ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.02.2019м. ДніпроСправа № 904/6240/17

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Форміка"

до Відповідача -1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНССЕРВІС"

Відповідача -2 - Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_1"

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 32 525,00 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - не з'явився

Відповідача -1 ОСОБА_2 дов. №б/н від 01.01.19р.

Відповідача -2 - не з'явився

Присутній ОСОБА_3 адвокат посвідчення №5630/10 від 17.03.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідачів 32 525,00 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

06.07.17р. у судовому засіданні представник Відповідача заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості Відповідача - 2 - ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_1". Заява мотивована тим, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Мерседес Бенц" реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_1" за полісом АІ/9755258 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з якого вбачається, що ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_1" відшкодовує страхувальникові страхову суму ( ліміт відповідальності) на одного потерпілого у розмірі 100 000.00 грн. за шкоду заподіяну майну.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.17р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНССЕРВІС" задоволено та залучено в якості Відповідача-2 Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_1".

Відповідач-1 позов заперечує, мотивуючи тим, що Відповідачі уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відповідним полісом №АІ/9755258 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії з 13.07.16р. до 12.01.17р. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю двісті тисяч грн.., за шкоду заподіяну майну сто тисяч грн. Про існування даного полісу Позивачеві відомо, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач -1 після ДТП виконав усі вимоги, які передбачені чинним законодавством про повідомлення Відповідача -2 про страховий випадок, тому звернення Позивача з позовом до Відповідача -1 в порядку регресу є передчасним.

Відповідач -2 позов заперечує, посилаючись на те, що пошкоджений транспортний засіб 2006 року випуску, тобто на момент настання спірної ДТП строк експлуатації даного транспортного засобу становить більше 10 років. Згідно з п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту України та ФДМУ від 24.11.03р. №142/5/2092 (далі ОСОБА_4) значення Е3 приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та складників КТЗ виробництва країн СНД, серед іншого, 7 років 0 для інших легкових КТЗ. Тобто, в даному випадку, Відповідач -2, при виплаті страхового відшкодування, зобовязаний відшкодувати кошти з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Згідно з даними проведеної Позивачем експертизи, коефіцієнт фізичного зносу, який потрібно застосовувати при визначенні розміру завданих збитків пошкодженого т.з. "Subaru" д.р. №АА0949СХ становить 0,7. Позивачем сплачено страхове відшкодування (на підставі рахунків СТО) у розмірі 55 406,00 грн., з яких: замінені НОВІ деталі 42 750,00 грн. (з урахуванням зносу 0,7=12 825,00 грн.), роботи та матеріали 12 656,00 грн. Крім того, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка за полісом №АІ-9755258 від 12.07.16р. передбачена у розмірі 2 000,00 грн. Отже, Відповідач -2 сплатив Позивачеві 23 481,00 грн. Статтею 34.3. Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не зявився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Тобто, виключно у разі не направлення Страховиком свого представника на огляд пошкодженого т.з. у потерпілого виникає право стягнути з такої страхової компанії витрати на проведення експертного дослідження. Тому, звертає увагу, що пошкоджений т.з. оглянуто представником Відповідача -2, що підтверджується актом огляду пошкодженого т.з. Таким чином, у даному випадку відсутні законні підстави для стягнення зі Страховика витрат на проведення експертного дослідження.

Позивач позов підтримав з підстав викладених у позові та просить задовольнити позовні вимоги до Відповідачів в повному обсязі. Окрім цього зазначив, що з дотриманням вимог ОСОБА_4, оцінювачем ОСОБА_5 визначений розмір вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням максимально можливого коефіцієнта фізичного зносу складників, який на момент складання становив 33 024,57 грн. таким чином, Позивач вважає, що даний звіт складений ПП ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим, складеним з дотриманням норм існуючого законодавства та практики проведення автотоварознавчих досліджень. Крім того, Позивач звертає увагу, що Відповідачі зміст даного звіту не оспорювали, висновок оцінювача не ставився під сумнів. Також відповідачі не надали власний контррозрахунок розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля та/або іншого звіту про оцінку пошкодженого автомобіля НОМЕР_2, що суперечив би висновкам оцінювача. У випадку призначення судової автотоварознавчої експертизи, дане дослідження не може бути проведено фактично, оскільки на даний момент, пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль, після отримання страхового відшкодування страхувальником відремонтований, тому фіксація отриманих механічних пошкоджень на даний момент фізично не можлива.

Відповідач -1 подав заяву про призначення судової експертизи і запропонував свої питання експертові.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.17р. у даній справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, до якого направлено матеріали справи №904/6240/17. На вирішення судової експертизи поставлено наступні питання:

- чи можливо було відновити кришку багажника (задні двері) без заміни?

- яка була б вартість відновлювальної роботи з урахуванням ремонту, а не заміни кришки багажника (задніх дверей)?

Зобов'язано Відповідача -1, провести попередню оплату роботи експертної установи за проведення даної експертизи, докази оплати надати Господарському суду Дніпропетровської області. Експертизу провести за наявними в матеріалах справи документами. Провадження у справі зупинено.

14.03.18р. на адресу суду повернулася справа без виконання судової автотоварознавчої експертизи №4783-17, у звязку з несплатою попереднього розрахунку вартості висновку №4783-17 судового експерта товарознавця.

Відповідач -1 подав клопотання про проведення експертизи, в якому повідомив, що рахунок на оплату №1083 від 11.10.17р. за проведення експертизи оплатив, що підтверджується платіжним дорученням №1871 від 28.02.18р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.18р. у даній справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, до якого направлено матеріали справи №904/6240/17. На вирішення судової експертизи поставлено ті ж питання. Провадження у даній справі зупинено.

Справа повернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотаннями експерта.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.18р. провадження у справі поновлено, клопотання експерта призначено до розгляду у судовому засіданні.

Відповідач -1 надав пояснення, з урахуванням клопотання експерта..

Позивач подав клопотання про витребування у ТОВ "АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС" усі наявні документи (листи, акти, рахунки тощо) щодо відновлювального ремонту авто Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3, що проводився у 2016 році безпосередньо на сервісному центрі "Субару", а також зобовязати надати інформацію про взагалі можливий з технічної точки зору ремонт пошкодженої запчастини (кришки багажника, що вироблена з алюмінію) Subaru номерний знак НОМЕР_3 модель Outback (2006 року випуску), базуючись на нормах та технології ремонту заводу виробника колісного транспортного засобу Subaru.

Позивач у письмових поясненнях повідомив, що у звязку з тим, що кришка багажника автомобілю виготовлена з алюмінію, було прийнято рішення про заміну, а не ремонт пошкодженої запчастини. У попередньому розрахунку визначений загальний розмір відновлювального ремонту авто Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 у сумі 96 821,65 грн., у якому зазначалося про найменування та вартість потрібних запчастин, що підлягають заміні (у т.ч. двері багажного відсіку, вартість яких на момент ремонту становила 22 602,78 грн.). Але, у звязку з тим, що вартість деяких частин, що підлягають заміні у інших постачальників була значно нижчою, Позивач прийняв рішення про оплату ТОВ "АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС" лише ремонтних робіт, з доставкою потрібних для відновлювального ремонту запчастин, замовленням яких Позивач займався самостійно.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.18р. клопотання Позивача задоволено та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС" всі наявні документи (листи, акти, рахунки тощо) щодо відновлювального ремонту автомобіля, що проводився в 2016 році безпосередньо на сервісному центрі "Субару". Справу №904/6240/17 направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для продовження проведення експертизи. Провадження у даній справі зупинено.

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання експерта про надання нормативно-технічних документів виробника КТЗ Subaru Outback, 2006 року випуску, (технічні можливості виконання ремонту на відповідній профільній сертифікованій станції технічного обслуговування, за нормами і технології ремонту заводу виробника КТЗ), які відсутні в даних матеріалах справи і в межах експертної установи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.18р. клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів - задоволено. Зобов'язано Позивача до 20.08.18р. надати суду: нормативно-технічні документи виробника КТЗ Subaru Outback, 2006 року випуску, (технічні можливості виконання ремонту на відповідній профільній сертифікованій станції технічного обслуговування, за нормами і технології ремонту заводу виробника КТЗ).

Справа повернулася до суду без виконання судової автотоварознавчої експертизи у звязку з тим, що обєкт дослідження для огляду наданий не був, а наданих вихідних даних недостатньо для відповіді на поставлені питання.

Сторони не надали суду пропозицій про доручення проведення експертизи іншій експертній установі.

Позивач у письмових поясненнях повідомив, що позбавлений можливості пояснити чому прийнято рішення про заміну пошкодженої частини, а не її ремонту, а тим більше обґрунтувати позицію з огляду на норми та технології ремонту автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3, що проводився безпосередньо на сервісному центрі "Субару".

Відповідач -1 позов заперечує, мотивуючи тим, що на виконання вимог Закону України "Про страхування", Відповідач -1 з Відповідачем -2 уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АІ/9755258, зі строком дії 13.07.16р. 12.01.17р. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно з п.4. даного полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю двісті тисяч грн., за шкоду заподіяну майну сто тисяч грн. Про існування даного ОСОБА_6 відомо, що підтверджується матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи, сума позовних вимог повністю покривається сумою відшкодування зазначеною в полісі. Крім того, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, вартість відновлювального ремонту, що підлягає заміні легкового автомобіля складає 33 024,57 грн. згідно листа Відповідача -2 від 23.02.17р. за вих. №1114 сума страхового відшкодування, в порядку регресу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 23 481,00 грн., у звязку з чим, Відповідач -2 платіжним дорученням №ЗР012218 від 27.02.17р. перерахував страхове відшкодування у розмірі 23 481,00 грн. Крім того, на виконання вимог законодавства та на умовах укладеного Договору, Позивач повинен був надати суду документ, який би підтверджував факт внесення ТОВзІІ "Юрмаш" першого страхового платежу, але, як вбачається з матеріалів справи, Позивач такий доказ не надав. Таким чином, Договір, на який посилається Позивач у якості доказу не набрав чинності, оскільки ТОВзІІ "Юрмаш" не здійснив страхового платежу.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що для проведення автотоварознавчого дослідження ФОП ОСОБА_5 має статус аварійного комісара з правом проведення автотоварознавчої експертизи. З приводу сумнівів Відповідача -1 щодо придбання у ФОП ОСОБА_7 запасних частин та проведення ремонту в ТОВ "АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС", Позивач до позовної заяви, для підтвердження понесених витрат додав копії рахунку ФОП ОСОБА_7 від 12.10.16р. №1210/1 та платіжного доручення від 18.11.16р. №737 про оплату запасних частин, а також копії рахунку ТОВ "АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС" від 06.10.16р. №СЧТ0060816 та платіжного доручення від 02.11.16р. №689 про оплату проведення відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу. З приводу міркування Відповідача -1 про не набрання чинності Договору страхування, на підставі якого проведена страхова виплата, Позивач надав засвідчену належним чином копію платіжного доручення від 21.06.16р. №1588 на суму 7 217,00 грн., що засвідчує факт внесення ТОВ з ІІ "Юрмаш" першого страхового платежу відповідно до умов Договору.

Позивач у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.16р. рухаючись по вул. Січеславська Набережна, 19а у м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Mersedes Benz, д/н НОМЕР_1, що належить ТОВ "ОСОБА_3 - ОСОБА_3", водій ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, швидкість руху, внаслідок чого не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу руху, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, який належав ТОВ "Юромаш", автомобілем керував ОСОБА_8, внаслідок чого транспортні засоби було пошкоджено, чим порушено п.13.1. ПДР України.

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.16р. дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_4 п. 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з Відповідачем -1.

31.05.16р. Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Форміка" та ТОВ "Юромаш" укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3-626ю (далі Договір -1), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортними засобами.

Відповідно до п. 3.5. Договору -1 виплати страхових відшкодувань за кожним страховим випадком здійснюються з урахуванням безумовної франшизи:

- при викраденні або конструктивній загибелі ТЗ 7% від страхової суми;

- при пошкодженні ТЗ (для ризиків (2.1.1. 2.1.7.):

- 1,0 % від страхової суми, якщо страхова подія сталася за виною Страхувальника а також в разі, якщо при ДТП винного не встановлено, у випадках наїзду на перешкоду, тварин і т.п.;

- 0,5 % від страхової суми в разі невинуватості водія Страхувальника.

26.09.16р. страхувальник повідомив Позивачеві про ДТП.

04.10.16р. експерт ОСОБА_5 склав протокол транспортного засобу - Subaru Outback.

24.10.16р., з метою визначення розміру спричинених збитків, ПП ОСОБА_5 провів оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3, за результатами якої складено звіт №04-10-16Р, за яким вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 73 706,76 грн. без урахування коефіцієнту зносу та 33 024,57 грн. з урахуванням коефіцієнту зносу.

За проведення автотоварознавчого дослідження Страховик сплатив рахунок №15/12 від 15.12.16р. у розмірі 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №810 від 21.12.16р.

02.11.16р. Страхувальник подав заяву на виплату страхового відшкодування, в якій просив сплатити страхове відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля на розрахунковий рахунок станції технічного обслуговування на підставі рахунку №СЧТ0060816 від 06.10.16р. На підставі наданих документів, Страховиком складено страховий акт №44/16, за яким Позивач провів виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ "АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС" у розмірі 12 256,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №689 від 02.11.16р.

18.11.16р. Страхувальник подав заяву на виплату страхового відшкодування, в якій просив сплатити страхове відшкодування за запасні частини, для встановлення на пошкоджений автомобіль, на розрахунковий рахунок підприємства Постачальника на підставі рахунку №1210/1 від 12.10.16р. На підставі наданих документів, складено страховий акт №44/16-2, за яким Позивач провів виплату страхового відшкодування на рахунок СПД ОСОБА_7 у розмірі 43 150,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №737 від 18.11.16р.

Всього за відновлення забезпеченого автомобіля Позивач сплатив 56 006,00 грн., з яких:

- страхове відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля - 12 256,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №659 від 02.11.16р.;

- страхове відшкодування за запасні частини, що встановлені на пошкоджений автомобіль - 43 150,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №737 від 18.11.16р.;

- за проведення авто товарознавчого дослідження - 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №810 від 21.12.16р.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mersedes-Benz, д/н НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_1" за полісом АІ/9755228 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким франшиза становить 2 000,00 грн.

З метою одержання належного відшкодування, Позивач Відповідачеві -2 направив претензію №14 від 23.01.17р. про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у порядку регресу.

Листом №1114 від 23.02.17р. Відповідач -2 повідомив рішення про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 23 481,00 грн.

27.02.17р. Відповідач-2 перерахував Позивачеві за платіжним дорученням №ЗР012218 від 27.02.17р. 23 481,00 грн.

За даними Позивача, недоотримання його витрат становить 32 525,00 грн. З метою досудового врегулювання спору, Позивач направляв Відповідачеві -1 претензію №38 від 15.03.17р. про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, наведену претензію Відповідачем -1 залишив без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:…4) інші юридичні факти.

Статтею 395 ЦК України встановлено, що речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння…

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ст. 398 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Згідно з преамбулою до Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Наведена норма кореспондується зі ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 1 ст. 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст.1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв'язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 листопада 2016 р. у справі №6-1693цс16).

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачі позов заперечують з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи Сторін, проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приймає позицію Позивача і не погоджується з доводами Відповідачів.

Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами події вищенаведеної ДТП, визнання винним у ДТП водія Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНССЕРВІС" - ОСОБА_4 та його перебування у трудових відносинах з Відповідачем -1 на момент скоєння ДТП.

24.10.16р. з метою визначення розміру спричинених збитків, ПП ОСОБА_5 провів оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3, за результатами якого складено звіт №04-10-16Р. Відповідно до даного звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 73 706,76 грн. без урахування коефіцієнту зносу та 33 024,57 грн. з урахуванням коефіцієнту зносу.

За проведення автотоварознавчого дослідження Страховик за рахунком №15/12 від 15.12.16р. сплатив 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №810 від 21.12.16р.

При цьому, суд вважає безпідставними заперечення Відповідача -1 щодо того, що зазначений звіт не може бути прийнятий у якості належного доказу, оскільки оцінювач ОСОБА_5, не має права оцінювати, вартість матеріальної шкоди дорожніх транспортних засобів, оскільки він повинен мати саме спеціалізацію 1.2. "Оцінка машин і обладнання".

Відповідно до ст.3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Відповідно до ст. 5, 6 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з п. 2. постанови Кабінетів Міністрів України №8 від 05.01.1998р. "Про затвердження Тимчасового положення про організацію діяльності аварійних комісарів" аварійний комісар - особа, яка з'ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

У ст. 9 вказаного Закону встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно з п. 1.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003р. № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.07.2009р. № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395 (далі - ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів), її вимоги є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п.1.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, методика застосовується в т.ч. з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Пунктом 4.3 ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу" оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством.

Згідно з п.4.4 ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація:

а) повне найменування суб'єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб'єкта оціночної діяльності;

б) дата надходження матеріалів для оцінки і дата підписання звіту (акта), висновку;

в) найменування юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка призначила (замовила) оцінку КТЗ;

г) питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки);

ґ) назва об'єкта (об'єктів), представленого для оцінки;

д) найменування юридичної особи (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи), місцезнаходження (місце проживання) власника майна та його майнові права на КТЗ;

е) відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім'я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації;

є) інформація, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання;

ж) клопотання оцінювача, експерта про надання додаткових матеріалів, результати їх розгляду (якщо це мало місце);

з) перелік використаних довідкових джерел інформації, літератури із зазначенням основних бібліографічних даних (найменування, автори, місце та рік видання);

и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом);

і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об'єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки;

ї) ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або з копій цих документів;

й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності);

к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах;

л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ;

м) відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв'язання поставлених питань;

н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів;

о) перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущення, у межах яких проводилася оцінка;

п) викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків;

р) висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження);

с) додатки, які становлять невід'ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження.

З матеріалів справи вбачається, що оцінювач ОСОБА_5 має спеціальність аварійний комісар з правом проведення автотоварознавчих експертиз, що за своїм визначенням вже дає підстави для проведення оцінки транспортного засобу, з метою визначення вартості матеріальних збитків.

Також, суд бере до уваги, що жодним з Відповідачів звіт №04-10-16Р про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 від 24.10.16р. не оскаржувався. Відповідачі не заперечували наявних пошкоджень автомобіля Subaru Outback, зафіксованих у протоколах огляду транспортного засобу і фототаблицях. Відповідач -1 не надав доказів проведення надмірних ремонтних робіт, не повязаних з ДТП. При цьому, Відповідач -2 наведений звіт визнав і сплатив Позивачеві на відшкодування страхової суми 23 481,00 грн.

На виконання вимог Договору добровільного страхування №3-626ю від 31.05.16р. Позивач, на підставі наданих документів, склав страховий акт №44/16 та №44/16-2 , за яким провів виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ "АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС" у розмірі 12 256,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №689 від 02.11.16р. №44/16-2 та на рахунок СПД ОСОБА_7 у розмірі 43 150,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №737 від 18.11.16р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідач -2 добровільно перерахував Позивачеві в порядку регресу страхову суму у розмірі 23 481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР012218 від 27.02.17р. Дана сума, на думку Відповідача -2 є сумою матеріальних збитків з урахуванням зносу.

Однак, дана позиція Відповідача -2 спростовується звітом №04-10-16Р від 24.10.16р. аварійного комісара ОСОБА_5, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 33 024,57 грн. з урахування фізичного зносу транспорту на момент ДТП. При цьому, при розрахунку збитків оцінювач і Відповідач -2 застосували однаковий коефіцієнт зносу (0,7).

За таких обставин, беручи до уваги, що за полісом АІ/9755228 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза становить 2 000,00 грн., Відповідач -2 на відшкодування страхових виплат перерахував Позивачеві 23 481,00 грн., недоплата Відповідач -2 в порядку регресу становить 7 543,57 грн.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Беручи до уваги, наявні в матеріалах справи докази, та ступеню відповідальності Відповідача -2, до стягнення з Відповідача -1 належить 24 981,43 грн. відшкодування шкоди (різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, до стягнення на відшкодування шкоди належать: з Відповідача -1 - 24 981,43 грн., з Відповідача -2 - 7 543,57 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог..

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Форміка" до Відповідача -1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНССЕРВІС" Відповідача -2 - Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_1" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 32 525,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНССЕРВІС", 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Лоцманський узвіз, буд. 8 () на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Форміка", 03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 67, к. "В", оф. 214 () 24 981,43 грн. відшкодування шкоди, 1228,91 грн. судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_1", 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44 () на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Форміка", 03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 67, к. "В", оф. 214 () 7 543,57 грн. відшкодування шкоди, 371,09 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 01.03.2019

Суддя С.Г. Юзіков