РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2019Справа № 910/13020/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі" Славкіної Марини Анатоліївни

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуд Лариса Миколаївна

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович

про визнання електронного аукціону недійсним та договорів укладених за результатами його проведення

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи:

від позивача Харченко Р.М. (директор);

від відповідача Рослік М.О. (адвокат);

від третьої особи-1 Кібець Р.Р. (адвокат);

від третьої особи-2 Киця Л.А. (адвокат);

від третьої особи-3 не з'явились;

від третьої особи-4 не з'явились.

Вільний слухач ОСОБА_9

В судовому засіданні 19.02.2019 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників сторін, що повне рішення буде складено 11.03.2019 року.

СУТЬ СПОРУ:

1 жовтня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 28.09.2018 року до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі" Славкіної Марини Анатоліївни (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати відкриті торги з реалізації лоту F39GL25139 - "Право вимоги за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 Забезпечення: Двокімнатна квартира за адресою: м. Київ, загальною площею 50,40 кв.м., житл. 31,90 кв.м., поверх/поверховість 3/5", Договір № 25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.08.2018 року недійсними;

- визнати недійсним Договір № 25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.08.2018 року;

- визнати недійсним Договір про відступлення прав за Іпотечним договором, посвідченим 20 листопада 2007 року Гуд Л.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №6088, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим №1944;

- відновити становище, яке існувало до порушення шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі" Славкіної Марини Анатоліївни повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал", , адреса: 01103, м. Київ, вул. Михайла Драгомирова, буд. 20, р/р № 4834 в ПАТ "Укрсиббанк", МФО 351005, сплачені Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський акціонерний банк" Код , 04119, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 27 Т, за Договором №25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.08.2018 року кошти у сумі 255 738 (двісті п'ятдесят п'ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 88 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено вимоги закону, положення, регламенту щодо надання достовірної інформації у публічному паспорті активу по лоту F39GL25139, що призвело до купівлі ним фактично іншої кількості товару (права вимоги), аніж було заявлено продавцем. Відповідно позивач сплатив банку кошти за право вимоги якого фактично не було у відповідному розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2018 року судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13020/18; ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуд Ларису Миколаївну, на стороні позивача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича, підготовче засідання призначено на 06.11.2018 року.

25.10.2018 року через відділ діловодства суду від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких останній позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідачем не було надано позивачу достовірної інформації стосовно відносин між відповідачем та ОСОБА_2, у зв'язку з порушенням останнім зобов'язань за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року відповідач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, за результатами розгляду якого винесено рішення, яке виконане в повному обсязі.

08.11.2018 року через відділ діловодства суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, в яких останній проти позовних вимог заперечив в повному обсязі посилаючись на те, що публічні електронні торги з продажу лоту № F39GL25139 відбулися із чітким дотримання вимог Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 24.03.2016 року № 388, Регламенту роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В підготовчих засіданнях 06.11.2018 року, 20.11.2018 року та 29.11.2018 року судом оголошувалася перерва.

Згідно ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, суд відмічає, що в підготовчому засіданні 29.11.2018 року судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

29.11.2018 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечив з підстав того, що позивачем не доведено факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в результаті проведення електронних торгів та укладення за результатами їх проведення відповідних договорів та обставин, з якими положення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України пов'язують можливість визнання торгів та зазначених вище договорів недійсними.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 11.12.2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/13020/18 до судового розгляду по суті на 29.01.2019 року, про що представників відповідача та третіх осіб-1, 2 було повідомлено під розписку. Про дату, час і місце судового засідання позивача та третіх осіб-3, 4 повідомлено ухвалою суду від 11.12.2018 року.

В судовому засіданні 29.01.2019 року судом оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 19.02.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи-1 проти задоволення позову заперечили та просили відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Представник третьої особи-2 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представники третіх осіб-3, 4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 361 та № 370.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 20.11.2014 року № 733 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», відповідно до якого, з 21.11.2014 року було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на один рік, а саме: з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни строком на два роки до 19.03.2018 року включно.

15.02.2018 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалено рішення № 474 про продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни строком до 19.03.2020 року.

Зазначена інформація також відображена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua) та Національного банку України (http://www.bank.gov.ua).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2017 року № 2837 «Про утворення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів, делегування йому частини повноважень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» утворено Комітет Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів, делеговано Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів повноваження виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із затвердження відповідно до вимог нормативно-правових актів з питань продажу майна (активів) банку, що ліквідується:

- строків та заходів передпродажної підготовки індивідуально визначеного майна (активів) банку, що ліквідується, вартість якого (яких) не перевищує ліміту, встановленого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- способів, порядку та умов продажу індивідуально визначеного майна (активів) банку, що ліквідується, вартість якого (вартість лота, пулу яких) не перевищує ліміту, встановленого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також змісту інформації про вибраний спосіб, порядок та умови продажу такого майна.

16.05.2018 року Комітетом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів прийнято рішення № 1206, яким визначено активи ПАТ «ВіЕйБі Банк», що підлягають продажу та затверджено умови їх продажу, в тому числі право вимоги за кредитним договором 13/Ш від 20.11.2007 року.

Так, у зазначеному вище рішенні визначено, що права вимоги за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні), шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції, початкова (стартова) ціна продажу: 573 786,89 грн. без ПДВ.

22.05.2018 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/29-vab-bank/37537-asset-sell-id-169627 було розміщено оголошення про проведення 09.07.2018 року відкритих торгів (голандського аукціону) з продажу активів, що обліковуються на балансі ПАТ «ВіЕйБі Банк» - паспорт відкритих торгів (аукціону) на єдиний кабінет, лот F39GL25139.

У паспорті відкритих торгів (аукціону) з продажу майна міститься інформація щодо найменування/стислого опису майна. Більш детальну інформацію потенційний покупець може отримати, здійснивши передпродажну перевірку - сукупність заходів, які здійснюються потенційним покупцем (з можливим залученням третіх осіб) для формування цінової пропозиції та участі у відкритих торгах (аукціоні).

09.07.2018 року о 16:56:36 сформовано протокол електронного аукціону № UA-EA-2018-05-22-000309-b, згідно з яким переможцем аукціону, що відбувся 09.07.2018 року, визнано ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал". Даний протокол підписаний директором ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" 11.07.2018 року (учасник та переможець аукціону), Генеральним директором Товарна біржа «Іннекс» 11.07.2018 року (оператор, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію), уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» 12.07.2018 року.

Позивач, як переможець аукціону, провів повну оплату лоту, що підтверджується платіжним дорученням № 133 від 31.07.2018 року на суму 255 738,88 грн.

03.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" (новий кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (банк) укладено договір № 25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого права вимоги за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал", яке було прийняте останнім згідно акту прийому-передачі від 03.08.2018 року.

Крім того, 03.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" (новий іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором, посвідченим 20 листопада 2007 року Гуд Л.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №6088. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим №1944. Приймання права вимоги за вказаним договором було оформлене актом приймання-передачі від 03.08.2018 року.

На думку позивача, проведені електронні торги з продажу лоту F39GL25139 (назва згідно з паспортом активу: «Право вимоги за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 Забезпечення: Двокімнатна квартира за адресою: м. Київ, загальною площею 50,40 кв.м., житл. 31,90 кв.м., поверх/поверховість 3/5») є такими, що підлягають визнанню недійсними, оскільки відповідач в розрахунках суми боргу ОСОБА_2 за кредитним договором №13/Ш від 20.11.2007 року помилково застосував відсоткову ставку у розмірі 16,5% річних, внаслідок чого під час продажу права вимоги за зазначеним кредитним договором було введено позивача в оману щодо реального розміру заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №13/Ш від 20.11.2007 року та безпідставно завищено вартість лоту F39GL25139, тобто позивачем було сплачено кошти за право вимоги якого фактично не було у відповідному розмірі.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Звертаючись до суду, позивач самостійно обирає спосіб захисту, передбачений ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Норми ст. 16 Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності права; визнання недійсними господарських угод; відновлення становища; припинення дій; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних і оперативно-господарських санкцій; установлення, зміни та припинення господарських правовідносин.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Одночасно з цим, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту, господарський суд зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Аналогічна правова позиція викладена у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України».

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

В п. 14 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що виконавча дирекція Фонду (колегіальний орган управління) у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку наділена повноваженнями визначати порядок та способи реалізації майна банку, що ліквідується (приймати рішення про затвердження умов продажу майна та активів банку).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.

За змістом ч.ч. 1-6 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк. Фонд затверджує способи, порядок, склад та умови продажу майна банку, включеного до ліквідаційної маси. Фонду заборонено продавати майно банку до затвердження виконавчою дирекцією Фонду способів, порядку та умов продажу майна такого банку, крім випадків надання виконавчою дирекцією Фонду дозволу на реалізацію окремого майна з метою запобігання збиткам або ризикам його втрати чи пошкодження, а також у випадках, передбачених цим Законом. З метою отримання доходу Фонд має право укладати договори про передачу окремого майна (активів) неплатоспроможного банку в оренду до реалізації цього майна у встановленому порядку. Майно (активи) банку може бути реалізоване у такий спосіб: на відкритих торгах (аукціоні); шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Порядок організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, у тому числі принципи та критерії черговості продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, які застосовуються при формуванні як планів продажу активів (майна) на рівні банків, що ліквідуються, так і пропозиції з продажу окремих активів/пулів активів, регламентовано Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 року № 388.

Відповідно до п. 1 розділу II Положення № 388 терміни, що використовуються в цьому Положенні, вживаються в таких значеннях:

кімната даних - місце розкриття інформації про актив (майно) банку, що ліквідується, доступ до якого надається потенційному покупцю після підписання договору щодо нерозголошення інформації з обмеженим доступом, у тому числі банківської таємниці та персональних даних (у разі якщо інформація про актив (майно) містить інформацію з обмеженим доступом, банківську таємницю та персональні дані), шляхом розміщення електронної форми документів у визначеній кімнаті на персональному комп'ютері за місцезнаходженням банку або активу (майна) банку (у тому числі його відокремлених підрозділів) або на захищеному веб- сайті;

розкриття інформації - надання інформації потенційним покупцям щодо активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом оприлюднення стислого опису майна у вигляді публічного паспорта активу (майна) та паспорта відкритих торгів (аукціону) на офіційному веб-сайті Фонду, веб-сайтах банків та в друкованих засобах масової інформації. На етапі передпродажної перевірки - шляхом надання інформації про актив (майно) у кімнаті даних.

Відповідно до п. 1 розділу V Положення № 388 потенційний покупець одночасно подає до Фонду та до банку, що ліквідується, у тому числі засобами електронного зв'язку, заявку про зацікавленість у придбанні активу (майна).

Відповідно до п. 2 розділу V Положення № 388 протягом п'яти робочих днів з дати отримання заявки про зацікавленість у придбанні активу (майна), але не пізніше дня, що передує дню проведення відкритих торгів (аукціону), банк підписує з таким потенційним покупцем договір щодо нерозголошення інформації з обмеженим доступом, у тому числі банківської таємниці та персональних даних.

Після цього банк надає потенційному покупцю проект договору купівлі-продажу активів (майна) та забезпечує можливість ознайомлення з документами щодо активу (майна) на період до дати проведення відкритих торгів (аукціону) у кімнаті даних у робочий час упродовж робочого тижня, а також щодо активів (майна), визначених Фондом, на спеціальному захищеному веб-сайті, доступ до якого забезпечується Фондом цілодобово.

Відповідно до п. 3 розділу V Положення № 388 Уповноважена особа Фонду веде реєстр заявок про зацікавленість у придбанні активу (майна) від потенційних покупців, яким забезпечено доступ до кімнати даних, за формою, наведеною у додатку 17 до цього Положення, та надає уповноваженому структурному підрозділу Фонду такий реєстр з оновленою інформацією кожної п'ятниці за кожним активом (майном) (лотом активів (майна)), що виставлятиметься на продаж. Потенційний покупець одночасно подає до Фонду та до банку, що ліквідується, у тому числі засобами електронного зв'язку, заявку про зацікавленість у придбанні активу(ів) (майна). Протягом п'яти робочих днів з дати отримання заявки про зацікавленість у придбанні активу(ів) (майна), але не пізніше дня, що передує дню проведення відкритих торгів (аукціону), банк підписує з таким потенційним покупцем договір щодо нерозголошення інформації з обмеженим доступом, у тому числі банківської таємниці та персональних даних. Після цього банк надає потенційному покупцю проект договору купівлі-продажу активів (майна) та забезпечує можливість ознайомлення з документами щодо активу(ів) (майна) на період до дати проведення відкритих торгів (аукціону) у кімнаті даних у робочий час упродовж робочого тижня, а також щодо активів (майна), визначених Фондом, на спеціальному захищеному веб-сайті, доступ до якого забезпечується Фондом цілодобово.

Тобто, приписи Положення № 388 передбачають спеціальну процедуру ознайомлення потенційних покупців, зацікавлених у придбанні того чи іншого активу, з документами щодо активу в період до дати проведення відкритих торгів (аукціону) у кімнаті даних, якщо потенційний покупець має якісь запитання, сумніви, бажає детально ознайомитись з документами щодо активу (майна) він може це зробити у вищевказаному порядку.

Відповідно до розділу VI Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 р. № 388, на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися, в тому числі, такі види активів (майно) банку, що ліквідується, як права вимоги за кредитними договорами.

Продаж активів (майна) банку, що ліквідується, на відкритих торгах може проводитися в електронній формі, у тому числі через електронну торгову систему (п. 2 розділу VI Положення).

З метою реалізації активів (майна) банку (ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») було сформовано лот F39GL25139 (назва згідно з паспортом активу: «Право вимоги за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 Забезпечення: Двокімнатна квартира за адресою: м. Київ, загальною площею 50,40 кв.м., житл. 31,90 кв.м., поверх/поверховість 3/5»).

29.09.2017 року між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Товарною біржею «Іннекс» укладено договір про співпрацю з організації продажу активів (майна) № 20/2909071-ГУ, відповідно до п. 1.2. якого, відкриті торги (аукціон) проводяться у відповідності із Регламентом ЕТС розміщеним на офіційній сторінці Фонду в мережі інтернет за посиланням http://torgi.fg.gov/help/poryadok/. Сторони погодились, що зміни до Регламенту електронної торгової системи вносяться шляхом розміщення Фондом відповідного Регламенту ЕТС у новій редакції на офіційній сторінці Фонду в мережі Інтернет за посиланням вказаним вище.

Згідно з абз. 3 п. 1.3.2 договору № 20/2909071-ГУвід 29.09.2017 року при організації відкритих торгів (аукціону) з продажу конкретного Активу виконавець надає послуги на умовах редакції Регламенту ЕТС, яка є діючою, відповідно до пункту 1.2. цього договору, на дату прийняття Фондом відповідного рішення про затвердження умов продажу такого Активу.

Відповідно до п. 2.2. глави 2 Регламенту роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються (в редакції чинній на момент прийняття рішення про затвердження умов продажу активу (права вимоги за кредитним договором)) цей Регламент ЕТС регулює правовідносини, що виникають чи можуть виникнути між адміністратором, Фондом, банками, операторами, користувачами та учасниками в процесі проведення електронних торгів в ЕТС.

Відповідно п. 1.1 глави 1 Регламенту ЕТС, в цьому Регламенті терміни вживаються в таких значеннях:

електронний майданчик - програмно-апаратний комплекс, який функціонує в мережі Інтернет, підключений до ЕТС та забезпечує оператору, банку та учасникам можливість користуватися сервісами ЕТС з автоматичним обміном інформацією щодо процесу проведення електронного аукціону;

електронний аукціон - процес продажу активів (майна) банків, що здійснюється в ЕТС та включає в себе автоматичне покрокове зниження початкової (стартової) ціни лоту та етап подання цінових пропозицій (за умови здійснення ставки учасником) в порядку та на умовах, встановлених Регламентом ЕТС, в інтерактивному режимі реального часу;

електронна торгова система (ЕТС) - сукупність спеціалізованого програмного забезпечення, торгових систем, баз даних, модуля бізнес-аналітики (ВІ), технічних, програмно-апаратних комплексів, телекомунікаційних та інших засобів та систем електронного документообігу, що забезпечують можливість введення, зберігання та обробки інформації, необхідної для проведення електронних аукціонів та встановлення їх результатів у вигляді протоколу, що генерується центральною базою даних;

користувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка зареєстрована на електронному майданчику в ЕТС відповідно до Регламенту ЕТС;

оголошення - стисла інформація, що містить дані з публічного паспорта активу (майна), паспорта відкритих торгів (аукціону) та посилання на дану інформацію на веб-сайті Фонду;

оператор електронного майданчика (оператор) - юридична особа, зареєстрована в установленому законом порядку на території України, що має право на використання такого електронного майданчика і необхідних для його функціонування програмно-апаратних засобів та включено Фондом до переліку осіб, які пройшли кваліфікаційний відбір;

переможець - учасник електронного аукціону, статус якого у якості переможця визначено ЦБД згідно з Регламентом ЕТС.

Згідно з п. 2.4 глави 2 Регламенту ЕТС, будь-який користувач, який реєструється для участі в електронних торгах, підтверджує, що ознайомлений з цим Регламентом ЕТС та визнає його.

Пункт 2.6. глави 2 Регламенту ЕТС передбачає, що Регламент ЕТС є обов'язковим до виконання адміністратором, всіма користувачами, учасниками, операторами, банками та Фондом.

Відповідно до п. 5.9.1 глави 5 Регламенту ЕТС користувач та учасник зобов'язані дотримуватись вимог Регламенту ЕТС в процесі роботи в ЕТС.

За умовами п. 5.9.6 глави 5 Регламенту ЕТС користувач та учасник зобов'язані нести відповідальність за невиконання Регламенту ЕТС.

Відтак, з системного аналізу наведених вище положень Регламенту ЕТС слідує, що будь-який користувач, який реєструється для участі в електронних торгах, підтверджує, що ознайомлений з цим Регламентом ЕТС та визнає його, зобов'язаний дотримуватись вимог цього Регламенту та нести відповідальність за його невиконання.

ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" зареєструвалось на сайті електронного майданчика, оператором якого є Товарна біржа «Іннекс», для участі у електронному аукціонні за лотом F39GL25139, тобто підтвердив, що ознайомлений з вищезазначеним Регламентом ЕТС та визнає його, взяв на себе зобов'язання дотримуватись його вимог та нести відповідальність за його невиконання.

Як встановлено судом, 16.05.2018 року Комітетом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів прийнято рішення № 1206, яким визначено активи ПАТ «ВіЕйБі Банк», що підлягають продажу та затверджено умови їх продажу, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року.

22.05.2018 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/29-vab-bank/37537-asset-sell-id-169627 було розміщено оголошення про проведення 09.07.2018 року відкритих торгів (голандського аукціону) з продажу активів, що обліковуються на балансі ПАТ «ВіЕйБі Банк» - паспорт відкритих торгів (аукціону) на єдиний кабінет, лот F39GL25139.

З наявної в матеріалах справи копії паспорту відкритих торгів (аукціону) з продажу прав вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк», на продаж виставлено права вимоги за кредитним договором №13/Ш від 20.11.2007 року.

09.07.2018 року відбулись електронні торги з продажу лоту F39GL25139, який складається з права вимоги за кредитним договором №13/Ш від 20.11.2007 року, переможцем яких став позивача, що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-05-22-000309-b.

Звертаючись до суду з даним позовом та обгрунтовуючи підстави недійсності відкритих торгів та зазначених договорів, позивач посилається на те, що за його розрахунками на момент укладення договору № 25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.08.2018 року розмір вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 за кредитним договором №13/Ш від 20.11.2007 року був значно меншим, ніж зазначено в публічному паспорті активу по лоту F39GL25139. При цьому, позивач стверджує про неправомірність застосування відповідачем 16,5% ставки при розрахунках заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року.

Матеріалами справи підтверджується, що 20.11.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та ОСОБА_11, прізвище якого в подальшому було змінено на ОСОБА_2, було укладено кредитний договір №13/Ш, за умовами якого відповідач надав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 120 000,00 доларів США, за користування якими встановлено плату в розмірі 13% річних, з строком повернення по 20.11.2017 року.

В п. 5 кредитного договору визначено, що в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку, в тому числі у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, прийняття компетентними державними органами України законів або підзаконних нормативних актів, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, банк має право ініціювати зміну розміру процентної ставки за користування кредитом.

Підпунктом 5.1.1. кредитного договору передбачено, що про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, банк зобов'язаний повідомити позичальника листом з повідомленням на адресу, що вказана в статті 8 цього договору, або іншу письмово повідомлену позичальником адресу, не пізніше ніж за 10 (десять) банківських днів до дати початку її застосування, а також надати для укладення проект відповідної додаткової угоди до кредитного договору. Десятиденний термін починає спливати з дати відправлення банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом Позичальникові.

У випадку, якщо позичальник не погодиться із запропонованим банком розміром процентної ставки, він зобов'язаний протягом 10 (десяти) банківських днів з дати відправлення банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування Кредитом, повернути банку існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції в повному обсязі та інші платежі за цим договором. Після сплати позичальником зазначених сум, дія цього договору вважається припиненою і сторони погоджуються з тим, що в такому випадку укладення угоди про припинення цього договору не потрібно (підпункт 5.1.2. кредитного договору).

Змістом підпункту 5.1.3. кредитного договору сторони погодили наступний порядок зміни розміру процентної ставки за користування кредитом. Позичальник, отримавши повідомлення банка про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, підписує додаткову угоду до кредитного договору та направляє її на адресу банку, зазначену в статті 8 цього договору. У випадку, якщо позичальник протягом 10 (десяти) банківських днів з дати відправлення банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом не здійснив дій, передбачених підпунктом 5.1.2. цього пункту, новий розмір процентної ставки за користування кредитом вважається таким, що погоджений позичальником. Новий розмір процентної ставки за користування кредитом нараховується з дня, наступного за днем закінчення десятиденного строку після відправлення банком відповідного повідомлення позичальнику. Банк зберігає в кредитній справі позичальника копію повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом та оригінал документу, який підтверджує факт відправлення повідомлення позичальнику.

В свою чергу відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог вказує, що з метою узгодження зміни розміру процентної ставки за користування кредитом на 16,5%, відповідачем було направлено ОСОБА_2 відповідне повідомлення з примірниками додаткової угоди № 2 від 18.11.2008 року до кредитного договору №13/Ш від 20.11.2007 року, у відповідь на яке 17.11.2008 року останній подав заяву з проханням не збільшувати процентну ставку по кредитному договору, проте сплачував проценти за користування кредитними коштами за ставкою 16,5%, визначеною умовами додаткової угоди № 2 до кредитного договору №13/Ш від 20.11.2007 року, що за умовами підпункту 5.1.3. кредитного договору свідчить про погодження позичальником відсоткової ставки за користування кредитом саме у розмірі 16,5%.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідач вказує, що станом на момент проведення спірних торгів кредитний договір № 13/Ш від 20.11.2007 року не припинив свою дію, у встановленому законом порядку його не визнано недійсним, отже є чинним.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що 20.06.2018 року під час ознайомлення представника ТОВ «Фінансова компанія «Морган кепітал» - ОСОБА_12 з усіма первісними документами, права вимоги за якими були виставлені на продаж, ним було надано для ознайомлення копію додаткової угоди № 2 від 18.11.2008 року до кредитного договору № 13/Ш від 20.11.2007 року та розрахунки заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року, з яких слідувало, що борг ОСОБА_2 розраховано саме за відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 16,5%.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що до проведення торгів позивач мав повну інформацію щодо обсягу майнових прав ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором№ 13/Ш від 20.11.2007 року, був ознайомлений з усіма первісними документами, необхідними для прийняття рішення щодо участі у торгах, зокрема, був ознайомлений з фактичним розміром заборгованості за кредитним договором, будь-яких претензій та зауважень не мав, матеріали справи зворотного не містять.

Таким чином, публічні електронні торги (аукціон) з продажу лоту F39GL25139 відбулися із чітким дотримання вимог Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 24.03.2016 року № 388, Регламенту роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються.

03.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" (новий кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (банк) укладено договір № 25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до п. 2.1. якого, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців), зазначених у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників або які зобов'язані виконати обов'язки боржників, за кредитними договорами, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору, надані за текстом - основний договір, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим договором.

В п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.3. договору № 25139 від 03.08.2018 року новий кредитор підтверджує, що в момент укладення цього договору отримав від банку усі наявні в банку документи (оригінали або копії (у разі відсутності оригіналів), що підтверджують права вимоги до Боржників.

На підставі акту прийому-передачі від 03.08.2018 року за договором № 25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.08.2018 року банк відповідач передав, а позивач прийняв право вимоги за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

За умовами п. 6.2. договору № 25139 від 03.08.2018 року новий кредитор підписанням цього договору підтверджує, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основним договором, зі змістом основних договорів та зауважень до них не має і приймає всі ризики, пов'язані з основними договорами та правами вимоги. Підписанням цього договору новий кредитор підтверджує та гарантує отримання всіх необхідних рішень та погоджень уповноважених осіб управління та контролю нового кредитора, а також органів державної влади на укладення та виконання цього договору, підтверджує отримання усіх необхідних згод на поширення персональних даних представників нового кредитора. Новий кредитор самостійно несе ризики пов'язані із порушенням зазначених у цьому пункті договору гарантій та запевнень.

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплений печатками товариств.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Отже, умовами договору № 25139 від 03.08.2018 року чітко передбачено, що на момент укладення цього договору новий кредитор:

- отримав від банку усі наявні у нього документи;

- погодився, що банк не відповідає перед ним, якщо одержані новим кредитором від боржників суми за основними договорами будуть меншими від сум, які очікував отримати від боржників новий кредитор при укладенні цього договору;

- підтвердив, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики.

З урахуванням вищевикладеного слідує висновок, що до проведення торгів позивач мав повну інформацію щодо обсягу майнових прав ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року, був ознайомлений з усіма первісними документами, необхідними для прийняття рішення щодо участі у торгах, зокрема, був ознайомлений з фактичним розміром заборгованості за кредитним договором, доказів його наявності у позивача претензій та зауважень щодо обсягу майнових прав ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором № 13/Ш від 20.11.2007 року матеріали справи не містять.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання правочину недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі - не повинні суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Так, відповідно до ч.ч. 6, 7, 8 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно- правовими актами Фонду.

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про: 1) затвердження переліку майна банку, що не підлягає продажу; 2) об'єднання майна банку або кількох банків у пули та/або продаж окремих інвентарних об'єктів; 3) строки та заходи передпродажної підготовки майна; 4) затвердження умов відкритих торгів (у тому числі аукціонів, що проводяться за методами підвищення та/або зниження ціни і без обмеження мінімальної ціни продажу майна), зокрема розмірів гарантійного внеску, лота та кроку аукціону, порядку зниження ціни, встановлення або відмови від встановлення мінімальної ціни продажу; 5) обмеження загальної кількості відкритих торгів, на яких пропонуються до продажу одні й ті самі об'єкти або пули активів; 6) проведення відкритих торгів (аукціонів) уповноваженою особою Фонду або торговельним посередником, біржею тощо, у тому числі у разі продажу пулів активів, сформованих за рахунок майна кількох банків.

Інформація про вибраний спосіб та порядок продажу (умови, строки, порядок оплати, місце, початкова ціна тощо) майна банку або кількох банків оприлюднюється на офіційному веб-сайті Фонду та веб-сайті банку, майно якого продається.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 ЦК України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відтак, з огляду на те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч.ч. 1-3 та ч.ч. 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Отже, для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними позивачу необхідно довести наявність обставин, які дають підстави стверджувати про порушення порядку та/або недотримання інших обов'язкових норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; в чому виразилось порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

Враховуючи, що позивачем не доведено факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в результаті проведення електронних торгів та укладення за результатами їх проведення відповідних договорів та обставин, з якими положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України пов'язують можливість визнання торгів та зазначених вище договорів недійсними, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Морган кепітал».

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог позивача про визнання недійсним договору про відступлення прав за Іпотечним договором, посвідченим 20 листопада 2007 року Гуд Л.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №6088, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим №1944 та відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом зобов'язання ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі" Славкіної Марини Анатоліївни повернути ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" сплачені ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" за договором № 25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.08.2018 року кошти у сумі 255 738,88 грн. суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки вони є похідними від вимог про визнання відкритих торгів та договору № 25139 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.08.2018 року недійсними.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.03.2019р.

Суддя О.В. Котков