цього рішення було зазначено про втрату чинності рішення 2 сесії 6 скликання від 14 грудня 2010 року.

Проте, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч.14 ст. 46, ч.1,10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Рішення 2 сесії 6 скликання від 14 грудня 2010 року вичерпало свою дію фактом виконання, а тому п.4 рішення Борівської сільської ради за №166 від 05 вересня 2016 року, за яким рішення 2 сесії 6 скликання від 14 грудня 2010 року вирішено вважати таким, що втратило чинність, є незаконним та підлягає скасуванню.

Наявність заяви від 25 липня 2011 року за вх. №74, яка не підписувалась позивачем, вказує на відсутність справжнього волевиявлення учасника орендних правовідносин на зміну (зменшення) розміру для надання їй в користування земельної ділянки, є підставою для скасування рішення Борівської сільської ради. Однак, у даному випадку, вона не є орендарем виділеної їй земельної ділянки, а лише фактично використовує як власниця нерухомої споруди, яка на цій земельній ділянці знаходиться, і цим рішенням не обмежено її право в користуванні цим майном та в його обслуговуванні. Таким чином, прийняте рішення не порушує її права та охоронювані законом інтереси, і скасування такого рішення не поновить в даному випадку зазначені права та інтереси.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об'єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Злощинської Надії Миколаївни залишити без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 03 серпня 2018 року у справі №902/1025/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/1025/16 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Огороднік К.М.