РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2019Справа № 910/14504/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "Політехелектро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніка-Буд"

про стягнення 87 530,06 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "Політехелектро" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніка-Буд" про стягнення 87 530,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором №17-ПР на виконання проектних робіт від 31.08.2016 в частині дотримання строків на оплату виконаних робіт, що на думку позивача, є підставою для стягнення з відповідача суму заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2018 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

19.11.2018 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків в позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 відкрито провадження у справі № 910/14504/18. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк, який становить 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання до суду: відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178 Господарського процесуального кодексу України; доказів направлення відзиву позивачу. Позивачу встановлено строк, який становить 5 днів з дня отримання відзиву на позов, але не пізніше 18.02.2019, для подання до суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

Відповідач в установлений судом строк на подання відзиву не скористався.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "Політехелектро" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніка-Буд" (далі - відповідач, замовник) було укладено Договір №17-ПР на виконання проектних робіт (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору виконавець зобов'язується за технічним завданням на проектування замовника (додаток №1 до договору) виконати «Техніко-економічне обґрунтування схеми видачі потужності вітроелектростанції потужністю 100 МВт, розташованої на території с. Пам'ятне, Голопристанський р-н., Херсонської обл.» (далі - ТЕО), а замовник - прийняти і оплатити ці роботи.

Обсяг, характер та вартість виконання робіт за договором визначається додатками, які підписуються обома сторонами та є невід'ємними частина договору (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 3.1. договору вартість робіт за договором є тверда і становить: 340 800,00 грн. в тому числі ПДВ 56 800,00 грн. відповідно до договірної ціни (додаток №2 до договору).

Розрахунки за виконані роботи за даним договором проводяться поетапно:

4.1.1. перерахування замовником на поточний рахунок виконавця передоплати в розмірі 50% від суми договору, що складає 170 400,00 грн., у тому числі ПДВ 28 400,00 грн., впродовж 5 днів з моменту підписання договору.

4.1.2. перерахування замовником на поточний рахунок виконавця передоплати в розмірі 35% від суми договору, щодо складання 119 280,00 грн., у тому числі ПДВ 19 880,00 грн., після виконання обсягів робіт які зазначені у пп.1-23 графіка виконання робіт (додаток №3 до договору), що підтверджується підписаною сторонами накладною на передачу матеріалів. Перерахування зазначеної передоплати здійснюється замовником на протязі 5 (п'яти) днів з моменту підписання сторонами накладною на передачу матеріалів.

4.1.3. решта коштів у розмірі 15% від суми договору, а саме 51 120,00 грн., у тому числі ПДВ - 8 520,00 грн. перераховується замовником після виконання обсягів робіт які зазначені у п. 24 графіка виконання робіт (додаток №3 до договору) на поточний рахунок виконавця на протязі 10 днів після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних проектних робіт.

23.08.2017 сторонами договору було підписана додаткова угода №1 до договору від 31.08.2016, за умовами якої було зменшено ціну договору та порядок здійснення розрахунків.

Відповідно до додаткової угоди №1 вартість робіт становить 270 400,00 грн. в тому числі ПДВ, а розрахунок між сторонами проводиться наступним чином:

Перерахування замовником на розрахунковий рахунок виконавця передоплати в розмірі 170 400,00 грн. в тому числі ПДВ 20% впродовж 5 днів з моменту підписання договору.

Перерахування замовником на розрахунковий рахунок виконавця передоплати в розмірі 30 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20% в строк до 01 вересня 2017 року.

Остаточна оплата виконаних робіт у розмірі 70 000,00 грн. проводиться замовником наступним чином:

- в строк до 01 жовтня 2017 року замовник оплачує виконавцю 35 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20%;

- в строк до 01 листопада 2017 року замовник оплачує виконавцю 35 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20%».

Додатковою угодою №1 також перше речення п. 5.3. договору викладено в наступній редакції:

« 5.3. в строк до 01 вересня 2017 року, за умови виконання замовником передоплати в порядок передбаченому п. 4.1.2. договору, виконавець передає замовнику розроблену проектну документацію стадії ТЕО в електронному вигляді, а також всю переписку, що проводилась виконавцем з різноманітними, а також органами державної влади в рамках виконання робіт за договором.».

За час дії договірних відносин між сторонами замовником, за виконанні роботи, було перераховано на розрахунковий рахунок виконавця суму у розмірі 200 400,00 грн. в тому числі ПДВ.

Таким чином, станом на 26.09.2018 заборгованість замовника за виконанні виконавцем роботи становить 70 000,00 грн. в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 6.1.2. договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за виконанні роботи.

Згідно з п. 7.3. договору передбачено, що у разі порушення, встановленого умовами договору терміну перерахування попередньої оплати або терміну оплати за виконанні роботи, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За розрахунком позивача, станом на 26.09.2018 сума основного боргу становить 70 000,00 грн., неустойки в сумі 11 518,36 грн., 3% річних в сумі 1 139,17 грн., інфляційних втрат на суму 4 872,53 грн., що разом складає 87 530,06 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір №17-ПР як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду на виконання проектних робіт, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 Цивільного кодексу України та глави 33 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 324 Господарського кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Частиною 1 статті 889 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

31.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "Політехелектро" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніка-Буд" (далі - відповідач, замовник) було укладено Договір №17-ПР на виконання проектних робіт (далі - договір).

Згідно з п. 3.1. договору вартість робіт за договором є тверда і становить: 340 800,00 грн. в тому числі ПДВ 56 800,00 грн. відповідно до договірної ціни (додаток №2 до договору).

Розрахунки за виконані роботи за даним договором проводяться поетапно:

4.1.1. перерахування замовником на поточний рахунок виконавця передоплати в розмірі 50% від суми договору, що складає 170 400,00 грн., у тому числі ПДВ 28 400,00 грн., впродовж 5 днів з моменту підписання договору.

Судом встановлено, що в Акті №01/08-17 задачі-приймання виконаних робіт за договором №17-ПР від 31.08.2016 cторонами визначено, що договірна ціна за договором згідно Додаткової угоди №1 від 23.08.2017 з ПДВ становить 270 400,00 грн., виконано обсягів робіт з ПДВ 200 400,00 грн., позивачем зараховано аванс з ПДВ в сумі 170 400,00 грн., у зв'язку з цим актом належить до сплати 30 000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов п. 4.1. договору позивачем було сплачено аванс у розмірі вартості робіт на загальну суму 200 400,00 грн., що підтверджується Актом №01/08-17 задачі-приймання виконаних робіт за договором №17-ПР від 31.08.2016, що скріплений та підписаний сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, строки виконання роботи або її окремих етапів (ст.ст. 843, 846 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд дослідивши Додаткову угоду №1 до договору №17-ПР на виконання проектних робіт від 31.08.2016 встановив, що дана угода підписана сторонами уповноваженими особами.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 23.08.2017, а саме пункту п.4.1. додаткової угоди №1 остаточна оплата виконаних робіт у розмірі 70 000,00 грн. проводиться замовником наступним чином: - в строк до 01 жовтня 2017 року замовник оплачує виконавцю 35 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20%; - в строк до 01 листопада 2017 року замовник оплачує виконавцю 35 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20%» суд встановив, що дана обставина є належним доказом в справі.

Матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем заборгованість за виконанні виконавцем роботи у сумі 70 000, 00 грн. як зазначає позивач, дана обставина підтверджується Актом №01/08-17 задачі-приймання виконаних робіт за договором №17-ПР від 31.08.2016.

У зв'язку з вищевикладеним суд задовольняє позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 70 000,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Стаття 613 Цивільного кодексу України встановлює, що кредитор є таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту оплати повністю за виконані роботи за додатковою угодою до договору станом на час розгляду справи в порушення пункту 4.1.3 додаткової угоди до договору.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з не оплатою виконаних проектних робіт відповідачем, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 11 518,36 грн. за порушення терміну оплати робіт відповідно до договору за період з 01.10.2017 по 01.05.2018.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.3. договору передбачено, що у разі порушення, встановленого умовами договору терміну перерахування попередньої оплати або терміну оплати за виконанні роботи, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони є правильні та підлягають задоволенню повністю в сумі 11 518,36 грн. пені.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, позивач також нарахував відповідачу борг з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 4 872,53 грн. за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в сумі 1 139,17 грн. за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним, у зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 1 139,17 грн., інфляційних втрат 4 872,53 грн.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "Політехелектро" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніка-Буд" , м. Київ, вул. Братиславська, 14, ідентифікаційний код 40095653) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "Політехелектро" (65104, м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 27, ідентифікаційний код 37679611) 70 000 (сімдесять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 11 518 (одинадцять тисяч п'ятсот вісімнадцять) грн. 36 коп. пені, 4 872 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 53 коп. інфляційних втрат, 1 139 (одна тисяча сто тридцять дев'ять) грн. 17 коп. три відсотки річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.03.2019

Суддя І.І. Борисенко