ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.03.2019 Справа № 905/2142/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АТЛАС СМД УКРАЇНА, м.Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область

про стягнення 1310306,84грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3362 від 08.06.17р.)

від відповідача: ОСОБА_2, адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №5113 від 29.08.18р.)

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю АТЛАС СМД УКРАЇНА, м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область про стягнення суми збитків в розмірі 1310306,84грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором №01/10-17 від 01.10.17р. з передачі товару належної якості, внаслідок чого позивач зазнав збитки на загальну суму 1310306,84грн.

В якості правової підстави позову позивач посилається, зокрема, на положення статей 526, 611 Цивільного Кодексу України, статей 193, 224, 266 Господарського кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/2142/18.

Ухвалою господарського суду від 20.11.18р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2142/18; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 19.12.18р.

18.12.18р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд: зобовязати позивача надати суду договір підряду, укладений між позивачем та відповідачем на виконання робіт на автомобільній дорозі Т-08-03 Запоріжжя-Маріуполь, акти виконаних робіт до нього, а також інформацію щодо закупівлі асфальтобетонної суміші у інших постачальників для виконання робіт на вищезазначеній автодорозі; застосувати позовну давність до заявлених ТОВ Атлас СМД Україна позовних вимог на загальну суму 655026, 96 грн. та в задоволенні позовних вимог ТОВ Атлас СМД Україна відмовити повністю.

Ухвалою суду від 19.12.18р. підготовче засідання відкладено на 16.01.19р.

16.01.19р. до канцелярії суду від позивача надійшло заперечення на відзив відповідача.

Ухвалою суду від 16.01.19р. продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/2142/18 на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 31.01.19р.

22.01.19р. через канцелярію суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив № 01-24/49 від 19.01.19р.

28.01.19р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання призначеного на 31.01.19р. без його участі.

30.01.19р. через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі з додатками.

Ухвалою суду від 31.01.19р. підготовче засідання відкладено на 13.02.19р.

11.02.19р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою суду від 13.02.19р. закрито підготовче провадження у справі №905/2142/18; призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.19р.

07.03.19р. від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових документів. В наданих запереченнях відповідач просить суд не приймати до уваги надані докази, оскільки вони не засвідчені належним чином.

Представник позивача у судове засідання 11.03.19р. зявився та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.03.19р. проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, 17.08.17р. між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлас СМД Україна» (виконавець) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-86, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання своїми силами і засобами, на власний ризик надати послуги «ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт», ДК 021:2015 (45233142-6 ремонт доріг) послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення у Донецькій області Т-08-03 Запоріжжя Маріуполь на ділянці км. 215+000 км 219+104».

Згідно п.3.1. договору, виконавець розпочинає надання послуг протягом 10-ти календарних днів з моменту укладання договору і забезпечує їх завершення до 31.10.17р.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами та скріплення печатками сторін і дії до 31.12.17р.

01.10.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлас СМД Україна» (замовник) та Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (виконавець) укладено договір на надання послуг та постачання товару №01/10-17.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобовязується на умовах, які вказані у цьому договорі, приготувати та поставити з передачею у власність замовнику, за окремими замовленнями (заявками) останнього, асфальтобетон тип А, марка І (надалі - товар), а замовник зобовязується приймати замовлений ним товар та своєчасно оплачувати його вартість виконавцю згідно умов цього договору.

Приготування асфальтобетонної суміші (далі а/б суміш) здійснюється виконавцем із власних матеріалів та матеріалів замовника, обумовлених договором, а саме: бітуму. Тип, модифікацію і асортимент а/б суміші вказуються сторонами у заявках (п.1.2 договору).

Замовник передає виконавцю бітум для виготовлення а/б суміші в обсягах у відповідності з технологією виробництва замовленого типу і марки а/б суміші (п.1.3 договору).

Згідно п.2.1 договору загальна вартість послуг та товару складається із вартості окремих партій за замовленнями замовника.

Вартість однієї тонни а/б суміші типу А марки І на дату укладання договору, без врахування вартості матеріалів замовника (бітуму) становить з урахуванням ПДВ 787,99 грн. Вартість однієї тонни а/б суміші змінюється в залежності від змін вартості матеріальних та трудових ресурсів (п.2.2 договору).

За змістом п.2.2 договору загальний обсяг послуг з приготування а/б суміш та товару визначається виходячи з сум всіх актів наданих послуг. Обсяги та терміни виготовлення кожної партії вказується у відповідних заявках, які також є невідємною частиною договору.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що замовник здійснює передплату у розмірі 100% вартості партії товару, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця за обсяги, вказані в заявці протягом 2-х днів з дня надання рахунку виконавцем.

Виконавець зобовязався, зокрема, приступати до виконання поточної заявки замовника, при наявності необхідного матеріалу відповідної якості і кількості для виконання заявки; не використовувати надані замовником матеріали в цілях, не повязаних з виготовленням асфальтобетонної суміші замовнику; надати замовнику в термін, зазначений у заявці виготовлену, а/б суміш температурою не менше 150оС (п.3.1.1, п.3.1.3, п.3.1.5 договору).

Замовник зобовязався, зокрема, своєчасно надавати виконавцю заявки, а також повідомляти виконавця про внесені в них доповнення і зміни; своєчасно проводити розрахунки з виконавцем робіт (п.3.2.1, п.3.2.4 договору).

За умов п.4.1 договору, послуги вважаються прийнятими, після підписання акту прийому-передачі наданих послуг та оформлення належним чином накладних на передачу товару.

Навантаження виготовленої а/б суміші здійснюється на транспортні засоби замовника, за адресою розташування асфальтобетонного заводу: Донецька область, смт.Мангуш, вул.Титова, 157 / Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Челябінська, 1д, або на транспортні засоби виконавця, на умовах, оформлених окремим договором, за домовленістю сторін (п.4.2 договору).

У разі виявлення невідповідності якості виготовленої а/б суміші заявленої замовником, вимогам ДСТУ, ГОСТів та інших нормативних актів або надання під відвантаження а/б суміші температурою нижче 150оС. Виконавець зобовязаний провести заміну такої а/б суміші протягом 6 годин або протягом 1-го робочого дня відшкодувати повну вартість такої а/б суміші і компенсувати понесені в результаті цього замовником збитки (п.5.7 договору).

Згідно з п.6.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017р.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Листом №03-10/17 від 03.10.2017р. позивач просив відповідача виготовити асфальтобетонну суміш дрібнозернисту тип А марка 1 в обсязі 800т., для своєчасного виконання замовлення позивачем буде доставлена сировина, а саме бітум нафтовий дорожній БНД 60/90 на підприємство відповідача.

Відповідно до видаткової накладної №1177 від 08.10.2017р. та товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №810-16 від 08.10.2017р. ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» поставлено ТОВ «АТЛАС СМД Україна» бітум нафтовий дорожній вязкий БНД 60/90 у кількості 23,74 т. на суму 328799,10 грн., з відміткою представника філії «Автодор №4» ДП «Донецький облавтодор» Автобетонний завод про прийняття на відповідальне зберігання та подальше використання, що скріплена штампом останнього.

09.10.2017р. позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі матеріалів (бітуму), відповідно до якого замовник передав, а виконавець прийняв матеріали: бітум дорожній БНД 60/90 у кількості 23740,00 кг.

Відповідно до видаткової накладної №1241 від 12.10.2017р. та товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1210-46 від 12.10.2017р. ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» поставлено ТОВ «АТЛАС СМД Україна» бітум нафтовий дорожній вязкий БНД 60/90 у кількості 23,36 т. на суму 323536,09 грн., з відміткою представника філії «Автодор №4» ДП «Донецький облавтодор» Асфальтобетонний завод про прийняття на відповідальне зберігання та подальше використання, що скріплена штампом останнього.

За твердженнями позивача, останній листом №05/09-18 від 05.09.2018р. направив відповідачу на адресу: 87000, Донецька область, смт.Нікольське, вул.Пушкіна, 1-В, зокрема, акт приймання матеріалів (бітуму) від 13.10.2017р. у 2-х примірниках, проте підписані та скріплені печаткою відповідача акти на адресу позивача не надходили.

У якості доказів направлення вказаного листа позивачем надано у копіях: опис вкладення у цінний лист, датований 06.09.2018р., фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 06.09.2018р., накладна ПАТ «Укрпошта» №516 від 06.09.2018р.

Одночасно, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем виставлено позивачу рахунок №190 від 26.09.2017р. за асфальт тип А марка 1 на суму 630392,00 грн. у кількості 800 т.

Позивачем здійснено оплату у розмірі 630392,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за асфальт тип А марка 1 зг рах №190 від 26.09.2017р.»., про що свідчить банківська виписка за 05.10.2017р.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору відповідачем поставлено позивачу асфальт на загальну суму 657971,65 грн. (835 т.) на підставі видаткових накладних: №232 від 10.10.2017р. на суму 134 273,50 грн., №233 від 11.10.2017р. на суму 108 742,62 грн., №234 від 12.10.2017р. на суму 83 211,74 грн., №235 від 15.10.2017р. на суму 100 705,12 грн., №236 від 16.10.2017р. на суму 118 198,50 грн., №237 від 17.10.2017р. на суму 112 840,17 грн.

За твердженнями позивача, через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором №01/10-17 від 01.10.17р. з передачі позивачу якісного товару відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.7-119:2011, позивач зазнав збитків, які складаються з оплати вартості неякісного товару в сумі 657971,65 грн. та вартості переданого бітуму для виготовлення товару на суму 652335,19 грн., що разом складає 1310306,84 грн.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Дослідивши укладений між сторонами договір на надання послуг та постачання товару №01/10-17 від 01.10.2017р. судом встановлено, що він є змішаним та містить положення договорів надання послуг та поставки товару.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За умов ст.673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ст.675 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 623 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Частинами 1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України унормовано, що збитками є, зокрема: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тобто, підставою для покладення відповідальності у вигляді стягнення збитків на відповідача є встановлення факту порушення ним зобовязання за договором чи порушення правил здійснення господарської діяльності, що мало наслідком виникнення збитків.

Суд зазначає, що порядок усунення недоліків товару, врегульований сторонами у п.5.7 договору, а саме, у разі виявлення невідповідності якості виготовленої а/б суміші заявленої замовником, вимогам ДСТУ, ГОСТів та інших нормативних актів або надання під відвантаження а/б суміші температурою нижче 150оС. Виконавець зобовязаний провести заміну такої а/б суміші протягом 6 годин або протягом 1-го робочого дня відшкодувати повну вартість такої а/б суміші і компенсувати понесені в результаті цього замовником збитки.

Відповідно до п.9.1 Національного стандарту України ДСТУ Б В.2.7-119:2011 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови» при відвантаженні споживачу асфальтобетонної суміші виробник зобов'язаний надавати на кожен транспортний засіб, що перевозить гарячу суміш, паспорт, в якому повинно бути вказано: номер паспорта і дата його видачі; найменування виробника і споживача; адреса споживача; найменування транспортної організації і номер машини; умовна познака суміші згідно з пунктом 4.8 цього стандарту; дата і час відправки гарячої суміші; температура суміші на час відправки; маса завантаженого та порожнього автомобіля; маса суміші, що постачається. Паспорт надають споживачу до розвантаження суміші.

Поставлені асфальтобетонні суміші за період з 10.10.2017р. по 17.10.2017р. прийняті замовником без заперечень в порядку передбаченому п.4.1, 4.2 договору. Вимоги щодо заміни поставленого товару позивачем відповідачу не висувались.

Разом з товаром відповідач надав позивачу паспорти на а/б суміш типу А марки І, в яких вказано, що вироблена суміш відповідає ДСТУ Б В.2.7-119:2011.

Одночасно матеріали справи містять протокол випробувальної лабораторії ТОВ «СлавАБЗ» №58 від 18.10.2017р., відповідно до якого проведено випробування асфальтобетонної суміші дрібнозернисто щильної тип А марки 1 а/д Запоріжжя-Маріуполь за замовленням САД у Донецькій області, з посиланням на акт відбору зразків від 12.10.2017р., та вказано, що зразок відібрано з бункера асфальтоукладача, за результатами проведено випробування зроблено висновок, що вказана суміш не відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 зі зміною №1 за зерновим складом, показником водонасичення, границею міцності при 50 гр.ц.

Однак, позивач, протягом розгляду справи не надав акт відбору зразків від 12.10.2017р. у звязку з чим у суду відсутня можливість встановити ким саме проведено відібрання зразків для проведення вказаного випробування, у який спосіб та в якому місці, а також ким підписано акт відбору зразків від 12.10.2017р.

Також доказів того, що зразок асфальтобетонної суміші при наведеному випробовуванні відібрано з бункера асфальтоукладача сторонами суду не надано.

Відповідно до акта відбору зразків продукції, що підлягає випробуванням від 03.07.2018р., підписаний представниками позивача та Служби автомобільних доріг у Донецькій області, зразки відібрані ТОВ АТЛАС СМД УКРАЇНА на а/д Запоріжжя-Маріуполь км 215+000 км 219+104 у місцях, зокрема, км 217+700 вліво, км 217+520 право, км 216+580 право та направлені до лабораторії САД у Донецькій області.

За змістом протоколів випробувань випробувальної лабораторії Служби автомобільних доріг у Донецькій області №27 від 06.07.2018р., №28 від 06.07.2018р., №35 від 18.07.2018р. зразки з вирівнюючого шару покриття на обєкті будівництва поточний середній ремонт а/д Запоріжжя-Маріуполь км 215+000 км 219+104 (відібрано з км 217+700 вліво, км 216+580 право, км 217+520 право) за гранулометричним складом мінеральної частини асфальтобетон не відповідають вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 щодо дрібнозернистого щильного типу А1; за показником водонасичення переформатовані зразки асфальтобетону не відповідають вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 щодо марки І; коефіцієнт ущільнення асфальтобетонного покриття складає Кущ=0,97, що не відповідає вимогам ДБН В.2.3-4:2015, п.20.8.10.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що випробувальна лабораторія ТОВ «СлавАБЗ» та випробувальна лабораторія Служби автомобільних доріг у Донецькій області є незалежними експертними організаціями і мають відповідну акредитацію та повноваження на проведення відповідних досліджень.

Також суд звертає увагу, що згідно п.7.11 ДСТУ Б В.2.7-119:2011 замовник має право проводити контрольну перевірку відповідності асфальтобетонної суміші та асфальтобетону вимогам цього стандарту. Якщо метою перевірки є рекламація, то відбір проб повинен бути проведений у присутності виготовлювача і представника атестованої (акредитованої) випробувальної лабораторії.

Проте, доказів того, що представник відповідача запрошувався позивачем та був присутній під час відбору проб 12.10.2017р. та 03.07.2018р. матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів направлення позивачем на адресу відповідача претензії про невідповідність поставленої продукції.

Таким чином, акт відбору зразків продукції від 03.07.2018р. складений з порушенням вимог п.7.11 ДСТУ Б В.2.7-119:2011, а акт відбору зразків продукції від 12.10.2017р. взагалі суду не наданий в якості доказу у звязку з чим протоколи випробувань випробувальної лабораторії Служби автомобільних доріг у Донецькій області №27 від 06.07.2018р., №28 від 06.07.2018р., №35 від 18.07.2018р. та лабораторії ТОВ «СлавАБЗ» №58 від 18.10.2017р. не є належними та допустимими доказами поставки відповідачем неякісної продукції.

Крім того, як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, поставку асфальтобетонної суміші на ділянку автодороги Запоріжжя-Маріуполь у спірний період крім відповідача, також здійснювало Приватне дорожньо-будівельне підприємство №92 м.Маріуполь.

При цьому, позивачем не надано суду належних доказів в підтвердження того, що відбір зразків було здійснено саме з асфальтобетону поставленого відповідачем та в порядку встановленому п.7.11 ДСТУ Б В.2.7-119:2011.

Згідно положень ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, судом не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих доказів копії документів доданих до клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових документів, що надійшли до суду 11.02.19р. та зареєстровані за вхідним №2851/19, оскільки надані документи не відповідають вимогам ч.4 ст.91 Господарського процесуального кодексу України.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у Постанові №904/8549/17 від 11.07.18р.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту порушення відповідачем умов договору №01/10-17 від 01.10.2017р. в частині поставки продукції неналежної якості.

Суд звертає увагу, що відшкодування збитків можливо лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка, наявність збитків, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків, вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту наявності складу (всіх елементів) господарського правопорушення та підстав для стягнення з відповідача збитків у заявленій позивачем сумі.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Клопотання відповідача про застосування позовної давності до заявлених ТОВ АТЛАС СМД УКРАЇНА позовних вимог на загальну суму 655026,96 грн. не підлягає розгляду судом, з огляду на відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю АТЛАС СМД УКРАЇНА, м.Київ, до Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область про стягнення суми збитків в розмірі 1310306,84грн., відмовити повністю.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 11.03.19р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.19р.

Суддя М.О. Лейба