СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" березня 2019 р. Справа № 922/1294/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Зубченко І.В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» (вх. № 453 Х/3 від 07.02.2019) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 у справі № 922/1294/18 (суддя Ольшанченко В.І.; повне рішення складно 19.09.2018)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Юкрейнхарвест», м. Глобине, Полтавська обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1», с. Картамиш, Харківська обл.,

про стягнення 5067157,28 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Юкрейнхарвест» звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар» про стягнення суми основного боргу за договором поставки нафтопродуктів №П17-02/01 від 24.02.2017 в розмірі 3584768,16 грн., 386137,58 грн. інфляційних, 640052,98 грн. 19% річних та 456198,56 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач свої зобов'язання за договором поставки нафтопродуктів №П17-02/01 від 24.02.2017 (право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору про відступлення права вимоги від 12.06.2017) не виконав, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Юкрейнхарвест» основний борг за договором поставки нафтопродуктів №П17-02/01 від 24.02.2017 в сумі 3584768,16 грн., 386137,58 грн. інфляційних за період з червня 2017 року по березень 2018 року, 640052,98 грн. 19% річних за період з 01.06.2017 по 10.05.2018, 456198,56 грн. пені за період з 01.06.2017 по 01.12.2017, а також судовий збір в сумі 76007,37 грн.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки нафтопродуктів №П17-02/01 від 24.02.2017; беручи до уваги порушення відповідачем умов договору, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за отриманий товар; позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені, інфляційних і річних, суд встановив, що нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач у жовтні 2018 року вперше звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що загальні збори ТОВ «СП Добрий господар» для вирішення питання про уповноваження директора на укладення договору поставки нафтопродуктів №П17-02/01 від 24.02.2017 не скликались, такого рішення ними не приймалось, за таких обставин відповідача, вважає, що сторони не набули цивільних прав та обов'язків, які виникають із правочину, оскільки директор ТОВ «СП Добрий господар» при здійсненні дій, направлених на укладення договору, діяв не у відповідності з повноваженнями, визначеними законом. Як зазначає скаржник, матеріали справи не містять доказів наступного схвалення безпосередньо уповноваженим органом - загальними зборами ТОВ «СП Добрий господар» вчинених директором правочинів. На думку відповідача, суд першої інстанції не надав оцінку наданого відповідачем акту ГУ ДФС у Харківській області, складеному за результатами проведеної перевірки ТОВ «СП Добрий господар». Відповідач також вказав, що ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.09.2018 він не отримував, відтак, не був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, в якому було ухвалено оскаржуване рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» на рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 у справі №922/1294/18 залишено без руху на підставі ч.2 ст.260 ГПК України, у звязку з тим, що скаржником не додано належних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 114011,55 грн. Скаржнику встановлено строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 повернуто без розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «ОСОБА_1 господар» у звязку з тим, що скаржником протягом встановленого судом строку не усунуто недоліків поданої ним апеляційної скарги.

07.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар» звернулось із касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21.12.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар» залишено без руху на підставі ч.2 ст. 292 ГПК України, у зв'язку з відсутністю оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Касаційну скаргу заявника залишено без руху до 21.01.2019, а відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

04.01.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар» до Касаційного господарського суду направлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2019 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар» у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар» вирішено не приймати до розгляду та повернути заявникові.

29.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1», с.Картамиш Харківської області вдруге звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 у справі № 922/1294/18.

Перевіркою матеріалів вдруге поданої апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» на рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 у справі № 922/1294/18, судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність матеріалів скарги вимогам статті 258 ГПК України, а саме ненадання скаржником належних доказів сплати судового збору (п.2 ч.3 цієї статті).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» (вх. № 453 Х/3 від 07.02.2019) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 у справі № 922/1294/18 залишено без руху. Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1», с.Картамиш Харківської області усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду докази зарахування судового збору у розмірі 114011,06 грн., сплаченого згідно квитанції б/н від 29.01.2019, до спеціального фонду Державного бюджету України (довідку територіального органу Державної казначейської служби України). При цьому, Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» розяснено, що в разі неусунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно з ч.4 ст.174 ГПК України, яка застосовується в силу ч.2 ст.260 цього Кодексу, буде вважатися неподаною і буде повернута заявникові.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» зареєстрована за адресою: 64144, Харківська область, Первомайський район, с. Картамиш, вул. Октябрьська, буд. 39 (том 1 аркуші справи 121-125).

Відомостей про інші адреси місцезнаходження відповідача - ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» в матеріалах справи не міститься.

13.02.2019 копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у справі № 922/1294/18 про залишення апеляційної скарги відповідача без руху рекомендованим листом № 736 була направлена на юридичну адресу відповідача - ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» (64144, Харківська область, Первомайський район, с. Картамиш, вул. Октябрьська, буд. 39).

Однак вказаний рекомендований лист вручений відповідачу не був та повернувся до суду 25.02.2019 з довідкою працівника поштового відділення звязку про причину невручення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

З огляду на наведене, судом апеляційної інстанції вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідача - ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» про залишення його апеляційної скарги без руху ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у справі № 922/1294/18.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 ГПК України, копія судового рішення, яке було ухвалено поза межами судового засідання, надсилається учасникам справи протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Згідно з ч. 6 ст. 242 зазначеного Кодексу, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну адреси ухвала надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причин невручення.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

У свою чергу, 04.03.2019 (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на адресу суду від ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» надійшло клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору, у якому апелянт зазначає, що ухвалу Східного апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху від 12.02.2019 він не отримував та дізнався про неї з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 28.02.2019.

За змістом клопотання скаржник просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 у справі № 922/1294/18.

Клопотання мотивоване тим, що скаржник не має можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у зв'язку з відсутністю коштів, наявністю численної кількості боргів та арештом рухомого і нерухомого майна. На підтвердження зазначених обставин скаржник зазначає, що у Первомайському МР ВДВС на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження ВП №54519883 про стягнення боргів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1" та ряд інших виконавчих проваджень. Крім того, відповідач зауважує, що у зв'язку із вказаними виконавчими провадженнями було накладено арешт на все нерухоме майно підприємства, а 23.04.2018 Октябрьським районним судом міста Полтави у справі №554/7355/17 постановлено ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на все нерухоме і рухоме майно скаржника. Відповідач, разом з іншим, в обґрунтування клопотання зауважує, що залишок на поточних рахунках підприємства в установах банків становить 0,00 грн., у той час як кредиторська заборгованість підприємства станом на 11.01.2019 складає 88800412,56 грн.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів приймає до уваги наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, наведені скаржником у клопотанні доводи не є підставою для звільнення від сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вищевказане клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.260 та ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається та повертається судом апеляційної інстанції, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений судом строк.

Згідно з ч.6 ст.260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає поверненню.

Крім того, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду звертає увагу скаржника на те, що згідно з ч.3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України неприпустимість зловживання процесуальними правами визначено серед основних засад (принципів) господарського судочинства.

У свою чергу, ст. 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1).

Керуючись ч. 7 ст. 120, ч.ч. 4, 8 ст. 174, ст. 234, чч. 5, 6 ст. 242, ч.ч. 6-8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1", с.Картамиш Харківської області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 у справі № 922/1294/18.

2.Повернути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1", с.Картамиш Харківської області (вх. № 453 Х/3 від 07.02.2019) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.09.2018 у справі № 922/1294/18 заявникові.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток скаржнику: апеляційна скарга та додані до неї документи, всього на 18 арк., в т.ч.:

-апеляційна скарга б/н від 29.01.2019 на 6 арк.;

-квитанція б/н від 29.01.2019 на 1 арк.;

-копія фінансового звіту станом на 30.06.2017 на 2 арк.;

-роздруківка з ЄДРПОУ і ГО щодо ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1» на 4 арк.;

-описи вкладення до цінних листів від 29.01.2019 на 2 арк.;

-квитанція Укрпошти від 29.01.2019 на 1 арк.;

-накладна Укрпошти № 848 від 29.01.2019 на 1 арк.;

-поштовий конверт.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя І.В. Зубченко