ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 лютого 2019 р. Справа № 903/780/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

до за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інерт 1520

до відповідача: Приватного підприємства Європацукор

про стягнення 99044,42 грн.,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, директор;

від відповідача: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Судове засідання проведено в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інерт 1520" ставить вимогу стягнути з відповідача ПП «Європацукор» 99044,42 грн., з них 89586,32 грн. заборгованості, 7166,90 грн. пені, 1702,14 грн. інфляційних втрат, 589,06 грн. 3 % річних.

Заявлену вимогу обґрунтовує з посиланням на договір підряду № 58 від 07.06.2018 року та додаток № 1 (специфікація) до нього, відповідно до яких позивач виконав роботи на загальну суму 192552,68 грн., факт виконання яких підтверджено актом надання послуг № 84 від 03.08.2018 року; 21.08.2018 року ПП «Європацукор» звернулося з листом про несправність тепловоза ТГМ-4 № 2783, який ремонтувався по договору підряду № 58 від 07.06.2018 року; працівниками товариства "Інерт 1520" з виїздом на місце в смт. Іваничі складено акт дефектації, яким підтверджено, що вузли тепловозу, що підлягають ремонту не вийшли з ладу; 04.09.2018 року Замовником направлена претензія, яка позивачем відхилена; 05.10.2018 року ТзОВ «Інерт 1520» на адресу товариства цінним листом направлена додаткова угода № 2 про внесення змін до договору підряду № 58 від 07.06.2018 року та акт надання послуг (виконаних робіт) № 84 від 03.08.2018 року з детальним описом виконаних робіт та використаних матеріалів, які залишено без підпису підприємством «Європацукор», 08.10.2018 року направлено лист щодо сплати заборгованості, який залишено без відповіді.

При нарахуванні пені в сумі 7166,90 грн. посилається на п. 10.2 договору підряду, 3 % річних та інфляційних втрат в сумі відповідно 589,06 грн. та 1702,14 грн. на ч.2 ст. 625 ЦК України.

Ухвалою суду від 30.10.2018 року було відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.11.2018 року.

Відповідачем 19.11.2018 року надано відзив на позов, в якому вважає позов необґрунтованим. При цьому, посилаючись на умови договору підряду та додатку №1 до нього, вказує, що загальна вартість договору (договірна ціна) складає 205465,88 грн.; на підставі рахунку позивача 04.07.2018 року платіжним дорученням № 595 підприємство здійснило попередню оплату по договору № 58 від 07.06.2018 року в сумі 103000,00 грн.; згідно розділу 7 договору підряду підставою оплати є акти приймання-здачі виконаних робіт (ф.КБ-2в) та довідка про вартість виконаних робіт (ф.КБ-3), разом з актом підрядник зобовязаний надати детальний розрахунок витрат на відрядження, однак акти за даною формою Підрядник не направив, а 05.10.2018 року направив акт № 84 від 03.08.2018 року з додатковою угодою, якою змінив умови розділу 7 договору, тому з врахуванням двох актів за № 84 від 03.08.2018 року неможливо визначити період прострочення виконання зобовязань відповідачем, що унеможливлює задоволення позовних вимог.

Також зазначає, що по закінченню ремонтних робіт у відповідача не виникало претензій щодо їх якості, п. 4.2.2 договору підряду Замовнику надано право вимагати безоплатного виправлення недоліків допущених Підрядником, в цьому разі збитки відшкодовуються за рахунок зменшення договірної ціни, що унормовано ч.ч. 1-3 ст. 858 ЦК України; огляд тепловоза працівниками позивача проведено 21.08.2018 року, однак позивач посилається на дефектний акт від 24.09.2018 року; саме невиконання підрядником договірних зобовязань по якості виконаних робіт та прихованні недоліків в роботі, які виявлені в межах гарантійного строку, стали підставою відмови відповідача прийняти частину виконаних робіт та підписати акт приймання-передачі виконаних робіт. Також наголошує, що сторони в договорі не встановлювали строки оплати, а тому в силу ст. 530 ЦК України боржник повинен виконати обовязок по оплаті в 7-ми денний строк з дня предявлення вимоги кредитора, однак належної претензії від позивача ПП «Європацукор» не отримувало, з врахуванням зазначеного у відзиві просить відмовити.

Позивачем 29.11.2018 року надано відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено, що факт виконання робіт по договору підряду № 58 від 07.06.2018 року підтверджено актом № 84 03.08.2018 року підписаним сторонами без будь-яких зобовязань; даним актом відповідач прийняв виконані роботи по поточному ремонту ПР-1 тепловоза ТГМ-4 № 2783; при огляді якого недоліків в роботі систем, що підлягали ремонту не було виявлено, а тому відповідач відповідає за якість робіт лише в частині проведених робіт, порядок виконання додаткових робіт здійснюється шляхом визначення переліку домовленості, щодо яких між сторонами досягнуто не було. Також вказує, що в проміжок часу з 03.08.2018 року по 21.08.2018 року тепловоз експлуатувався після чого прийшов в несправність і з даних підстав відповідачем були висунуті вимоги щодо безоплатного усунення недоліків за рахунок позивача, в звязку з тим, що несправність тепловозу не повязана із здійсненням поточного ремонту (ПР-1), який виконувався позивачем, останнім недоліки не були усунуті.

Відповідачем 07.12.2018 року подано заперечення на відповідь позивача на відзив в якому вказує, що акт надання послуг № 84 від 03.08.2018 року не може бути беззаперечним доказом належного виконання ремонтних робіт та підставою розрахунку, оскільки за умовами договору Замовник взяв зобовязання своєчасно оплачувати належним чином виконанні роботи (п. 1.1 договору); розділом 7 договору передбачено перелік двосторонніх документів, що сукупно підтверджують факт виконання робіт та є підставою їх оплати, однак дані відсутні, а акт надання послуг з розшифровкою робіт за № 84 від 03.08.2018 року позивачем направлено лише 05.10.2018 року, тобто через 2 місяці та отримання претензії щодо якості виконаних робіт та недоліків виявлених в межах гарантійного строку; долучений до позовної заяви акт надання послуг № 84 від 03.08.2018 року не є належним доказом в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України, оскільки не зрозуміло коли підписаний зі сторони Замовника; даний акт не відповідає вимогам ст. 9 Закону України від 16.07.1996 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв.наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року № 88. Щодо твердження позивача у відповіді на відзив вказує, що тепловоз в проміжок часу з 03.08.2018 року по 21.08.2018 року не експлуатувався, а згідно п. 8.1 договору Підрядник гарантував надійність і якість виконаних робіт протягом 6 (шести) місяців з дати прийняття виконаних робіт; випробування тепловозу після ремонту Підрядником проводилось без виїзду на колії залізниці; 21.08.2018 року при збиранні 4 вагонів, завантажених вапняковим каменем, зі станції Іваничі Львівської залізниці на четвертій виставочній колії сталася поломка тепловоза ТМГ-4А № 2783, тепловоз проїхавши 50 м. по колії станції заглох, причина поломки обірвало клапан, який побив кришку циліндра і поршень, що повязано з неякісним регулюванням клапанів ремонтною бригадою Підрядника, що підтверджено актом від 21.08.2018 року; також вказує, що дані роботи визначено в переліку робіт, які вказував Підрядник в результаті відмови від усунення недоліків відповідач змушений був провести повторно ремонт тепловоза, в результаті якого поніс витрати на придбання запчастин в сумі 48960,00 грн.

Розгляд справи 27.02.2018 року проводився в режимі відеоконференції, представник позивача позов підтримав, представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином 25.02.2019 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 229.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, розглядає справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

07.06.2018 року між ПП «Європацукор» (Замовник) та ТзОВ «Інерт 1520» (Підрядник) було укладено договір підряду № 58 (а.с.9-11).

Згідно п. 1.1 Підрядник зобовязався виконати роботи по ремонту циклу ПРІ тепловозу ТГМ-4 № 2783 з додатковими роботами та здати їх Замовнику у встановлений даним договором строк, а Замовник зобовязується прийняти від Підрядника виконані роботи відповідно до умов цього договору та оплатити їх.

По п. 1.2 договору склад та обсяги робіт, які будуть виконані за даним договором, визначаються кошторисною документацією, яка є невідємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1. договору визначено, що Підрядник зобовязаний не пізніше тридцяти календарних днів після підписання цього договору та оплати авансового внеску приступити до виконання робіт та виконати роботи до 31.07.2018 року (п. 2.2 договору).

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між сторонами по справі виникли зобовязання, що випливають з договору підряду.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За ч.1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, за ч. 3 даної статті ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість цього договору (договірна ціна) визначається у додатку № 1, який є невідємною частиною даного договору та становить 205465,88 грн.

В додатку № 1 до договору (специфікації) сторони узгодили планову калькуляцію витрат на поточний ремонт тепловоза ТГМ-4 № 2783 по циклу ПР-1 з додатковими роботами, згідно якої вартість робіт та матеріалів склала 205465,88 грн. (а.с.12-13).

Водночас акт надання послуг № 84 від 03.08.2018 року сторонами підписаний на суму 192552,68 грн., згідно пояснень наданих сторонами в загальну суму не ввійшла вартість оливи М14Б2 (10761,00 грн.).

Відповідно до п. 3.4.1 договору Замовник зобовязується оплатити Підряднику передплату у розмірі 50% на підставі рахунку-фактури.

Замовник 04.07.2018 року перерахував Підряднику 103000,00 грн. за послуги по ремонту згідно рахунку № 121 від 11.06.2018 року (а.с.15).

В п. 3.4.2 договору сторони визначили, що остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно п. 4.1.2. договору Замовник зобовязується підписати наданий Підрядником акт приймання-передачі виконаних робіт або надавати мотивовану відмову від підписання протягом пяти робочих днів з моменту його отримання.

По п.4.2.2 договору Замовник має право вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених Підрядником порушень. У такому разі збитки, завдані Замовнику, відшкодовуються Підрядником, у тому числі за рахунок відповідного зменшення договірної ціни.

В матеріалах справи міститься акт надання послуг № 84 від 03.08.2018 року на суму 192552,68 грн., даний акт підписано Виконавцем та Замовником, затверджено директором ТзОВ «Інерт 1520» та ПП «Європацукор» та скріплено їх печатками (а.с.14,175), дефектний акт, як це передбачено п. 7.3 договору до зазначеного акту не складався.

Згідно п. 8.1 договору Підрядник гарантує надійність та якість виконаних робіт протягом шести місяців з дати прийняття виконаних робіт.

Як слідує з матеріалів справи 27.08.2018 року ПП «Європацукор» звернулося до ТзОВ «Інерт 1520» з претензією, в якій зазначило, що роботи по договору № 58 від 07.06.2018 року були виконані 02.08.2018 року, згідно акту надання послуг № 84 від 03.08.2018 року в ПП «Європацукор» по обєму і якості претензій не було, випробування тепловоза проводилось без виїзду на колії залізниці, локомотив працював нормально, після виїзду тепловоз заглох на ходу на коліях ст. Іваничі, Львівської залізниці, маючи за собою чотири завантажених вагони (360 тонн); після приїзду 24.08.2018 року ремонтної бригади виявлено обірваний поршень третього циліндра, який побив кришку циліндра, є підозра, що після заміни кришки шостого циліндра було втручання в роботу дизеля в інших місцях, згідно п. 4.2.2 підприємство вимагало безоплатного виправлення недоліків, також зазначено, що у випадку виявлення пошкодження деталей в результаті прямих дій Підрядника чи його робітників при проведенні ремонтних робіт, вступає в силу п. 4.3.3 та п. 4.3.6 договору, а ПП «Європацукор» залишає за собою право відмовитись від договору (а.с.15) та вимагати відшкодування збитків по п. 4.2.4 договору.

У відповіді на претензію за вих. № 383 від 05.09.2018 року ТзОВ «Інерт 1520» зазначило, що 24.08.2018 року працівниками товариства проведено огляд та комісійно встановлено, що причина поломки не повязана з виконанням робіт в межах договору, згідно претензій ПП «Європацукор» встановлено відрив третього циліндра, роботи по поршневій групі працівниками товариства не проводились, тому вважає претензію безпідставною. Також у відповіді на претензію ТзОВ «Інерт 1520» просило погасити заборгованість в сумі 89586,32 грн., у випадку відмови залишило за собою право стягнути заборгованість в судовому порядку (а.с.17), зазначена відповідь на претензію була отримана ПП «Європацукор» 27.09.2018 року (а.с.18).

Суд вважає, що умовами договору № 58 від 07.06.2018 року сторони не встановили строку оплати за виконані роботи, а визначили лише підставу оплати акт приймання-передачі виконаних робіт (п. 3.4.2), тому в даному випадку, виходячи зі змісту відповіді на претензію, вимога про оплату заборгованості отримана відповідачем 27.09.2018 року і в силу положень ст. 530 ЦК України відповідач зобовязаний був здійснити оплату заборгованості до 08.10.2018 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов переконливого висновку, що заборгованість за виконані підрядні роботи в сумі 89586,32 грн. підтверджена належними доказами, а тому вимога в частині стягнення з відповідача даної суми обґрунтована і підлягає задоволенню.

Доводи відповідача в частині того, що акт № 84 від 03.08.2018 року є неналежним доказом, оскільки не відповідає ф. КБ-2в та в ньому відсутній розгорнутий перелік виконаних робіт та використаних матеріалів, судом оцінюються критично, оскільки умовами договору підряду (п. 3.4.2) дані вимоги не передбачені, даний акт складався самим Замовником, містить всі необхідні реквізити (підписи, печатки), зазначений в акті № 84 від 03.08.2018 року обєм виконаних робіт підтверджено узгодженою між сторонами калькуляцією витрат (додаток № 1 до договору підряду) та викладеним в претензії від 27.08.2018 року, де зазначено про відсутність будь-яких претензій по обєму та якості виконаних Підрядником робіт.

Крім того, згідно висновку працівників ТзОВ «Інерт 1520» в акті дефектації тепловоза від 04.09.2018 року причиною поломки клапанної кришки третього циліндру є відєднання клапану з кришки циліндру, а тому машина підлягає відновленню силами і засобами експлуатуючої організації (а.с.27-28);актом відповідача від 21.08.2018 року (а.с. 76) не доведено, що поломка тепловоза ТГМ-4А № 2783 сталася саме з вини працівників ТзОВ «Інерт 1520», які ремонтували даний тепловоз, а додані видаткові накладні на суму 48960,00 грн. (а.с. 77-78) не підтверджують, що зазначені деталі було використано при ремонті тепловозу.

При розгляді вимоги про стягнення інфляційних та відсотків річних відповідно в сумі 1702,14 грн. та 589,06 грн. суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалося вище строки оплати робіт договором не були визначені, тому прострочку платежу слід рахувати з 08.10.2018 року (з врахуванням 7-ми денного строку після отримання претензії 27.09.2018 року), згідно проведеного судом перерахунку сума інфляційних складає 1522,97 грн., 3 % річних 103,09 грн., які суд стягує з відповідача.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 7166,90 грн., то згідно проведеного судом перерахунку пеня підлягає стягненню в сумі 1254,20 грн.

При цьому суд враховує те, що прострочення платежу виникло з 08.10.2018 року по 21.10.2018 року (14 днів). Згідно п. 10.2 договору у випадку порушення Замовником п. 3.4 даного договору, він сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше однієї облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла на період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Європацукор (45300, Волинська обл., Іваничівський район, смт.Іваничі, вул.Заводська, будинок 18, ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інерт 1520" (11500, Житомирська область, м.Коростень, вул.І.Франка, будинок 3-Б, ) 92466,58 грн., з них 89586,32 грн. заборгованості, 1522,97 грн. інфляційних втрат, 103,09 грн. 3% річних, 1254,20 грн. пені, а також 1387,00 грн. витрат по судовому збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

11.03.2019 року.

Суддя С. В. Костюк