ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. м. Київ Справа № 911/2236/18

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Омега», Київська область, м. Вишгород

до Вишгородської міської ради Київської області, Київська область, м. Вишгород

про визнання договору оренди поновленим та визнання додаткової угоди укладеною

секретар судового засідання О.О. Стаднік

представники:

від позивача - О.П. М'ялук

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Омега» (далі - позивач) б/н від 10.10.2018 року (вх.№2317/18 від 12.10.2018 року) до Вишгородської міської ради Київської області (далі - відповідач) про визнання договору оренди земельної ділянки №293 від 20.05.2005 року поновленим та визнання додаткової угоди укладеною.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було дотримано всіх вимог, передбачених ч.ч. 1-4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», для поновлення договору оренди земельної ділянки як особою, яка має переважне право на поновлення договору оренди, а також посилається на те, що він продовжує користуватись земельною ділянкою і протягом місяця після закінчення строку договору відповідач не повідомив його про заперечення у поновленні договору.

Ухвалою суду від 29.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2236/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.11.2018 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання №2-29/1822 від 16.11.2018 року (вх. №32521/18 від 20.11.2018 року) про розгляд справи без участі представника Вишгородської міської ради Київської області за наявними в ній матеріалами та доказами. Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року відкладено розгляд справи на 18.12.2018 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №2-28/2027 від 13.12.2018 року (вх.№34261/18 від 17.12.2018 року), в якому відповідач зазначає, що на пленарному засіданні тридцять восьмої сесії Вишгородської міської ради, яке відбулось 05.04.2018 року, розглядалось питання про поновлення Договору оренди земельної ділянки ПП «НВФ «Омега», однак, за результатами голосування, рішення з цього питання не прийнято. Відповідач просить суд розглянути справу без участі представника за наявними у справі матеріалами. З оглянутого судом відзиву також вбачається, що до нього не додано доказів надіслання копії відзиву, з доданими до нього додатками, на адресу позивача.

Представник позивача у судовому засіданні 18.12.2018 року повідомив, що відзив на позов ним не отримано.

Крім того, у судовому засіданні 18.12.2018 року представником позивача подано клопотання про продовження строків підготовчого провадження у справі №911/2236/18.

Ухвалою суду від 18.12.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2236/18 на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 05.02.2019 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №2-28/22 від 09.01.2019 року (вх. №760/19 від 15.01.2019 року), в якому відповідач повідомляє, що на пленарному засіданні тридцять сьомої сесії Вишгородської міської ради, що відбулося 05.04.2018 року, розглядалося питання про поновлення Приватному підприємству «Науково-виробнича фірма «Омега» договору оренди земельної ділянки, але за результатами голосування рішення з цього питання не прийнято. Також, у відзиві відповідач просить суд розглянути справу без участі представника за наявними у справі матеріалами.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 28.01.2019 року (вх. №1916/19 від 30.01.2019 року). У відповіді на відзив позивач зазначає, що посилання відповідача на неприйняття Вишгородською міською радою Київської області на пленарному засіданні тридцять восьмої сесії Вишгородської міської ради, що відбулося 05.04.2018 року, рішення про поновлення договору оренди, не може свідчити про заперечення відповідача проти такого поновлення, оскільки відсутність будь-якого рішення ради, на думку позивача, свідчить лише про невизначеність ради щодо поставленого на порядок денний питання. На думку позивача, відповідачем порушено вимоги ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки відповідачем не повідомлено позивача у місячний строк про результати розгляду питання про поновлення строку дії Договору оренди землі від 20.05.2005 року №293. В той час, як позивач належним чином виконував умови договору оренди та дотримався всіх вимог, передбачених ч.ч.1-4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою суду від 05.02.2019 року закрито підготовче провадження справі №911/2236/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2019 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 26.02.2019 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 26.02.2019 року позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 26.02.2019 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Вишгородською міською радою Київської області (за договором - орендодавець) та Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «Омега» (за договором - орендар) 20.05.2005 року укладено Договір оренди землі №293 (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1,2 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд, яка знаходиться у м. Вишгороді, вул. Шлюзова, 4 (стара промислова зона). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,0684 га.

Пунктом п. 8 Договору передбачено, що Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 11654,00 грн. на рік за 1,0684 га до 01.09.2005 року з подальшим переглядом ставки орендної плати.

Орендна плата вноситься у такі строки: рівними частинами щомісячно до 30-го числа поточного місяця або з ініціативи орендаря, одноразовим платежем до 15-го січня року, за який вноситься плата (п. 11 Договору).

Відповідно до п. 41 Договору, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Зазначений Договір зареєстровано у Вишгородській міській раді, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.05.2005 року за №293.

Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.05.2005 року, орендодавець передав, а орендар прийняв у довгострокову оренду терміном на 10 років земельну ділянку загальною площею 1,0684 га, яка знаходиться у місті Вишгород Київської області по вул. Шлюзова, 4 для обслуговування будівель, споруд, підкранових путів, надану ПП «НВФ «Омега» рішенням Виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 20.05.2005 року за №206. Передача зазначеної земельної ділянки проводиться згідно з Договором оренди землі, зареєстрованим у Вишгородській міській раді, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.05.2005 року за №293.

Позивач 24.02.2015 року звернувся до відповідача - Вишгородської міської ради Київської області з листом №2402-01 від 24.02.2015 року (отримано відповідачем 24.02.2015 р. за №2-29/331, що підтверджується штампом про отримання та листі), в якому просив продовжити (поновити) Договір оренди земельної ділянки №293 від 20.05.2005 року.

Рішенням сорок четвертої сесії VI скликання Вишгородської міської ради Київської області від 25.03.2015 року №44/20 вирішено продовжити (поновити) на 3 роки договір оренди земельної ділянки від 20.05.2005 року, укладений між Вишгородською міською радою Київської області та Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «Омега» на земельну ділянку загальною площею 1,0684 га для обслуговування будівель і споруд, яка розташована у місті Вишгороді вул. Шлюзова, 4 (стара промислова зона) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки в новій редакції. Договір оренди земельної ділянки укласти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. №220 «Про затвердження Типового договору оренди землі», встановити ПП «НВФ «Омега» орендну ставку в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі, відповідно до рішення Вишгородської міської ради від 29.10.2013 р. №26/13 «Про орендну плату за землю у м. Вишгород» та посвідчити договір оренди нотаріально.

Однак, незважаючи на прийняте рішення та неодноразові звернення позивача з пропозиціями укласти додаткову угоду, відповідно до рішення сорок четвертої сесії VI скликання Вишгородської міської ради Київської області від 25.03.2015 року №44/20, додаткову угоду так і не було укладено.

Позивач звертався до відповідача з заявами №1111-01 від 11.11.2016 року та №2401-01 від 24.01.2017 року про внесення змін до п. 1. Рішення сорок четвертої сесії VI скликання Вишгородської міської ради Київської області від 25.03.2015 року №44/20 в частині зміни орендної ставки (отримано відповідачем за №2-29/331, що підтверджується штампом про отримання на листі).

В подальшому позивач звертався до відповідача з заявами про продовження договору оренди земельної ділянки загальною площею 1,0684 га, яка розташована у місті Вишгороді вул. Шлюзова, 4 (стара промислова зона), які отримані Вишгородською міською радою 18.07.2017 року за вх..№2-16/2210, 03.10.2017 року за вх.№2-29/3112.

Оскільки, строк дії Договору оренди земельної ділянки рішенням сорок четвертої сесії VI скликання Вишгородської міської ради Київської області від 25.03.2015 року №44/20 продовжено на три роки, а додатковий договір укладено не було, позивач вважає, що чинним залишився договір оренди від 20.05.2005 року №293.

Тому, позивач 20.02.2018 року звернувся до Вишгородської міської ради Київської області з листом повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки (отримано відповідачем 20.08.2018 року, що підтверджується штампом про отримання на листі ), в якому просив поновити договір оренди земельної ділянки №293 від 20.05.2005 року загальною площею 1,0684 га, яка розташована у місті Вишгороді, вул. Шлюзова, 4, кадастровий номер :01:252:0301 шляхом укладення додаткової угоди на той самий строк і на тих же умовах. До зазначеного листа додано проект додаткової угоди від 20.08.2018 року.

Не отримавши відповідь на зазначений лист-повідомлення, позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.04.2018 року (отримана відповідачем 17.04.2017 року, що підтверджується штампом на такій заяві), в якій вимагав у місячний строк укласти з ПП «НВФ «Омега» додаткову угоду до Договору оренди землі №293 від 20.05.2005 року.

Листом Виконавчого комітету Вишгородської міської ради №2-29/551 від 27.04.2018 року повідомлено позивача, що відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії. На пленарному засіданні тридцять сьомої сесії Вишгородської міської ради, що відбулось 05.04.2018 року розглядалось питання про поновлення договору оренди земельної ділянки ПП «НВФ «Омега», однак за результатами голосування рішення з цього питання не прийнято. Тому, у зв'язку із відсутністю рішення міської ради про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі неможливе.

Як зазначив відповідач у відзиві та вбачається із наданого відповідачем Розпорядження Вишгородської міської ради №25 від 25.03.2018 року, призначено пленарне засідання на 05.04.2018 року, на порядок денний якого винесено питання про продовження (поновлення) дії договору оренди ПП «НВФ «Омега» (п. 55 Розпорядження). Однак, як зазначено відповідачем, за результатами голосування рішення з цього питання не прийнято.

Позивач, також посилаючись на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», зазначає, що він продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою, належно виконує свої обов'язки за договором, що підтверджується наданими копіями платіжних доручень про сплату орендної плати №381 від 28.03.2018 року, №382 від 23.04.2018 року, №396 від 20.07.2018 року, №399 від 05.08.2018 року, №403 від 18.09.2018 року та довідкою Вишгородської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області про відсутність за ПП «НВФ «Омега» станом на 26.09.2018 року заборгованості з податків, зборів, платежів що контролюються органами доходів і зборів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав сформульовано Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 25.02.2015 року у справі №6-219цс14, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі №594/376/17-ц та в постановах Верховного Суду від 10.09.2018 року у справі №920/739/17 від 29.11.2018 у справах №920/752/17, №920/737/17, №920/747/17, №920/751/17, №920/746/17, №920/744/17, №920/748/17, №920/749/17, від 16.01.2019 року у справах №920/738/17, №920/743/17.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не пов'язані одна з іншою.

Судом встановлено, що ПП «НВФ «Омега» більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди землі направило відповідачу повідомлення про поновлення цього договору. Таким чином, орендар земельної ділянки належним чином виконав свій обов'язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору та не суперечить положенням ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Однак, відповідач (як орендодавець) протягом місяця не повідомив про своє рішення, а також не надав протокол розбіжностей до проекту угоди про поновлення договору в зазначений законом термін.

Також, судом встановлено, що після закінчення строку дії договору позивач продовжував користуватися земельною ділянкою та сплачував орендну плату за неї, що також підтверджується копіями платіжних доручень про сплату орендної плати та довідкою Вишгородської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області про відсутність за ПП «НВФ «Омега» станом на 26.09.2018 року заборгованості з податків, зборів, платежів що контролюються органами доходів і зборів.

Відповідачем факт продовження належного користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору не спростовано, доказів заперечення протягом строку, встановленого частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не надано.

Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов'язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Орендодавець, у відповідності до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», зобов'язаний розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди у місячний термін.

Отримані листи-повідомлення позивача відповідачем проігноровані. Відповідач, відповідно до вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не розглянув лист-повідомлення з проектом додаткової угоди та, за наявності заперечень, не повідомив про них позивача.

Відповідь відповідача за №2-29/551 від 27.04.2018 року про неможливість укладення додаткової угоди, оскільки за результатами голосування не розглянуто питання про поновлення договору оренди, має відсилочний характер та не може свідчити про заперечення щодо поновлення договору оренди з наведенням відповідних обґрунтувань, оскільки, як зазначив сам відповідач у листі, що питання поновлення договору включено в порядок денний сесії ради, однак відсутня інформація щодо голосування по такому рішенню. Крім того, такий лист складено поза межами місячного строку, передбаченого ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Судом встановлено факт порушення відповідачем місячного терміну для повідомлення орендареві про прийняте рішення, що, в свою чергу, дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов'язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України, принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов'язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов'язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

За встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов'язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору із наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору (постанови Верховного Суду від 29.11.2018 року у справах №912/1333/17, №912/1320/17, №912/1576/17).

Частина 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» пов'язує поновлення договору з фактом відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди, який, в свою чергу, має підтверджуватись або фактом відсутності відповідного листа (рішення) або фактом його не надсилання.

За змістом ст.15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Отже, судом встановлено, що позивач - ПП «НВФ «Омега» звернувся до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку.

З підстав викладеного та враховуючи, що ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена автоматична пролонгація договору за наявності встановлених цією нормою юридичних фактів, а саме вчиненням сторонами юридично значущих дій - користування орендарем землею протягом місяця після закінчення строку дії договору та відсутністю заперечень орендодавця, що було встановлено у даній справі, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем порушено право позивача на поновлення Договору і на укладення відповідної додаткової угоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права, відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на поновлення договору.

Також суд приймає до уваги висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини: за обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства», вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити терміни його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

В ході розгляду справи судом був встановлений факт вчинення орендарем дій, які полягають у продовженні користування спірною земельною ділянкою, внесення відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, що свідчить про намір скористатися своїм переважним правом та поновити договір оренди землі.

За вказаних обставин, враховуючи те, що позивач належним чином продовжує виконувати свої обов'язки за договором оренди землі після закінчення строку його дії, позивач у встановлені законодавством строки звернувся до відповідача з листом повідомленням про поновлення строку дії договору оренди, до листа повідомлення було додано проект додаткової угоди, в матеріалах справи відсутні докази відмови орендодавця в поновленні договору у встановлений законодавством місячний строк та беручи до уваги законодавчі приписи ч.ч.1-6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення договорів оренди землі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Визнати Договір оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: вулиця Шлюзова, 4 у місті Вишгороді Київської області, загальною площею 1,0684 га, кадастровий номер :01:252:0301, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, який укладено між Вишгородською міською радою та Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «Омега» 20.05.2005 року за №293, поновленим, а додаткову угоду вважати укладеною в наступній редакції:

«Додаткова угода

про поновлення договору оренди землі № 293 від 20 травня 2005 року

м. Вишгород

Ми, що нижче підписалися:

Вишгородська міська рада, місцезнаходження: Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, площа Шевченка, будинок 1, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер 04054866, в особі Міського голови Момота Олексія Вікторовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в подальшому - «Орендодавець», з однієї сторони та

Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Омега», місцезнаходження: 07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вулиця Шлюзова, 4, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер 33083838, в особі директора Безбабченка Олександра Івановича, що діє на підставі Статуту, з другого боку, в подальшому - «Орендар», у подальшому іменуються «Сторони» і кожний окремо «Сторона», та є належними сторонами Договору оренди землі №293 від 20.05.2005 року, (далі - «Договір оренди»), які обізнані із загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, усвідомлюючи значення своїх дій, розуміючи його природу, а також, свої права та обов'язки за договором, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та умовами раніше укладеного сторонами правочину, уклали цю Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі №293 від 20 травня 2005 року, (далі - додаткова угода) про таке:

1).Поновити термін дії Договору оренди землі що розташована за адресою: вулиця Шлюзова, 4 у місті Вишгороді Київської області, загальною площею 1,0684 га, кадастровий номер :01:252:0301 строком на 10 (десять) років, укладеного між Вишгородською міською радою та ПП «НВФ «Омега» від 20.05.2005 р., зареєстрованого в журналі реєстрації договорів оренди землі на території Вишгородської міської ради за №293 від 20.05.2005 року.

2). Інші умови договору оренди земельної ділянки залишаються без змін.

Підписи сторін:

Орендодавець: Вишгородська міська рада, код за , місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1, в особі Міського голови Момота Олексія Вікторовича

(підпис) (місце печатки)

Орендар: Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Омега», код за , місцезнаходження: 07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вулиця Шлюзова, 4, в особі директора Безбабченка Олександра Івановича

(підпис) (місце печатки)».

3.Стягнути з Вишгородської міської ради (07300, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, площа Шевченка, 1, код 04054866) на користь Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Омега», (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вулиця Шлюзова, 4, код 33083838) 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 11.03.2019 р.

Суддя Д.Г. Заєць