ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

12.03.2019

Справа № 910/556/19

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестпромгаз», м. Київ

про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестпромгаз», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс», м. Київ

про стягнення 6 959 750,18 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестпромгаз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» про стягнення 6 959 750,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань за договором № 353/17 купівлі-продажу природного газу від 30.11.2017 в частині оплати вартості поставленого природного газу на суму 5 173 534,30 грн, що стало підставою для нарахування штрафу в розмірі 258 676,72 грн, пені в сумі 871 705,10 грн, інфляційних втрат в сумі 507 006,36 грн та 3 % річних в сумі 148 827,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 20.02.2019.

20.02.2019 судом відкладено підготовче судове засідання на 13.03.2019.

07.03.2019 через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестпромгаз» про визнання недійсним договору № 353/17 купівлі-продажу природного газу від 30.11.2017.

Зустрічний позов обґрунтований посиланнями на загальні норми статей 15, 16, 203, 215 Цивільного кодексу України. У прохальній частині заяви відповідач просить суд поновити строк на її подання.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви, господарський суд виходить з наступного.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Отже, відповідач повинен був пред’явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 було встановлено відповідачу строк для подачі обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, який становив п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали (але не пізніше 15.02.2019).

Отже, зустрічний позов було подано відповідачем з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (ч. 7 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, при зверненні особи до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, заявником повинно бути доведено наявність поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку господарський суд зауважує, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Однак, відповідачем не було повідомлено суду жодної причини, у тому числі і поважної, через яку пропущено встановлений законом строк для подання зустрічного позову.

Ураховуючи наведене, за висновками суду, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» про поновлення пропущеного процесуального строку, який встановлено у частині першій статті 180 Господарського процесуального кодексу України, задоволенню не підлягає.

Окрім того, господарський суд наголошує, що однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

За приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Як свідчать матеріали справи, під час даного судового провадження відповідачем вчинялись неодноразові процесуальні дії, при цьому останній не повідомляв суд про наявність у нього зустрічних позовних вимог. Зокрема, 11.02.2019 судом було отримано відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс», який направлено на адресу суду 08.02.2019. В подальшому, 19.02.2019 відповідачем подавались до суду процесуальні клопотання (про призначення судової експертизи, витребування доказів тощо). 20.02.2019 представник відповідача був присутнім у підготовчому судовому засіданні.

Також судом встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/557/19 у спорі, який виник за подібних правовідносин. Відповідно до інформації з автоматизованої системи документообігу суду «Діловодство спеціалізованого суду» у вказаній справі відповідач аналогічно звертався до суду з зустрічним позовом, який було повернуто без розгляду ухвалою суду від 04.03.2019 на підставі ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, до зустрічних позовних заяв у справі № 910/557/19 та у справі № 910/556/19 відповідачем було додано той самий платіжний документ на підтвердження сплати судового збору, а саме квитанцію № 8 від 01.03.2019 на суму 1921,00 грн.

За приписами частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Судом враховано, що справа №910/556/19 розглядається з січня 2019 року, а отже поновлення процесуального строку для пред’явлення зустрічного позову може призвести до затягування строків судового розгляду та порушення прав іншого учасника процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У даному випадку, керуючись обов’язком суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, господарський суд вважає за необхідне наголосити відповідачу про неприпустимість зловживання своїми процесуальними правами, у тому числі правом на пред’явлення зустрічного позову, що може призвести до безпідставного затягування судового процесу.

Частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Ураховуючи наведене вище, приймаючи до уваги, що судом не було встановлено наявності поважних причин для поновлення процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, з метою недопущення затягування судового процесу, зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс», яка подана до суду 07.03.2019, підлягає поверненню відповідачу на підставі частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, господарський суд звертає увагу заявника, що останній не позбавлений права та можливості самостійно звернутись до суду з окремим позовом про визнання правочину недійсним.

Керуючись ст. ст. 118, 119, ч. 6 ст. 180, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» у поновленні пропущеного процесуального строку для пред’явлення зустрічного позову.

2.          Зустрічну позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестпромгаз» про визнання недійсним договору № 353/17 купівлі-продажу природного газу від 30.11.2017 та додані до неї документи, подану до суду 07.03.2019, повернути заявнику.

Додаток: зустрічна позовна заява вих. № 41/2 від 07.03.2019 з доданими до неї документами на 11 арк. (у т. ч. квитанція № 8 від 01.03.2019 на суму 1921,00 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Відповідно до пункту 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя                                                                                                     В. В. Князьков