СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" березня 2019 р. Справа № 10/45

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, м. Полтава,

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2019 (суддя Іванко Л.А.), постановлену в м. Полтава о 10год. 07хв., повний текст якої складений 29.01.2019,

у справі №10/45,

за заявою ПАТ «Полтаваобленерго», м.Полтава.

до КП „Полтавська бавовнопрядильна фабрика", м.Полтава,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.01.2019 у справі №10/45 визнано грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області в сумі 814527,24грн заборгованості та 3524,00грн судового збору; відмовлено в задоволенні заяви Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості про визнання грошових вимог в сумі 2362,54грн; зобов'язано ліквідатора КП „Полтавська бавовнопрядильна фабрика" Болтіка С.М. включити визнані судом грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до реєстру вимог кредиторів даного підприємства у визначеній Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" черговості; розгляд справи відкладено на 25.07.2019 (т.9,а.с.197-200).

Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та 07.02.2019 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2019 у справі №10/45 в частині відмови у визнанні та включенні конкурсних кредиторських вимог Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості в сумі 2362,54грн до реєстру вимог кредиторів та прийняти нове рішення у відповідній частині про визнання конкурсних кредиторських вимог Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості в сумі 2362,54грн.

Одночасно скаржник просив звільнити його від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2019 у справі №10/45 з посиланням статтю 8 Закону України «Про судовий збір» та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» та з урахуванням того, що згідно витягу з розшифровки до Тимчасового кошторису видатків на 1 квартал 2019 року Полтавської міськрайонної філії ПОЦЗ за показником: видатки по КВЕД 2800 «Інші поточні видатки» не передбачено коштів на сплату судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2019 апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2019 у справі №10/45 залишено без руху; встановлено Полтавському обласному центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги. При цьому суд апеляційної інстанції відмовив заявнику апеляційної скарги у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвала Східного апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху від 22.02.2019 у даній справі отримана скаржником 27.02.2019, тобто десятиденний строк, встановлений судом для виправлення недоліків, сплив 09.03.2019.

04.03.2019 скаржником подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої надано докази направлення апеляційної скарги з додатками кредитору ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз». Також скаржником вдруге подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке за змістом ідентичне клопотанню, поданому разом з апеляційною скаргою.

Так, скаржник з посиланням на статтю 8 Закону України «Про судовий збір» та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», а також на витяг з розшифровки до Тимчасового кошторису видатків на 1 квартал 2019 року Полтавської міськрайонної філії ПОЦЗ за показником: видатки по КВЕД 2800 «Інші поточні видатки», яким не передбачено коштів на сплату судового збору, просить звільнити його від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктами 1,2 частини 3 статті 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Норми статті 8 названого Закону не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити заяву про звільнення від сплати судового збору.

У зв'язку із цим норми частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" містять вичерпний перелік підстав, за яких суд може задовольнити заяву про звільнення від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 05.02.2018 у справі №910/1088/13.

Однак, скаржник в клопотанні про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі не зазначив жодної із підстав, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", та не надав доказів на підтвердження будь-якої із таких підстав, а клопотання заявника апеляційної скарги зводиться лише до відсутності фінансування, та, відповідно, відсутності коштів для сплати судового збору.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", на яке посилається скаржник, зазначено, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, у зв'язку з чим Суд звернув увагу на те, що вимога щодо сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті Конвенції.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, зважаючи на те, що звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», яких у даному випадку апелянтом не наведено та не доведено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості про звільнення його від сплати судового збору.

За таких обставин, у строк, визначений ухвалою суду апеляційної інстанції, тобто до 09.03.2019, та у межах строку, визначеного вимогами процесуального законодавства для вирішення питання щодо прийняття апеляційної скарги, скаржник не надав доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а отже не виправив недоліки апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України , Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, м. Полтава, на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2019 у справі №10/45 на 7 арк., з додатками на 28 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза