ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. Справа№ 2/132

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Мельничуку О.С.,

від позивача - МихайлецьО.В., від відповідача - СуховерськаО.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного агентства резерву України

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018

(повний текст складено 09.11.2018)

у справі №32/132 (суддя Фетисова І.А.)

за заявою Державного агентства резерву України

про зміну способу виконання рішення господарського суду

від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011

за позовом Державного агентства резерву України

до Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів»

про повернення матеріальних цінностей

та стягнення штрафних санкцій 34677381,86грн.,

встановив:

28.11.2018 Державне агентство резерву України (заявник) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з заявою про зміну способу виконання рішення господарського суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011 за позовом Державного агентства резерву України до ДП«Ніжинський КХП» про повернення матеріальних цінностей та стягнення штрафних санкцій 34677381,86грн.

В обґрунтування поданої заяви Державне агентство резерву України посилалось на наступне.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011 позов Державного агентства резерву України (кредитор) до ДП«Ніжинський КХП» (боржник) про повернення матеріальних цінностей та стягнення штрафних санкцій 34677381,86грн. задоволено повністю.

Зобов'язано ДП«Ніжинський КХП» (пров.Урожайний,16, м.Ніжин, 16600, код 00952634) повернути до Державного резерву пшеницю 3 класу у кількості 2,204 тонн, пшеницю 4 класу у кількості 2263,887 тонн та пшеницю 5 класу у кількості 4,969 тонн.

Стягнуто з ДП«Ніжинський КХП» (пров.Урожайний,16, м.Ніжин, 16600, код 00952634) на користь Державного агентства резерву України (вул.Пушкінська, 28, м.Київ, 01601, код 37472,52грн. пені, 32991358,34грн. штрафу.

Стягнуто з ДП«Ніжинський КХП» (пров.Урожайний,16, м.Ніжин, 16600, код 00952634) до Державного бюджету (отримувач: Держбюджет м.Чернігова, код 22825965, ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код бюджетної класифікації 22030001) 56460грн. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011 судом видано накази від 16.01.2012.

Ухвалою суду від 25.10.2013 внесено виправлення до наказу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2012 у справі №5028/2/132/2011 стосовно зобов'язання ДП«Ніжинський КХП» повернути до Державного резерву пшеницю 3 класу у кількості 2,204 тонн, пшеницю 4 класу у кількості 2263,887 тонн та пшеницю 5 класу у кількості 4,969 тонн, зазначивши стягувача - Державне агентство резерву України.

Постановою Державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 23.02.2018 ВП №55858797 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №5028/2/132/2011 від 16.01.2012.

Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби листом №8667/15-43 від 15.05.2018 проінформовано Державне агентство резерву України про те, що згідно зі зверненням ДП«Ніжинський КХП» №53 від 07.03.2018 на підприємстві знаходиться лише зерно пшениці належне ПАТ«Аграрний фонд» (складська квитанція на зерно №2150 від 12.02.2018), іншого зерна на відповідальному зберіганні ДП«Ніжинський КХП» не має. 13.03.2018 державним виконавцем проведено перевірку наявності на території ДП«Ніжинський КХП» зерна пшениці, яке підлягає поверненню (передачі) до Державного резерву, - даних матеріальних цінностей не виявлено.

До цього, на адресу Державного агентства резерву України від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції надійшов лист №01.1-48/791/18/2.2 від 18.05.2018, яким також підтверджено вищевикладені обставини щодо відсутності у ДП«Ніжинський КХП» майна для виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 №5028/2/132/2011.

На підставі наведеного, у зв'язку з відсутністю у боржника майна, яке підлягає поверненню заявникові за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 №5028/2/132/2011, 28.11.2018 Державне агентство резерву України змінити спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення з ДП«Ніжинський КХП» вартості матеріальних цінностей державного резерву в сумі 1719721,72грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132 відмовлено Державному агентству резерву України в задоволені заяви про зміну способу виконання рішення суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011.

При постановленні вказаної ухвали місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011, оскільки зазначеним заявником способом буде змінено саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Державне агентство резерву України подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132 та прийняти нове рішення про задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на ті ж самі обставини та підстави, що і поданій 28.11.2018 заяві.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 для розгляду апеляційної скарги Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя АгриковаО.В., судді ЧорногузМ.Г., ХрипунО.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №2/132 за апеляційною скаргою Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132. Зупинено дію ухвали Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132. Розгляд справи №2/132 призначений на 14.02.2018.

05.02.2019 від відповідача надійшло клопотання про продовження строків для подання відзиву на апеляційну скаргу.

14.02.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Згідно з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 в судовому засіданні 14.02.2019 оголошено перерву в розгляді апеляційної скарги Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №5028/2/132/2011 до 21.02.2019.

21.02.2019 від Державного агентства резерву України надійшли письмові пояснення.

21.02.2019 від ДП«Ніжинський КХП» надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 21.02.2019 представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні 21.02.2019 заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги, просила оскаржену ухвалу залишити без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник протягом 2017-2018 років звертався до Господарського суду Чернігівської області з заявами про зміну способу виконання рішення суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011 шляхом зобов'язання боржника сплатити вартість матеріальних цінностей.

Так, 19.06.2017 заявник подав Господарському суду Чернігівської області заяву, в якій просив суд змінити спосіб виконання рішення суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011, зобов'язавши ДП«Ніжинський КХП» сплатити вартість матеріальних цінностей в розмірі 1720119,52грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.07.2017 у справі №5028/2/132/2011 відмовлено в задоволенні вказаної вище заяви.

14.09.2017 заявник подав Господарському суду Чернігівської області заяву, в якій просив суд змінити спосіб виконання рішення суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011, зобов'язавши ДП«Ніжинський КХП» сплатити вартість матеріальних цінностей в розмірі 1720119,52грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.09.2017 у справі №5028/2/132/2011 відмовлено в задоволенні вказаної вище заяви.

09.07.2018 заявник подав Господарському суду Чернігівської області заяву, в якій просив суд змінити спосіб виконання рішення суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011, зобов'язавши ДП«Ніжинський КХП» сплатити вартість матеріальних цінностей державного резерву у сумі 32991358,34грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.07.2018 у справі 2/132 відмовлено в задоволенні вказаної вище заяви.

07.08.2018 заявник подав Господарському суду Чернігівської області заяву, в якій просив суд змінити спосіб виконання рішення суду від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011, зобов'язавши ДП«Ніжинський КХП» сплатити (відшкодувати) вартість матеріальних цінностей в розмірі 1720119,52грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.08.2018 у справі 2/132 відмовлено в задоволенні вказаної вище заяви.

Зі змісту вказаних вище заяв Державного агентства резерву України та ухвал Господарського суду Чернігівської області вбачається, що заявником змінювався розмір сум, які він просить зобов'язати сплатити боржника.

Натомість, відповідно до абз.2 ч.10 ст.14 Закону України «Про державний матеріальний резерв» у разі недоцільності закладення і зберігання зазначених матеріальних цінностей або виключення їх з номенклатури, скасування мобілізаційного чи іншого спеціального завдання зазначені юридичні особи за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву, відшкодовують вартість відсутніх матеріальних цінностей державного резерву виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження) із сплатою пені до повного відшкодування вартості матеріальних цінностей.

Отже, визначення вартісних показників переданого на зберігання зерна має досліджуватись на предмет його доведення.

Матеріали справи не містять доказів про те, в який саме день Державним агентством резерву України виявлено факт відсутності зерна.

Заявник зазначає, що загальна вартість 2271,06 тон матеріальних цінностей Державного резерву відповідно до рішення від 22.12.2011 №5028/2/132/2011 складає 1719721,72грн., про що подав цінову довідку від 27.05.2011 №0.62/11.

Однак, на переконання колегії суддів, подана заявником цінова довідка, яка складена в односторонньому порядку самим заявником, не може бути беззаперечним доказом вартості пшениці, яку згідно з рішенням від 22.12.2011 у справі №5028/2/132/2011 зобов'язано повернути до Державного резерву.

Окрім того, відповідно до ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття таких заходів, стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

В той же час, поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст.16 Цивільного кодексу України.

За своїм формулюванням, визначений новий спосіб виконання рішення носить зобов'язальний зміст, щодо спонукання боржника до примусового однократного вчинення дій по сплаті певних коштів, не містить відомостей про отримувача грошових коштів, реквізитів отримувача, що судом визнається як інший та неефективний спосіб виконання рішення виходячи зі змісту спору, який було розглянуто судом. При цьому, такий спосіб визнається судом як невідповідний ст.16 Цивільного кодексу України та приписам ч.10 ст.14 Закону України «Про державний матеріальний резерв».

Наведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі №6-1829цс15 та постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №713/1062/17.

У даній справі заявником визначено новий спосіб виконання рішення, а саме стягнення з Державного підприємства «Ніжинський КХП» вартості матеріальних цінностей державного резерву в сумі 1719721,72грн.

Однак, зі змісту наведеного вбачається, що при вирішенні питання про зміну способу виконання рішення господарський суд не може змінювати мотивувальну частину рішення, а тому визначення обов'язку боржника у грошовій формі (1719721,72грн.) фактично призведе до зміни мотивувальної частини рішення та встановлення вартості зерна, що не було предметом дослідження судом у справі №5028/2/132/2011, оскільки не відображено ані в мотивувальній, ані в резолютивній частинах рішення.

Позивачем у справі №5028/2/132/2011 було обрано спосіб захисту саме повернення матеріальних цінностей зі зберігання, іншого способу захисту, зокрема, стягнення вартості відсутніх цінностей, - не заявлялось.

Тобто, задоволення заяви Державного агентства резерву України про зміну способу виконання рішення суду у справі №5028/2/132/2011 щодо зобов'язання боржника повернути пшеницю на стягнення з боржника вартості матеріальних цінностей державного резерву в сумі 1719721,72грн. призведе до зміни рішення суду по суті та способу захисту, передбаченого ст.16 Цивільного кодексу України, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

За наведених у даній постанові обставин колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132.

Керуючись ст.ст.74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284, 331 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

постановив:

1. Апеляційну скаргу Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132 залишити без задоволення

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132 залишити без змін.

3. Поновити дію ухвали Господарського суду Чернігівської області від 10.12.2018 у справі №2/132.

4. Матеріали справи №2/132 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк, передбачені ст.ст.288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений та підписаний 04.03.2019.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз