ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Справа№ 910/12968/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №04/1210 від 26.10.2018 (вх. №09.1-04.1/1885/18 від 08.11.2018) Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018

у справі №910/12968/17 (суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ті Енд Сі»

про визнання недійсним одностороннього правочину

за участю представників сторін:

від позивача: Мірвода А.М., довіреність б/н від 02.01.2019

від відповідача: Курильченко К.О., довіреність б/н від 24.10.2018

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ЄВРОБАНК» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» про визнання недійсним одностороннього правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» щодо сплати боргу за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 у сумі 3 481 458,85 грн та за Договором кредиту № ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 у сумі 9 750 000,00 грн, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аваль-брок» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК», та вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-брок» до позивача у розмірі 13 231 485,85 грн за Договором позики від 23.05.2016, укладеним відповідачем з компанією Janolio Holdings Limited у вигляді поданої заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» вих. № 16/06/68 від 15.06.2016 про зарахування зустрічних однорідних вимог не відповідає: вимогам ст. 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема, щодо настання строку виконання зобов'язання та відсутності спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання; вимогам ст. 516 ЦК України, щодо заміни кредитора у зобов'язанні без згоди боржника за договором банківського вкладу Д-28299/USD від 23.05.2016; вимогам п.2 ч.8 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», щодо заборони зарахування зустрічних однорідних вимог за договорами з пов'язаними з банком особами. Також, позивач зазначає, що відповідач двічі здійснив зарахування за Договором позики від 23.05.2016.

18.09.2018 від відповідача надійшла заява про зміну найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ті Енд Сі».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст. 215 ЦК України, ст. 75 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ЄВРОБАНК», 31.10.2018 подав апеляційну скаргу №04/1210 від 26.10.2018 (вх. №09.1-04.1/1885/18 від 08.11.2018), в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12968/17 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права. Зокрема, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не було враховано того, що відповідно до умов договору банківського вкладу вкладник не мав права здійснювати відступлення прав вимоги за договором третім особам без попереднього письмового погодження з позивачем. Також, на думку позивача, строк виконання за договором банківського вкладу та договором кредиту не настав, а тому відповідач не мав підстав для зарахування зустрічних вимог в порядку ст. 601 ЦК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12968/17 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору, надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

26.11.2018, з урахуванням встановленого строку, скаржник - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ЄВРОБАНК», подав до суду клопотання про усунення недоліків, надав докази сплати судового збору у розмірі 2643,00 грн (оригінал квитанції № від 31.10.2018).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 апеляційне провадження у справі №910/12968/17 відкрито, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також надано учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, пояснень тощо. Справу призначено до розгляду на 23.01.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 оголошено перерву у справі до 27.02.2019.

10.12.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» надійшли письмові пояснення, в яких апелянт стверджує, що зустрічні вимоги позивача та відповідача не є однорідними, а тому зарахування таких зустрічних вимог не відповідає ст. 601 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні 27.02.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.02.2019 просив суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представник відповідача вказував на те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у даній справі є обґрунтованим та таким, що прийняте у повній відповідності з нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи №910/12968/17, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 25.02.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» (позичальник, відповідач у справі) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» (кредитодавець, Банк, позивач у справі) було укладено Договір кредиту № ЮЛ-36/2011-К, за умовами якого відповідач зобов'язався надати позивачу грошові кошти у тимчасове користування у сумі 9 843 437,50 грн зі сплатою 11,0 % річних, строком до 23.02.2017 (з урахуванням змін, внесених Додатковим договором від 30.12.2011 та Договорами про внесення змін 1 від 23.02.2012, 2 від 21.02.2013, 3 від 20.02.2015 та 4 від 22.02.2016).

29.06.2011 між цими ж сторонами було укладено Договір кредиту №ЮЛ-114/2011-К, за умовами якого відповідач відкриває позивачу невідновлювальну кредитну лінію у національній валюті, ліміт якої складає 19 000 000,00 грн зі сплатою 11,0 % річних із терміном повернення до 02.07.2016 (з урахуванням змін, внесених Договорами про внесення змін 3 від 01.07.2015 та 4 від 06.01.2016).

23.05.2016 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» (Банк) та громадянином ОСОБА_4 (вкладник) укладено Договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами «Строковий з виплатою процентів наприкінці строку») № Д-28299/USD, за яким банк приймає на зберігання від вкладника грошові кошти в розмірі 650 000 доларів США та зобов'язується виплачувати вкладнику 6,5% річних. Строк розміщення вкладу - з 23.05.2016 до 23.06.2016.

23.05.2016 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» (позичальник) та компанією Janolio Holdings Limited, юридичною особою, яка створена та діє відповідно до законодавства Республіки Кіпр (позикодавець) було укладено договір позики, за умовами якого компанія Janolio Holdings Limited надає Банку за його письмовою заявкою транші в межах суми 600 000 доларів США зі сплатою 5% річних із терміном повернення позики до 30.05.2016.

10.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» (новий кредитор) та ОСОБА_4 (первісний кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 1/16, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору належне йому право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» за Договором банківського вкладу (депозиту) з Правилами «Строковий з виплатою процентів наприкінці строку») № Д-28299/USD від 23.05.2016 щодо погашення заборгованості, процентів та інших платежів, визначених цим договором.

Листом № 16/06/67 від 15.06.2016 відповідач повідомив позивача про набуття ним на підставі Договору відступлення права вимоги № 1/16 від 10.06.2016 права вимоги за договором депозиту.

10.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» (новий кредитор) та компанією Janolio Holdings Limited (первісний кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору належне йому право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» за Договором позики від 23.05.2016 щодо погашення заборгованості, процентів за користування позикою, комісій та інших платежів, визначених цим договором позики.

Листом № 15/06/01 від 15.06.2016 відповідач повідомив позивача про набуття ним на підставі Договору відступлення права вимоги від 10.06.2016 права вимоги за договором позики.

16.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» надіслало Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ЄВРОБАНК» заяву про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (вих. 16/06/66 від 15.06.2016), в якій заявило про припинення зобов'язання зі сплати боргу в сумі 15 015 926,75 грн за основною сумою заборгованості за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 внаслідок зарахування боргу перед Банком в сумі 15 015 926,75 грн за Договором позики від 23.05.2016 відповідно до договору про відступлення права вимоги від 10.06.2016. Залишок непогашеного грошового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 становить 3 984 073,25 грн.

Позивач отримав вищевказану заяву відповідача 16.06.2016, що підтверджується відміткою Банку про отримання даного повідомлення вх. 2499-бт.

16.06.2016 відповідач направив позивачу заяву про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (вих. 16/06/68 від 15.06.2016), в якій зазначив про припинення зобов'язання зі сплати боргу в сумі 9 750 000,00 грн за основною сумою заборгованості за Договором кредиту №ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 та 3 481 458,85 грн за основною сумою заборгованості за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 внаслідок зарахування боргу позивача в сумі 13 231 458,85 грн за договором депозиту відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 1/16 від 10.06.2016. Залишок непогашеного грошового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Євробанк» за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 становить 502 614,40 грн.

Позивач отримав вищевказану заяву відповідача 16.06.2016, що підтверджується відміткою Банку про отримання даного повідомлення вх. 2498-бт.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач, посилаючись на п. 6.7. Правил до договору банківського вкладу, зазначає, що відповідач не мав права укладати договір відступлення права вимоги, оскільки відповідно до вказаного положення під час дії договору банківського вкладу вкладник не може здійснювати відступлення прав за договором третім особам без попереднього письмового погодження Банком. Також, скаржник наполягає на тому, що на момент отримання ним заяви про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог (16.06.2016) строк виконання зобов'язань Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» за договором банківського вкладу не настав, оскільки вклад було прийнято на строк до 23.06.2016. Строк виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» на дату отримання зазначеної заяви також не настав, оскільки кінцевий строк виконання зобов'язань за договором кредиту є 23.02.2017. Крім того, апелянт вказує на те, що відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 можливості зміни власника депозитного рахунка не передбачено.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи позивача вже були досліджені господарськими судами у справі № 910/14503/16, предметом розгляду якої було визнання припиненими зобов'язання за Договором кредиту №ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 та Договором кредиту №ЮЛ-114/2011-К від 25.02.2011, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК», шляхом вчинення позивачем правочину зарахування однорідних зустрічних вимог. Вказаний правочин Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ЄВРОБАНК» просить визнати недійсним у даній справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі 910/14503/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 та постановою Верховного Суду від 19.07.2018, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» задоволено повністю - визнано припиненим зобов'язання за Договором кредиту № ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК», шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог; визнано частково припиненим зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» у розмірі 18 497 386,00 грн за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК», шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судами під час розгляду справи № 910/14503/16, правомірність договору відступлення права вимоги, враховуючи положення ст. 204 ЦК України, Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» не спростовано (не доведена його нікчемність або недійсність у судовому порядку). Крім того, положеннями Кредитних договорів, зокрема п. 9.1 Договору кредиту № ЮЛ-36/2011-К, п.п. 9.1, 9.2 Договору кредиту № ЮЛ-114/2011-К передбачена можливість позичальника здійснити погашення заборгованості достроково, та станом на дату вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» правочину зарахування шляхом направлення заяви 16/06/68 від 15.06.2016 строк виконання Банком своїх грошових зобов'язань за договором депозиту був таким, що настав, оскільки згідно п. 2.8.4 та п. 1.10 Правил станом на 10.06.2016 у банка був наявний обов'язок із повернення суми вкладу вкладнику. Також, суди дійшли висновку, що зобов'язання за договором банківського вкладу (депозиту) не є такими, що нерозривно пов'язані з особою вкладника.

Відтак, вищевказані доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судами у справі № 910/14503/16 обставинами.

Разом з тим, місцевий господарський суд, ухвалюючи рішення про відмову у позові, виходив з того, що зустрічні вимоги сторін є однорідними, а відтак підлягають зарахуванню в порядку ст. 601 ЦК України. Проте, з наведеним суд апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Судова колегія зазначає, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, зокрема грошей). Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно зі ст. 184 ЦК України річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Сторони погодили, що усі платежі за договором кредиту № ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 та договором лінії № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011, здійснюються у гривнях (т.1 а.с. 27; т. 1 а.с. 48). Тобто умовами виконання зобов'язань з повернення кредиту за цими договорами не передбачено отримання банком відповідних платежів у доларах США.

Водночас у відповідності до п. 1.1. договору позики, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» та компанією Janolio Holdings Limited, загальна сума позики обмежена 600 000,00 доларів США. При цьому сторони не погодили можливість повернення позики у гривні.

Також, відповідно до п. 3.1. договору № Д-28299/USD банківського вкладу (депозиту), укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» та ОСОБА_4, сума вкладу становить 650 000,00 доларів США. Умовами договору також не передбачено повернення вкладу в іншій валюті.

Отже, оскільки у цій справі зобов'язання сторін за договорами кредиту та кредитної лінії підлягають виконанню у гривні, а за договором позики та договором банківського вкладу (депозиту) - виконанню у доларах США, то такі вимоги не можна вважати однорідними з огляду на те, що гривня та долар США, хоч і є грошовими коштами, є різними валютами, які згідно з умовами вказаних договорів не є рівнозначними.

За таких обставин, односторонній правочин - заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» №16/06/68 від 15.06.2016 про припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог суперечить актам чинного законодавства, що свідчить про обґрунтованість позову. Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного суду у справі № 914/3217/16.

Відповідач у письмових поясненнях зазначає, що правовідносини, що були предметом розгляду у справі №914/3217/16 не є аналогічними з правовідносинами, що є предметом розгляду у даній справі. На думку відповідача, у справі № 914/3217/16 наявне інше співвідношення валют, ніж гривні та долару США. Дана обставина, на думку відповідача, з урахуванням того, що на території України передбачена пряма конвертація гривні у долар США, та долару США у гривню, відрізняє спірні правовідносини від правовідносин, проаналізованих Великою Палатою Верховного Суду у справі № 914/3217/16. Однак, зазначені доводи відповідача судова колегія не приймає, оскільки вони не спростовують того факту, що зобов'язання сторін за договорами кредиту та кредитної лінії з одного боку та за договором позики та договором банківського вкладу (депозиту) з іншого боку підлягають виконанню у різних валютах, а відтак не є однорідними, що виключає можливість їх зарахування в порядку ст. 601 ЦК України. Крім того, матеріали справи не містять підтвердження того, що сторонами узгоджений порядок конвертації різних валют.

За таких обставин, висновки місцевого господарського суду про необґрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні є такими, що були зроблені при неповному з'ясуванні усіх обставин справи в їх сукупності. Наведені порушення зумовили невірне застосування судом до спірних правовідносин ст. 601 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права, а також неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України. Суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про задоволення позову.

Судові витрати, понесені відповідачем у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12968/17 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12968/17 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним односторонній правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 35; ідентифікаційний код 33305163) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ті Енд Сі» (до зміни назви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-брок») (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 28; ідентифікаційний код 19497799) щодо сплати боргу за кредитним договором № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 у сумі 3 481 458,85 грн і кредитним договором № ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 у сумі 9 750 000,00 грн та вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ті Енд Сі» (до зміни назви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль-брок») (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 28; ідентифікаційний код 19497799) до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 35; ідентифікаційний код 33305163) за договором позики від 23.05.2016 щодо повернення позики в сумі 600 583,33 дол. США (еквівалент у гривні 15 015 926,75 грн), оформлений заявою № 16/06/66 від 15.06.2016.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ті Енд Сі» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 28; ідентифікаційний код 19497799) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 35; ідентифікаційний код 33305163) 3 368 (три тисячі триста шістдесят вісім) грн 00 коп. судового збору, понесеного у зв'язку з розглядом у суді першої інстанції.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ті Енд Сі» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 28; ідентифікаційний код 19497799) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЄВРОБАНК» (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 35; ідентифікаційний код 33305163) 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн 00 коп. судового збору, понесеного у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу №910/12968/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 07.03.2019