ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/1407/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Чумака Ю.Я.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Турботрейд"

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" ПАТ "Укртрансгаз"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

за участю прокуратури Київської області

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрангаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду у складі Власова Ю.Л. - головуючого, Калатай Н.Ф., Буравльова С.І. від 28 листопада 2018 року та ухвалу Господарського суду Київської області у складі Мальованої Л.Я. від 20 червня 2018 року

за скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Історія справи

Короткий зміст рішення суду та вимог скарги

1. Рішенням Господарського суду Київської області від 19.07.2016, яке набрало законної сили, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" ПАТ "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Турботрейд" 92 185 738,95 грн. боргу.

1.1. 05.12.2016 на виконання вказаного рішення видано наказ, за яким 21.02.2017 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС) відкрито виконавче провадження №53459827.

2. Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2017 відстрочено виконання вказаного рішення на 1 рік - до 27.02.2018, що стало підставою для зупинення виконавчого провадження відповідно до постанови ВДВС від 20.03.2017.

3. 30.05.2018 ВДВС винесено постанову про продовження вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53459827.

3.1. Одночасно 30.05.2018 ВДВС винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на усіх рахунках в банківських установах, а саме: ПАТ "АБ "Укргазбанк"; Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать Філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" ПАТ "Укртрансгаз" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 101404312,84 грн.

3.2. 01.06.2018 державним виконавцем ВДВС винесено постанову про зміну назви боржника у виконавчому провадженні №53459827 з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

3.3. 04.06.2018 державним виконавцем ВДВС винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках: ПАТ КБ "Приватбанк", ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "АБ "Укргазбанк"; ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ПАТ "Дойче Банк ДБУ", Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать АК "Укртрансгаз" у межах суми залишку боргу з урахуванням виконавчого збору 101353882,72 грн.

3.4. 11.06.2018 ВДВС винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать АК "Укртрансгаз" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 100238691,05 грн. або еквівалентній сумі в іноземній валюті (в доларах США - 3835211,79 доларів США, в Євро - 3262899,30 євро).

4. 08.06.2018 Акціонерне товариство "Укртрангаз" (далі - відповідач, боржник) звернулося зі скаргою на дії ВДВС при виконанні наказу від 05.12.2016, виданого на підставі рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2016.

5. Вимоги скарги полягали у: (1) зобов'язанні ВДВС не вчиняти виконавчих дій в межах виконавчого провадження №53459827, пов'язаних з примусовим списанням коштів відповідача з рахунків, у тому числі арештованих; (2) визнанні неправомірними дій ВДВС, пов'язаних з винесенням: постанови про продовження вчинення виконавчих дій від 30.05.2018, постанови про арешт коштів боржника від 30.05.2018, постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження від 01.06.2018, постанови про арешт коштів боржника від 04.06.2018 та (4) скасуванні вказаних постанов ВДВС.

5.1. Скарга мотивована наступним: (1) постанова про продовження вчинення виконавчих дій від 30.05.2018 не відповідає вимогам законодавства, оскільки така форма постанови не передбачена законом; (2) державний виконавець неправомірно здійснив заміну сторони у виконавчому провадженні постановою від 01.06.2018, оскільки таку заміну може здійснювати тільки суд, при цьому стороною виконавчого провадження є саме філія "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс"; (3) постанови про арешт коштів боржника від 30.05.2018, від 04.06.2018 є неправомірними, оскільки вказаним постановами накладено арешт на кошти АТ "Укртрансгаз", яке не є боржником у даному виконавчому провадженні.

6. 12.06.2018 та 15.06.2018 відповідач подав до суду доповнення до вказаної скарги на дії ВДВС, у яких зазначив інші, відмінні від попередньо заявлених, підстави для такого оскарження, які стосувались: (1) вилучення оригіналів документів виконавчого провадження слідчими органів прокуратури, що, на думку скаржника, перешкоджає вчиненню виконавчих дій, які у цьому випадку мають бути зупинені; (2) додаткового обґрунтування наявності заборони накладення арешту на рахунок відповідача у ПАТ "АБ "Укргазбанк", який використовується виключно для виплати заробітної плати. Внаслідок подання таких доповнень відповідачем змінено і прохальну частину скарги шляхом доповнення її вимогою про визнання неправомірними дій ВДВС та скасування постанови про арешт коштів боржника від 11.06.2018.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

7. Ухвалою Господарського суду Київської області від 20 червня 2018 року у задоволенні скарги відповідача відмовлено повністю.

8. Рішення мотивовано тим, що (1) зміст постанови про продовження вчинення виконавчих дії від 30.05.2018 відповідає вимогам статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", при цьому відповідачем не вказано, чим самим спірна постанова порушує його права, як сторони виконавчого провадження; (2) зміна назви боржника у зв'язку зі зміною його найменування відноситься до повноважень саме ВДВС, що прямо випливає з положень статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", тому винесення відповідної постанови є правомірним з огляду у тому числі на те, що філія не є юридичною особою, а стороною виконавчого провадження є саме юридична особа - ПАТ "Укртрансгаз"; (3) відповідачем не надано жодних доказів наявності заборон накладення арешту на його банківські рахунки в силу їх спеціального статусу.

8.1. Одночасно судом залишено без розгляду доповнення до скарги на дії ВДВС, подані відповідачем 12.06.2018 та 15.06.2018, з посиланням на відсутність доказів їх направлення іншим учасникам справи та, відповідно, необізнаність останніх з наявністю таких доповнень.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28 листопада 2018 року ухвалу Господарського суду Київської області від 20 червня 2018 року залишено без змін.

10. Суд апеляційної інстанції погодився з мотивами, наведеними судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі. Однак, окрім розглянутого судом першої інстанції, додатково розглянув доводи та вимоги, викладені відповідачем у доповненнях до скарги від 12.06.2018 та від 15.06.2018. Так, судом апеляційної інстанції зазначено, що вилучення матеріалів виконавчого провадження слідчими органами не є підставою для зупинення стягнення за виконавчим документом відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження", а постанови про арешт коштів не стосуються рахунків боржника, звернення стягнення на кошти на яких заборонено законом.

11. Також апеляційний суд надав оцінку та спростував як такий, що не підтверджений документально, додатково наведений в апеляційній скарзі довід відповідача стосовно неправомірності накладення арешту на грошові кошти на рахунку боржника в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк", які боржнику не належать, а надані Міжнародним банком реконструкції та розвитку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення скарги на дії ВДВС.

Аргументи учасників справи

Доводи відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

13. Суд першої інстанції незаконно, без жодних посилань на відповідні норми процесуального законодавства, залишив без розгляду доповнення до скарги від 12.06.2018 та від 15.06.2018, у яких відповідачем наведено нові підстави для оскарження дії ВДВС, а також доповнено скаргу вимогою про скасування ще однієї постанови ВДВС від 11.06.2018. При цьому у разі наявності недоліків таких доповнень суд мав залишити їх без руху відповідно до статті 174 ГПК України, проте у будь-якому випадку не мав право не розглядати такі доповнення.

14. Відповідно до статей 3, 26 Закону України "Про виконавче провадження" обов'язковою умовою вжиття заходів примусового виконання судового рішення є наявність в матеріалах виконавчого провадження оригіналу відповідного виконавчого документа, відповідно, відсутність такого документа у зв'язку з його вилученням слідчим органів внутрішніх справ є перешкодою для вчинення виконавчих дій.

15. Державний виконавець не мав права самостійно здійснювати редагування назви постанови, яка виготовляється за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, а тому, самостійно змінивши назву постанови з "поновлення" на "продовження" вчинення виконавчих дій, останній порушив чинне законодавство.

16. ВДВС неправомірно здійснив заміну сторони у виконавчому провадженні постановою від 01.06.2018, оскільки таку заміну може здійснювати тільки суд, оскільки боржником у виконавчому провадженні є філія "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" ПАТ "Укртрансгаз", тобто інша особа.

17. Постановою ВДВС від 04.06.2018 накладено арешт на кошти, які належать не боржнику, а третій особі - Міжнародному банку реконструкції та розвитку, право власності на майно якої порушується внаслідок таких дій ВДВС.

Позиція позивача у відзиві на касаційну скаргу

18. Висновки судів в оскаржуваних судових рішеннях щодо безпідставності доводів відповідача є законними та обгрунтованими, а дії ВДВС при прийнятті спірних постанов відповідають вимогам законодавства та не порушують прав відповідача.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

19. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини 2 статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини 1 вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

20. Оцінюючи доводи касаційної скарги в пункті 13 Постанови, Верховний Суд вважає їх частково обґрунтованими з огляду на таке.

21. Положеннями статті 19 Конституції України врегульовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Так, порядок подання скарги на дії органу виконання судового рішення врегульований приписами статті 340 ГПК України, згідно з якою скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції; про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

23. При цьому положеннями вказаної статті та розділу VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ГПК України не передбачено обов'язок сторони виконавчого провадження при зверненні до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність органу виконання судового рішення надсилати копію такої скарги як органу виконання, так і іншим учасникам справи (постанова Верховного Суду від 23.11.2018 у справі № 24/87).

24. Натомість приписами частини 2 статті 340 ГПК України на господарський суд покладено обов'язок не пізніше наступного дня повідомляти орган виконання судового рішення про надходження до суду скарги на дії зазначеного органу.

25. Процесуальним законом прямо не встановлено форму такого повідомлення, проте з огляду на положення частини 1 статті 342 ГПК України щодо розгляду скарги в судовому засіданні за участю стягувача, боржника і органу виконання судового рішення, у системному взаємозв'язку з приписами статей 232, 234 цього Кодексу, вбачається, що таке повідомлення всіх учасників одночасно здійснюється судом шляхом винесення ухвали, якою призначається розгляд скарги в судовому засіданні.

26. Таким чином, учасники справи та орган виконання судового рішення мають можливість дізнатись про надходження скарги тільки шляхом ознайомлення з відповідним процесуальним документом суду, після чого можуть реалізувати свої процесуальні права, зокрема щодо надання обґрунтованих заперечень (пояснень) на таку скаргу, що є реалізацією задекларованого у статті 13 ГПК України принципу змагальності сторін.

27. У той же час у розділі VI ГПК України відсутні положення, які б передбачали можливість та порядок зміни скаржником змісту та вимог первинно поданої ним скарги у вигляді подання до суду "доповнень", "уточнень" тощо у формі окремого документа. Відповідно, відсутній і обов'язок суду щодо відповідного реагування на такі доповнення шляхом повідомлення учасників справи про їх надходження (винесення відповідної ухвали), що перш за все обумовлено обмеженим строком на розгляд скарги, який становить лише 10 днів (частина 1 статті 342 ГПК України).

28. За таких обставин безумовним наслідком розгляду судом по суті таких доповнень (змін) до скарги з прийняттям відповідного судового рішення (відмови у задоволенні або задоволення скарги) буде порушення встановленого статтею 13 ГПК України принципу змагальності сторін та передбачених пунктом 3 частини 1 статті 42 цього Кодексу процесуальних прав інших учасників провадження у справі.

29. Підсумовуючи вищевикладене, Верховний Суд констатує, що місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку (підпункт 8.1 Постанови) про неможливість розгляду доповнень до скарги від 12.06.2018 та від 15.06.2018, проте в обґрунтування правильно вчиненої процесуальної дії безпідставно послався на не направлення відповідачем доповнень іншим учасникам процесу, оскільки відповідний обов'язок у скаржника відсутній (пункт 23 Постанови).

30. Натомість суд апеляційної інстанції безпідставно, без жодного обгрунтування вчинення таких дій розглянув та вирішив по суті не тільки нові доводи та вимоги відповідача, викладені у відповідних доповненнях до скарги, а й надав оцінку доводу апеляційної скарги (пункт 11 Постанови), який взагалі не заявлявся до суду першої інстанції, не розглядався і не міг бути розглянутий цим судом, що є прямим порушенням частини 5 статті 269 ГПК України щодо меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

31.Таким чином, розгляду судами в межах судового провадження, порушеного за скаргою на дії ВДВС, підлягають тільки доводи та вимоги відповідача, викладені у первинно поданій ним скарзі від 08.06.2018 та які відображені в пункті 5 Постанови.

32. У зв'язку чим наведене судом апеляційної інстанції обґрунтування щодо заборон арешту коштів на рахунках відповідача та вилучення матеріалів виконавчого провадження слідчими органами, яке стосується спростування доводів відповідача в доповненнях від 12.06.2018 та від 15.06.2018, підлягає виключенню з мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції. З огляду на це доводи касаційної скарги в пунктах 14, 17 Постанови Верховним Судом також не розглядаються.

33. З урахуванням меж перегляду справи судом касаційної інстанції відхиляються доводи касаційної скарги в пунктах 15, 16 Постанови, як такі, що за своєю суттю є намаганням відповідача домогтися повторного перегляду справи з формальних міркувань. Одночасно Верховний Суд констатує правильне застосування судами попередніх інстанції положень статей 15, 35 Закону України "Про виконавче провадження", застосування яких до врегульованих ними правовідносин є очевидним (пункт 8 Постанови). При цьому Верховний Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", де Суд дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

34. Оскільки допущені як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій процесуальні порушення у даному випадку не призвели до прийняття незаконних судових рішень, то з огляду на вимоги частини 2 статті 309 та частини 2 статті 311 ГПК України такі порушення не можуть бути підставою для скасування правильних по суті судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

35. Враховуючи вищенаведене та межі перегляду справи судом касаційної інстанції (стаття 300 ГПК України), касаційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін з мотивів, наведених у даній постанові.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрангаз" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28 листопада 2018 року та ухвалу Господарського суду Київської області від 20 червня 2018 року у справі № 911/1407/15 залишити без змін з мотивів, наведених у даній постанові.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Чумак Ю.Я.