ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.03.2019м. ДніпроСправа № 904/845/19

За позовом Фізичної особи - підприємця Захарова Олександра Костянтиновича, м. Ірпінь, Київська область

до Приватного підприємства "Флоксан", м. Новомосковськ, Дніпроптеровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 71 903 грн., інфляційної складової у розмірі 2 324,85 грн., 3% річних у розмірі 691,45 грн., пені у розмірі 8 297,41 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 05.03.2019 надійшла заява Фізичної особи - підприємця Захарова Олександра Костянтиновича про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Флоксан" суми основного боргу у розмірі 71 903 грн., інфляційної складової у розмірі 2 324,85 грн., 3% річних у розмірі 691,45 грн., пені у розмірі 8 297,41 грн.

Заява обґрунтована порушенням боржником своїх зобов'язань за договором транспортно-експедиторського обслуговування № 27/09/17 від 27.09.2017 з оплати наданих послуг.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов'язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів (у даному випадку договору транспортно-експедиторського обслуговування), інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

Вимоги Фізичної особи - підприємця Захарова Олександра Костянтиновича про стягнення суми основного боргу у розмірі 71 903 грн. - відповідають вищевказаним положенням закону.

Разом з тим, ФОП Захаровим Олександром Костянтиновичем заявлено вимоги про стягнення з Приватного підприємства "Флоксан" пені у розмірі 8 297,41 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За своєю правовою природою, пеню не можна віднести до грошових вимог, щодо яких відсутній спір. А отже, вимоги про стягнення пені не є безспірними грошовими вимогами в розмінні ч. 2 ст.12 та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

Також ФОП Захаровим Олександром Костянтиновичем заявлено вимоги про стягнення з Приватного підприємства "Флоксан" інфляційну складову у розмірі 2 324,85 грн. та 3% річних у розмірі 691,45 грн.

Вимоги про сплату передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахувань (процентів річних та втрат від інфляції) у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань.

Таким чином, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності, яка фактично не є заборгованістю у розумінні статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, вимоги ФОП Захарова Олександра Костянтиновича про стягнення з Приватного підприємства "Флоксан" пені у розмірі 8 297,41 грн., інфляційної складової у розмірі 2 324,85 грн. та 3% річних у розмірі 691,45 грн. не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

При цьому, заявник має право звернутися до господарського суду із зазначеними вимогами у порядку позовного провадження.

Частиною 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

З урахуванням викладеного, заява Фізичної особи - підприємця Захарова Олександра Костянтиновича про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Флоксан" суми основного боргу у розмірі 71 903 грн., інфляційної складової у розмірі 2 324,85 грн., 3% річних у розмірі 691,45 грн., пені у розмірі 8 297,41 грн. підлягає задоволенню частково у частині видачі наказу про стягнення з Приватного підприємства "Флоксан" суми основного боргу у розмірі 71 903 грн.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору розподіляються пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 147, 148, 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву до розгляду та відкрити наказне провадження у справі.

2. Видати судовий наказ про стягнення з Приватного підприємства "Флоксан" (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кім. 5; ) на користь Фізичної особи - підприємця Захарова Олександра Костянтиновича (місце реєстрації: 08200, АДРЕСА_2; РНОКПП: НОМЕР_1) суму основного боргу у розмірі 71 903 грн. та 165,98 грн. - витрат на оплату судового збору.

3. Відмовити Фізичній особі - підприємцю Захарову Олександру Костянтиновичу у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з Приватного підприємства "Флоксан" інфляційної складової у розмірі 2 324,85 грн., 3% річних у розмірі 691,45 грн., пені у розмірі 8 297,41 грн.

Ухвала набирає законної сили 11.03.2019 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, у частині відмови у видачі судового наказу за частиною вимог.

Суддя М.О. Ніколенко