ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.02.2019 справа № 908/434/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Носівець В.В., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.» (49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40А, офіс 27)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207)

про стягнення 627705,91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.» заявлено до господарського суду Запорізької області позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» 627705,91 грн. заборгованості за договором поставки № 01.03.18/ИВ від 01.06.2017, з яких: 617214,01 грн. основного боргу, 8218,20 грн. 3% річних та 2273,70 грн. інфляційних втрат.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2019 справу № 908/434/19 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме: позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», є достовірними, станом на 27.02.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.» має ідентифікаційний код юридичної особи 41820976, адресою місцезнаходження є: 49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 40А (з літерою А), офіс 27.

Разом з тим, позивач у позовній заяві адресою місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.» зазначає: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40 (без літери А), офіс 27, а також зазначає ОКПО 4182097 (без індексу, невірно зазначено ідентифікаційний код)

Крім того, у п. 2 прохальної частини позову позивач просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», адреса м. Дніпро, пр. Гагаріна, 27, ОКПО 40946272 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.»…, ОКПО 41820975. Зазначені дані не відповідають матеріалам справи та потребують уточнення.

Таким чином, позивач не виконав вимоги п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки у позовній заяві не зазначено адреси місцезнаходження позивача у справі та його ідентифікаційного коду.

Пунктом 1 ч. 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За визначенням ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При зверненні з позовом товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.» не дотриманні вищезазначені норми, а саме: до матеріалів заяви не надано належних доказів направлення копії позовної заяви відповідачу.

При цьому, слід відзначити, що в процесі підготовки та оформлення документів необхідно дотримуватись правил, які забезпечують їх юридичну силу.

Так, документ має юридичну силу за наявності обов'язкових для цього виду документа реквізитів. Зокрема, документи оформляються на бланках, мають встановлений комплекс реквізитів і відповідний порядок їх розташування, встановлений Національним стандартом України.

Відповідно до п. 4.4 Національного стандарту України „Вимоги до оформлення документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації, назва виду документа, дата, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис.

Дата документа - це дата його підписання, затвердження, прийняття, зареєстрування, яку оформлюють цифровим способом. Реєстраційний індекс документа складають з його порядкового номера, який можна доповнювати за рішенням організації індексом справи за номенклатурою справ, інформацією про кореспондента, виконавця тощо (пункти 5.11 та 5.12 Національного стандарту України).

ТОВ "ІНВЕСТ-В." звернулося до господарського суду Запорізької області із позовною заявою, яка має дату 18.02.2019 та вихідний № 35/02-19.

До позовних матеріалів в якості доказу направлення копії позовної заяви відповідачу надані оригінали фіскального чеку від 05.12.2018 та опису вкладення у цінний лист від 05.12.2018. Тобто, докази направлення відповідачу копії позовної заяви оформлені набагато раніше, ніж складено саму позовну заяву, що є процесуально неможливим; зазначені докази не свідчать про направлення відповідачу саме цієї позовної заяви (вих. № 35/02-19 від 18.02.2019), яка подана до суду.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що з переліку предметів в описі вкладення від 05.12.2018 вбачається, що на адресу відповідача направлено не всі додатки до позовної заяви, перелік яких наведено у позовній заяві та подано до суду.

Належним доказом направлення копії заяви з додатком іншим учасникам судового процесу відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (надалі - Правила), є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Відповідно до п. 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом направлення сторонам копії заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта, заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

З урахуванням вищевказаних положень законодавства, надані заявником оригінали фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист від 05.12.2018 не приймаються судом, як належний доказ дотримання порядку надсилання відповідачу позовної заяви та долучених до неї документів згідно ст. 172 ГПК України з огляду на вищевикладене.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, відповідно до пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п. 2.2.2 п. 2.2 цієї ж статті за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру належить до сплати - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає 1921,00 грн.

Позивачем в позові заявлено майнову вимогу про стягнення з відповідача 627705,91 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що позов містить майнову вимогу, враховуючи норми матеріального та процесуального права, позивач повинен надати суду докази сплати судового збору в установлених законом розмірі та порядку - в сумі 9415,59 грн. (627705,91 грн. х 1,5%).

Заявником до матеріалів позовної заяви в якості доказів сплати судового збору надано оригінал квитанції № 0.0..1 від 05.12.2018 (дата валютування 06.12.2018) на суму 1762,00 грн. та № 0.0..1 від 11.01.2019 (дата валютування 11.01.2019) на суму 7653,59 грн.

Згідно ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Слід зазначити, що у базі даних Діловодства спеціалізованого суду по квитанції №0.0..1 від 11.01.2019 на суму 7653,59 грн. міститься інформація про зарахування судового збору у цій сумі до спеціального фонду Державного бюджету України. Проте, надана позивачем квитанція № 0.0..1 від 05.12.2018 на суму 1762,00 грн. в якості доказу сплати судового збору не приймається судом, оскільки суму 1762,00 грн. сплачено за платіжними реквізитами іншого суду, в порушення приписів ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір». Інших доказів сплати судового збору позивачем не додано.

З огляду на вищевикладене слідує, що позивач не дотримався положень Закону України «Про судовий збір» та Господарського процесуального кодексу України, а саме не надав до позову доказів сплати судового збору в установленому Законом порядку та розмірі.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами ст. 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, у позовній заяві ТОВ «ІНВЕСТ-В.» зазначає про порушення відповідачем порядку розрахунку, встановленого договором поставки № 01.03.18/ИВ від 01.06.2017, внаслідок чого у останнього існує заборгованість по сплаті за поставлений товар на загальну суму 617214,01 грн.

Позивачем не надано обґрунтованого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат із врахуванням строків, відповідно до яких виникає зобов'язання по оплаті товару за умовами договору по кожній поставці, періоду прострочення зобов'язання; враховуючи, що інфляційні втрати визначаються виходячи з суми простроченого боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, найменший період визначення інфляційних нарахувань становить місяць. Позивачем у розрахунку наведені індекси інфляції не відповідають дійсності (ймовірно, вказані за липень-жовтень 2017 року).

Відсутність обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, неточності, невірно визначені періоди прострочення позбавляють суд можливості перевірити, чи є такі вимоги обґрунтованими.

З поданих до суду позовних матеріалів вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.» подано до суду позовну заяву, а також інші заяви, які викладені російською мовою.

Суд звертає увагу позивача, що згідно статті 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 10 Конституції України закріплено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Таким чином, позивачу необхідно подати до суду документи, які подані до суду російською мовою, а також документи, які будуть подаватись в подальшому, в перекладі на державну мову (в тому числі, позовну заяву, інші заяви).

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви ТОВ «ІНВЕСТ-В.» та надання позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків у термін 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 14.03.2019.

Згідно ч. 1 ст. 176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 176, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" 627705,91 грн. залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-В.» строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 14.03.2019, наступним чином:

- надати письмові уточнення щодо адреси місцезнаходження, ідентифікаційного коду позивача,

- надати уточнення п. 2 прохальної частини позову щодо реквізитів сторін;

- направити на адресу відповідача копію позовної заяви та всі додатки до неї у відповідності з переліком додатків, належні докази направлення надати суду;

- надати належні докази сплати судового збору у сумі 1762,00 грн. за місцем розгляду справи;

- надати обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат;

- надати процесуальні заяви, які подані до суду російською мовою, в перекладі на державну мову, а саме: позовну заяву, заяви в порядку п. 8, п. 10 ст. 162 ГПК України (звернути увагу на необхідність викладення державною мовою процесуальних та інших заяв/клопотань/пояснень, які будуть подаватись позивачем в подальшому);

- оригінали доказів направлення відповідачу запитуваних документів (фіскальний чек, опис вкладення у цінний лист) надати до суду у вказаний вище строк.

3. Роз'яснити позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

Контактні дані господарського суду Запорізької області: веб-сайт https://zp.arbitr.gov.ua; е-mail: ; телефони: контакт-центр: 0-800-501-492 (безкоштовно по всій території України).

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 27.02.2019.

Суддя В.В. Носівець