РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2019Справа № 910/16918/18

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Міністерства оборони України (03168, місто Київ, Солом'янський район, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ідентифікаційний код 00034022)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ЛТД" (01103, місто Київ, Печерський район, вулиця Михайла Бойчука, будинок 18-А; ідентифікаційний код 16282325)

про стягнення 21 933,36 грн,

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ЛТД" про стягнення 21 933,36 грн штрафних санкцій, з яких 12 337,20 грн - пеня, 9 596,16 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором 286/2/17/167 від 18.10.2017 на поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) в частині своєчасної поставки товару, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача нараховані штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі 910/16918/18, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

14.01.2019 через відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи та продовження строку на подання відзиву.

11.02.2019 через відділ діловодства суду було подано клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

12.02.2019 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, що підтверджено підписом уповноваженого представника на клопотаннях.

Проте, станом на день прийняття рішення у справі відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Будь яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 Міністерство оборони України в якості замовника та Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОЛОГ ЛТД" в якості постачальника уклали Договір 286/2/17/167 про поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) (далі - Договір) відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов'язався у 2017 році поставити замовнику Теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої (далі - Товар), зазначений у специфікації, а замовник - забезпечити приймання та оплату Товару в кількості та у строки .

Ціна, кількість та строки постачання Товару визначаються у специфікації, а обсяг закупівель за Договором може бути зменшено замовником залежно від реального фінансування видатків (пункти 1.2, 1.3 Договору).

Визначена пунктом 3.1 Ціна Договору (в редакції Додаткової угоди 1 від 18.10.2017 та Додаткової угоди 2 від 18.12.2017) становить 137 088,00 грн (в т.ч. ПДВ в сумі 22 848,00 грн) та може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Договору розрахунки за фактично поставлений Товар проводяться протягом 30 календарних днів з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунка-фактури на відвантажений Товар, підписаного керівником та головним бухгалтером підприємства. Постачальник протягом 10 календарних днів з дати прийняття Товару одержувачем в місцях поставки Товару надає належним чином оформлені документи на оплату.

У розділі 5 Договору сторони погодили, що Товар постачається на умовах DDP - склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року. Терміни постачання та встановлення обладнання визначено у графіку постачання замовника, який є невід'ємною частиною Договору. Місцем поставки Товару є військові частини Міністерства оборони України, що зазначені у графіку позивача.

Зобов'язання відповідача щодо постачання товару, якість якого відповідає умовам, установлених розділом ІІ Договору у строки встановлені Договором були також закріплені у пунктах 6.3.1 та 6.3.2 Договору.

Відповідно до Додатку 12.1.1 до Договору "Графік постачання Міністерства оборони України" (в редакції Додаткової угоди 2 від 18.12.2017) відповідач був зобов'язаний поставити позивачу Товар у строк до 20.12.2017 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону за адресою: "м. Одеса, вул. Пироговська, 2, індекс 65044".

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції (штраф, пеня) у розмірах, передбачених пунктом 7.3 Договору.

Відповідно до пункту 7.3.7 Договору за порушення строків виконання зобов'язання постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого Товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості Договору.

Сплата неустойки (штрафу, пені) і відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням обов'язків, не звільняють сторони від виконання зобов'язань за Договором, крім випадків, передбачених законодавством України та Договором.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

За твердженням позивача, яке не спростовано матеріалами справи та відповідачем, станом на день звернення до Міністерством до суду Товариство не виконало свої зобов'язання за Договором в частині здійснення поставки Товару.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Строк поставки Товару відповідно до Графіку постачання Міністерства оборони України (в редакції Додаткової угоди 2 від 18.12.2017) є таким що настав, відповідач свого обов'язку щодо здійснення поставки не виконав, і на момент прийняття рішення у справі не надав документів, які свідчать про виконання його обов'язку за Договором.

Як встановлено судом вище, відповідно до умов Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого Товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості Договору.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з частиною 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Беручи до уваги викладені вище норми чинного законодавства та положення укладеного договору, суд здійснив перерахунок заявлених штрафних санкцій та дійшов висновку про те, що заявлений позивачем розмір штрафних санкцій є вірним та підлягає стягненню з відповідача в розмірі 21 933,36 грн, з яких пеня складає 12 337,20 грн за 180 днів та штраф за Договором - 9 596,16 грн.

Згідно з положеннями статей 78, 79 ГПК кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, покладені в основу позову, а тому позовні вимоги задоволенню в повному обсязі.

За приписами статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за результатами вирішення спору покладаються на відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ЛТД" про стягнення 21 933,36 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ЛТД" (01103, місто Київ, Печерський район, вулиця Михайла Бойчука, будинок 18-А; ідентифікаційний код 16282325) на користь Міністерства оборони України (03168, місто Київ, Солом'янський район, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ідентифікаційний код 00034022) 12 337,20 грн (дванадцять тисяч триста тридцять сім гривень 20 копійок) пені, 9 596,16 грн (дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто шість гривень 16 копійок) 7 % штрафу та 1 762,00 грн (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ