ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2446/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2446/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФФУ Маркетинг

до відповідача: Громадської спілки Федерація футболу Одеської області

про розірвання договору, зобовязання вчинити дії та стягнення 114510,17 грн., -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, ордер серія ОД №262906 від 05.12.2018р.

від відповідача: не зявився

Суть спору: ТОВ ФФУ Маркетинг звернулось до ГС Федерація футболу Одеської області з позовом, в якому просить господарський суд Одеської області:

- розірвати договір №17 найму (суборенди) транспортного засобу Ford Kuga, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, укладеного 01.03.2017р. між ТОВ ФФУ Маркетинг та ГС Федерація футболу Одеської області;

- зобовязати ГС Федерація футболу Одеської області повернути ТОВ ФФУ Маркетинг транспортний засіб автомобіль Ford Kuga, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 за актом приймання-передачі;

- стягнути з ГС Федерація футболу Одеської області на користь ТОВ ФФУ Маркетинг 114510,17 грн., з яких: 99000 грн. заборгованість з орендної плати та 15510, 17 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором суборенди транспортного засобу №17 від 01.03.2017р. щодо сплати орендних платежів.

У додаткових поясненнях за вх.№816/19 від 16.01.2019р. позивач посилається на те, що відповідач в порушення ст..4 та п.5.2.10 ст.5 договору не здійснював своєчасно та повному розмірі сплату орендної плати за користування автомобілем, а з грудня 2017 року взагалі припинив внесення орендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 28.09.2018р. становить 99000 грн. Одночасно про умисний та систематичний характер порушення істотних умов договору з боку відповідача також свідчить й факт перешкоджання у доступі позивачу під час проведення ним контролю за технічним станом автомобіля. При цьому позивач посилається на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 18.09.2013р. №6-75цс13.

Відповідач у судові засідання не зявився, про причини свого незявлення суд не повідомив та відзив на позов у вставлений судом строк не надав. При цьому про дату, час і місце судових засідань відповідач повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення, які надіслані судом на адресу, зазначену у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також зазначену позивачем у позовній заяві, та повернуті до суду з довідкою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Отже, із врахуванням строку розгляду справи, а також виходячи з того, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 27.02.2019р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено:

03.01.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віннер Імпортс Україна, ЛТД» (Наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФФУ Маркетинг (Наймач, позивач) укладений договір №Rent-17343 найму (оренди) транспортного засобу, згідно з яким Наймодавець передає, а Наймач приймає в найм (оренду) транспортний засіб торговельної марки Ford, модель Kuga, державний знак НОМЕР_2, (VIN) WF0AXXWPMAGS13995, мета використання у господарській діяльності.

Відповідно до п.1.3 договору автомобіль, що передається в найм на умовах цього договору, є власністю Наймодавця, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу СХО927900, виданим Києво-Святошинським РЕВ ОСОБА_2 України в Київській області.

Відповідно до п.1.7 договору автомобіль може бути переданий в суборенду.

На виконання умов договору 10.01.2017р. між ТОВ «Віннер Імпортс Україна, ЛТД» та позивачем складений та підписаний акт про прийом та передачу в оренду автомобіля за договором №Rent-17343 від 03.01.2017р., згідно з яким ТОВ «Віннер Імпортс Україна, ЛТД» передав, а позивач прийняв у користування автомобіль марки Ford, модель Kuga, номер шасі WF0AXXWPMAGS13995, реєстраційний номер НОМЕР_3.

01.03.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ФФУ Маркетинг (Орендодавець, позивач) та Громадською спілкою Федерація футболу Одеської області (Суборендар, відповідач) укладений договір суборенди транспортного засобу №17, згідно з яким Орендодавець передає, а Суборендар приймає у тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб (характеристики т/з) марки Ford, модель Kuga, номер кузову WF0AXXWPMAGS13995.

Відповідно до п.1.2 договору автомобіль, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні Орендодавця у відповідності до договору №Rent - 17343 найму (оренди) транспортного засобу від 03.01.2017р. між ТОВ «ФФУ Маркетинг» і ТОВ «Віннер Імпорте Україна ЛТД» з урахуванням всіх змін.

Згідно з п.1.3 договору автомобіль, що передається в суборенду зареєстрований належним чином, знаходиться в технічно справному стані, без жодних пошкоджень, є придатним для використання за призначенням та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п.1.4,1.5 договору передача автомобіля здійснюється Орендодавцем уповноваженому представнику Суборендаря протягом 10 (десяти) робочих днів, з дати укладення цього договору, за актом приймання-передачі. Повноваження представника Суборендаря повинні підтверджуватись довіреністю, виданою керівником Суборендаря, або іншою посадовою особою, яка має право видавати такі довіреності від імені Суборендаря. Передача автомобіля в суборенду за цим договором не означає передачу Суборендарю права власності на автомобіль. Власником автомобіля залишається Наймодавець. Суборендар має право користуватись автомобілем лише протягом строку, на який його передано за цим договором.

Згідно з п.2.1 договору автомобіль надається в суборенду на строк до 30.08.2020р. Дія договору припиняється в момент виконання сторонами всіх своїх зобовязань по даному договору.

Відповідно до п.2.2 договору строк суборенди може бути змінений лише за згодою Сторін.

Згідно з п.п.3.1,3.2 договору приймання-передача автомобіля здійснюється двосторонньою комісією, яка складається із представників сторін. Автомобіль, що орендується, приймається Суборендарем на підставі акту приймання-передачі.

Відповідно до п.4.1 договору орендна плата за місяць оренди автомобіля становить 9 000 грн. на місяць, у т.ч. ПДВ.

Згідно з п.4.2 договору Суборендар сплачує орендну плату шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Орендодавця щоквартально до 17-го числа останнього місяця кварталу. Оплата за останні два місяці користування автомобілем (липень-серпень 2020 року) сплачується до 01.09.2020р.

Відповідно до п.4.4 договору у випадку дострокового розірвання договору Суборендар зобовязується сплатити орендну плату за повні місяці користування автомобілем. У випадку, якщо розірвання договору припадає на початок чи середину місяця, орендна плата за неповний місяць користування автомобілем розраховується як за повний місяць.

Відповідно до п.п.5.2.2, 5.2.9, 5.2.10 договору суборендар зобовязаний: використовувати автомобіль на умовах цього договору; не перешкоджати в доступі Орендодавцеві під час проведення ним контролю за технічний станом автомобіля; своєчасно і в повному розмірі вносити орендну плату.

Згідно з п.п.6.1.1,6.1.2 договору Орендодавець має право один раз на квартал здійснювати перевірку порядку використання Суборендарем автомобіля та вимагати від Суборендаря негайного усунення допущених порушень; вимагати дострокового повернення автомобіля, в тому числі і якщо Суборендар порушує умови цього договору, в тому числі, але, не обмежуючись цим, використовує його не за призначенням, передає в користування третім особам (окрім осіб, зазначених у п. 5.2.8), користується ним без додержання вимог, викладених в керівництві з експлуатації та в цьому договорі.

Відповідно до п.п.7.1,7.2 договору у випадку порушення договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Згідно з п.7.8 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, передбачених умовами цього договору, Суборендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми визначеної у п.4.1 договору за кожний день прострочення відповідного платежу.

На виконання умов договору 16.03.2017р. сторонами складений та підписаний акт приймання-передачі транспортного засобу до договору суборенди транспортного засобу №17 від 01.03.2017р., згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв у користування автомобіль марки Ford, модель Kuga, номер кузову WF0AXXWPMAGS13995.

Також господарським судом встановлено, що 11.07.2018р. позивачем надіслано відповідачу лист №92 від 10.07.2018р., в якому просив відповідача виконати умови договору та погасити заборгованість, у разі невиконання вимагав достроково повернути автомобіль на підставі п.6.1.2 договору.

03.10.2018р. позивачем надіслано на адресу відповідача лист №149 від 28.09.2018р., в якому позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути автомобіль Ford Кuga, номер кузову WF0AXXWPMAGS13995, державний номерний знак НОМЕР_2 разом із засобами, які були надані з автомобілем у відповідності до п.6.2.2 та п.6.2.3 договору суборенди транспортного засобу №17 від 01.03.2017р. При цьому позивач у листі зазначає, що вимога про повернення автотранспортного засобу мотивована систематичним невиконанням відповідачем умов договору суборенди щодо орендної плати та ґрунтується на положеннях п.6.1.2 договору, а також положеннях ст.782 ЦК України. Окрім того позивач у листі просив відповідача сплатити заборгованість з орендної плати у розмірі 99 000 грн.

Вказані листи залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

В матеріалах справи також наявні:

- довідка позивача №24 від 28.12.2018р., згідно з якою у період з 01.03.2017р. по 26.12.2018р. позивачем від відповідача 58 645,16 грн. згідно платіжних доручень №347 від 08.08.2017р. на суму 31 645,16 грн., №401 від 10.11.2017р. на суму 27 000 грн.;

- довідка ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» вих.№Д1-В43/62/1/6375 від 28.12.2018р., згідно з якою позивач у період з 01.03.2017р. по 26.12.2018р. отримав від відповідача 58 645,16 грн. згідно платіжних доручень №347 від 08.08.2017р. на суму 31 645,16 грн., №401 від 10.11.2017р. на суму 27 000 грн.;

- виписка по рахунку позивача;

- накази про відрядження до м. Одеси ОСОБА_4 від 20.04.2018р., від 18.07.2018р., 23.11.2018р. та ОСОБА_5 від 15.05.2018р.;

- службові записки ОСОБА_4 від 30.04.2018р., 23.07.2018р., 27.11.2018р. та ОСОБА_5 від 18.05.2018р., згідно з якими вказаних осіб до автомобіля не було допущено, та за адресами: м. Одеса, вул. Французький бул., 85 та м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2 автомобіля не виявлено.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір суборенди транспортного засобу №17 від 01.03.2017р., за умовами якого позивач зобовязаний передати відповідачу у тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб, а відповідач зобовязаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату за користування автомобілем на умовах даного договору.

Відповідно до ст.774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідачем неналежним чином виконувались свої зобовязання зі сплати орендної плати за користування автомобілем, внаслідок чого у відповідача виник борг в сумі 99 000 грн.

При цьому, жодних заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів, які спростовують його наявність відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п.7.8 укладеного між сторонами договору суборенди передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у вигляді сплати пені на користь позивача у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір пені за період з 18.12.2017р. по 27.09.2018р. становить 15 510,17 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 99 000 грн. заборгованості з орендної плати та 15 510,17 грн. пені.

Щодо решти позовних вимог господарський суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Так, як вище встановлено господарським судом у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором суборенди №17 від 01.03.2017р. щодо повної та своєчасної сплати орендної плати, а саме: несплатою орендної плати після 10.11.2017р., тобто протягом більше 3 місяців підряд, позивач відмовився від договору суборенди №17 від 01.03.2017р., про що позивачем 03.10.2018р. на адресу відповідача надіслано відповідний лист №149 від 28.09.2018р.

За таких обставин, враховуючи, що положеннями ст.611 ЦК України серед правових наслідків порушення зобовязання передбачені одностороння відмова від зобовязання (якщо це встановлено договором або законом) та розірвання договору, приймаючи до уваги надане вимогами ст.782 ЦК України позивачу право на відмову від договору суборенди у разу порушення відповідачем обовязку зі сплати орендної плати за користування автомобілем протягом 3 місяців підряд, а також надіслання позивачем на адресу відповідача відповідного листа про відмову від договору, з урахуванням строків поштового перебігу, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 «Про затвердження правил поштового звязку», укладений між сторонами договір суборенди №17 від 01.03.2017р. станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом 30.10.2018р. (згідно штампу Укрпошти на описі вкладення про надіслання позовної заяви з доданими документами до суду) є розірваним.

Отже, враховуючи, що положеннями ст.782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від договору, якщо наймач не вносить оренду плату за користування майном протягом 3 місяців підряд, який не ставиться в залежність від згоди сторін або наявності рішення суду з цього приводу, господарський суд дійшов висновку, що станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, договір суборенди №17 від 01.03.2017р. є вже розірваним, а тому правові підстави для задоволення позовної вимоги про розірвання договору суборенди наразі відсутні.

Положеннями п.1.5 договору суборенди передбачено, що відповідач має право користуватись автомобілем лише протягом строку, на який його передано за цим договором.

Положеннями п.6.1.2 договору суборенди передбачено, що позивач має право вимагати дострокового повернення автомобіля у разі порушення відповідачем умов договору.

Отже, враховуючи, що договір суборенди №217 від 01.03.2017р. на даний час є розірваним, приймаючи до уваги положення ст.782 ЦК України, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про зобовязання відповідача повернути переданий за договором суборенди транспортний засіб є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги задовольняються господарським судом частково.

Позивачем у позовній заяві заявлено до стягнення з відповідача понесені ним судові витрати, які за попереднім розрахунком становлять: 5444 грн. судовий збір, 300 грн. витрати на поштові відправлення, 500 грн. транспортні витрати, 10 000 грн. витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно з п.п.1,4 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження понесення позивачем витрат на поштові відправлення в матеріалах справи наявні відповідні фіскальні чеки: від 17.12.2018р. на суму 20,04 грн. та від 16.01.2019р. на суму 23 грн.

За таких обставин, розмір понесених позивачем витрат на поштові відправлення становить 43,04 грн.

Доказів понесення заявлених позивачем транспортних витрат, витрат на правничу допомогу та решти витрат на поштові відправлення до господарського суду не надано. Заяви про надання відповідних доказів до закінчення судових дебатів позивачем також не надано.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору та витрати на поштові відправлення покладаються на обидві сторони у справі пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ФФУ Маркетинг задовольнити частково.

2.Зобовязати Громадську спілку Федерація футболу Одеської області (65012, м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2, , р/р 1685 у ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ФФУ Маркетинг (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 7-а, , р/р 4 у АТ «ОСОБА_3 Аваль» МФО 380805) транспортний засіб автомобіль Ford Kuga, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 за актом приймання-передачі.

3.Стягнути з Громадської спілки Федерація футболу Одеської області (65012, м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2, , р/р 1685 у ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФФУ Маркетинг (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 7-а, , р/р 4 у АТ «ОСОБА_3 Аваль» МФО 380805) заборгованість з орендної плати у розмірі 99 000 (девяносто девять тисяч) грн., пеню у розмірі 15 510 (п'ятнадцять тисяч пятсот десять) грн. 17 коп., судовий збір у розмірі 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) грн. та витрати на поштові відправлення у розмірі 29 (двадцять девять) грн. 27 коп.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 06 березня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець