ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5212/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Управління праці та соціального захисту населення міста ОСОБА_1

про стягнення 2 091,49 грн. боргу за надані послуги зв'язку пільговій категорії населення за період з 01.01.16р. по 31.12.16р.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - ОСОБА_2, дов. №2205 від 30.10.18р.

Відповідача - ОСОБА_3, дов. №24 від 03.01.19р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 2 091,49 грн. боргу за надані послуги звязку пільговій категорії населення з 01.01.16р. по 31.12.16р.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради "Про бюджет міста ОСОБА_1 на 2016 рік" №14 від 21.01.16р. видатки з місцевого бюджету на надання пільг з оплати послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг окремих категорій громадян теж не були передбачені. Таким чином, Відповідач не мав законних підстав для укладання договору про відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян на 2016 р. Відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р. фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджетах міст, міст республіканського і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" не передбачена субвенція з Державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян. Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років, довгострокових зобовязань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України. Окрім цього, ч. 1 ст. 23 БК України визначено, що будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. На виконання п.10 Положення "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" Позивач, надав Відповідачеві розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам за січень-лютий 2016 року, згідно з формою "2-пільга", на суму 422,10 грн. В подальшому, протягом 2016 року, Позивач, не надавав до управління соціального захисту населення м. Новомосковська жодних розрахунків видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за послуги звязку та жодного акту звіряння розрахунків. Крім того, Відповідач призупинив співпрацю з Позивачем на 2016 рік, у звязку з чим акт звіряння розрахунків станом на 01.01.17р. на відшкодування за телекомунікаційні послуги пільговій категорії громадян на протязі минулого 2016 року підписати немає можливості. Договір у компетенції розпорядників коштів може бути підписаний тільки при наявності затверджених асигнувань. Оскільки фінансування з бюджетної програми у 2016р. не було передбачено у вигляді субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам, то і відсутні підстави брати на себе зобовязання з відшкодування коштів за пільги, без наявності відповідного бюджетного призначення.

У відповіді на відзив Позивач вказав, що механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг звязку за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету". Відповідно до п. 3 вказаного Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення. Таким чином, головним розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг є Відповідач. Отже, саме на Відповідача, згідно положень законодавства покладено обовязок щодо здійснення розрахунків з постачальником послуг, у тому числі й операторами телекомунікацій, за послуги надані особам, які мають право на відповідні пільги. Передбачена законодавством норма щодо необхідності виконання бюджетних зобовязань минулих років, є гарантією додержання прав підприємств, які надають послуги пільговим категоріям громадян, а тому відсутність положень про субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, зокрема, відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, не скасовує пільги встановлені законодавчими актами. 17.02.16р. Позивач направив Відповідачеві листа №392 від 17.02.16р., до якого додав: розрахунок видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за послуги звязку за січень, лютий 2016р., розрахунок витрат на надання пільг за послуги звязку за січень, лютий місяць 2016 року, акт звіряння розрахунків. Відповідач, листом №483 від 24.02.16р. повернув зазначені документи Позивачеві без виконання. 13.05.16р. Позивач направив Відповідачеві листа №1159, у якому повідомив про борг у розмірі 844,20 грн. та додав розрахунок за січень-квітень 2016 року. Тобто, Відповідач був обізнаний про кількість пільговиків та розмір боргу, та не оскаржував її, а лише у листі №1443 від 10.06.16р. вказав, що акти на відшкодування витрат за телекомунікаційні послуги прийматися не будуть. У січні та лютому 2016 року списки пільговиків форми "2-пільга" були надіслані у форматі PDF файлів в електронному вигляді на електронну адресу Відповідача, але у березні 2016 року, Відповідач повідомив про відсутність фінансування з міського бюджету на відшкодування витрат повязаних з наданням пільг за послуги звязку пільговій категорії населення та повернув Позивачеві проект договору та розрахунки за січень-лютий 2016 року, тому списки в електронному вигляді з березня 2016 року Позивач не направляв. Позивач протягом 2016 року надавав списки пільговиків та розрахунки витрат в паперовому виді. Доставка документі за формою "2-пільга" проводилася нарочним способом, особисто працівниками дистанції в бухгалтерію підприємства Відповідача. 22.11.16р. Позивач направив Відповідачеві листа №2949, у якому просив звірити список пільговиків та надати інформацію про наявність пільг окремим категоріям громадян, до якого додав список громадян, що користуються пільгами на телекомунікаційні послуги. Відповідач у листі №2948 від 12.12.16р. вказав пільговиків та розмір пільги, на яку мають право відповідні особи за користування послугами звязку.

У запереченнях на відповідь на відзив Відповідач, вказав, що Позивач проявив свою бездіяльність щодо ненадання розрахунків видатків на відшкодування витрат, повязаним з наданням пільг за послуги звязку згідно з формою "2-пільга". Пояснення Позивача щодо надання списків пільговиків та розрахунки витрат протягом 2016 року в паперовому вигляді, та доставка документів проводилася нарочним способом, особисто працівниками дистанції в бухгалтерію підприємства Відповідача, носить інформаційний характер, оскільки не відповідає вимогам Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги. Також, Відповідач, зазначив, що Відділом персоніфікації управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська, здійснено перевірку списків на отримання пільг за послуги звязку. При співставленні списків пільговиків, які мають право на пільги і знаходяться на обліку у відділі персоніфікації управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська зі списками пільговиків, які надані Позивачем, встановлено факт розбіжностей в отриманні даних пільг за січень-грудень 2016 року на суму 23,45 грн., а саме: липень 2016 року 23,45 грн., пільга за ЄДАРПом ОСОБА_4 призначено по 30.06.16р.

Позивач, у письмових поясненнях у справі, повідомив, що протягом 2016 року Позивачем і Відповідачем проводилося листування стосовно укладання договору та сплати видатків та відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за послуги звязку, що надаються пільговикам. З боку Відповідача звірка інформації про громадян пільгових категорій не проводилася у звязку з посиланням на відсутність договірних відносин. Відповідач, листом №483 від 24.02.16р. повідомив про відсутність фінансування з міського бюджету на відшкодування витрат повязаних з наданням пільг за послуги звязку пільговій категорії населення. Проект договору та розрахунки за січень-лютий 2016 року повернув без виконання. 29.06.16р. Позивач отримав листа Відповідача №1443 від 10.06.16р. про призупинення співпраці з Позивачем та відмові приймати рахунки на відшкодування витрат, мотивуючи це відсутністю договірних відносин. Позивач продовжував надавати послуги звязку пільговій категорії населення відповідно до вимог Закону України "Про телекомунікації". Листом №2943 від 08.12.16р. Відповідач повідомив, що на правах головного розпорядника бюджетних коштів призупинив співпрацю з Позивачем у 2016 році і акти на відшкодування компенсаційних виплат за надані послуги не приймалися. 27.04.17р. Позивач отримав листа №70 від 19.04.17р. про відсутність асигнувань. У вересні 2018 року, з метою звірки розрахунку суми позову в процесі підготовки документів до суду, Відповідачеві направлено список осіб, що користувалися пільгами на телекомунікаційні послуги протягом 2016 року та розрахунки видатків за формою "2-пільга". У відповіді №2424 від 18.10.18р. Відповідач зазначив про відсутність законних підстав на прийняття фінансових зобовязань за пільгові послуги звязку, надані у 2016 році. Отже, список громадян, що користувалися пільгами у цей період залишився без опрацювання.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Структурний підрозділ "Дистанція сигналізації та зв'язку Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" є оператором телекомунікацій на підставі Ліцензії №622 від 30.12.15р. та надає загальнодоступні телекомунікаційні послуги фіксованого місцевого телефонного зв'язку (на цей час діє Ліцензія №000872 від 04.10.17р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги (послуги зв'язку) споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України, а саме відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг зв'язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Структурний підрозділ "Дистанція сигналізації та зв'язку Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" свої зобов'язання виконав в повному обсязі, що підтверджуються укладеними договорами про надання послуг зв'язку пільговій категорії населення Державним підприємством "Придніпровська залізниця" та особами, які згідно із законодавства України мають пільги на отримання послуг зв'язку, а саме:

Договір №ШЧ-5 53/15 про надання телекомунікаційних послуг від 24.12.15р. з ОСОБА_5, телефон №69-12-89, посвідчення №003541; Договір № ШЧ-5 24/16 про надання телекомунікаційних послуг від 30.08.16р. з ОСОБА_6, телефон № 69-14-53, посвідчення серії В-ІІ №268895 (для ветеранів війни учасників війни); Договір №207/12 про надання телекомунікаційних послуг від 08.06.12р. з ОСОБА_7, телефон №69-14-58, посвідчення серії АА №081943 (для ветеранів війни-учасників бойових дій); Договір №9/10 про надання телекомунікаційних послуг від 05.02.10р. з ОСОБА_8, телефон №69-14-77, довідка №2184 (для ветеранів органів внутрішніх справ); Договір №224/13 про надання телекомунікаційних послуг від 14.02.13р. з ОСОБА_9, телефон №69-14-87, посвідчення серії А№219066с (для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи); Договір №64/10 про надання телекомунікаційних послуг від 10.03.10р. з ОСОБА_10, телефон №69-15-11, посвідчення серії А№213309 (для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи); Договір №65/10 про надання телекомунікаційних послуг від 10.03.10р. з ОСОБА_11, телефон №69-15-42, посвідчення серії В-ІІ №533443 (ветеранів війни-учасників війни); Договір №118/10 про надання телекомунікаційних послуг від 21.04.10р. з ОСОБА_12, телефон №69-15-82, посвідчення серії АА №094815 (для ветеранів війни учасників бойових дій); Договір №186/11 про надання телекомунікаційних послуг від 24.02.11р. з ОСОБА_4, телефон №69-15-96, довідка №21 (багатодітна сімя).

Відповідач свої зобов'язання, які виникли безпосередньо із Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" не виконав, за період з січня 2016р. по 31 грудня 2016р. не сплатив Позивачеві грошові кошти за надані послуги зв'язку пільговій категорії населення.

Позивач, листом №392 від 17.02.16р. направив Відповідачеві проект договору про фінансування пільг та субсидій населенню на 2016., до якого додав: розрахунок видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за послуги звязку за січень, лютий 2016р., розрахунок витрат на надання пільг за послуги звязку за січень, лютий місяць 2016р., акт звіряння розрахунків.

Відповідач, листом №483 від 24.02.16р. повернув зазначені документи Позивачеві без виконання.

Позивач звернувся до Відповідача з листом №1159 від 13.05.16р., у якому зазначив про заборгованість у розмірі 844,20 грн. та додав розрахунок за січень-квітень 2016р.

Відповідач у листі №1443 від 10.06.16р. вказав, що акти на відшкодування витрат за телекомунікаційні послуги прийматися не будуть.

Позивач направив Відповідачеві листа №2040 від 09.08.16р., у якому повідомив, що продовжує надавати за пільговою оплатою телекомунікаційні послуги пільговій категорії громадян та просив надати інформацію щодо укладання договору про фінансування пільг послуг звязку та відшкодування коштів за надані телекомунікаційні послуги з 01.01.16р.

У листі від 09.09.16р. Позивач повідомив Відповідача, що станом на 01.09.16р. надано телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян у сумі 1 594,60 грн.

Відповідач, у листі №2546 від 27.10.16р. зазначив, що Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська на правах головного розпорядника бюджетних коштів призупиняє співпрацю з Позивачем до укладання нового договору на 2016р., у звязку з чим акти на відшкодування компенсаційних виплат за надані телекомунікаційні послуги у 2016 році прийматися не будуть.

Позивач направив Відповідачеві листа №2949 від 22.11.16р., у якому просив звірити список пільговиків та надати інформацію про наявність пільг окремим категоріям громадян, до якого додав список громадян, що користуються пільгами на телекомунікаційні послуги.

Позивач, листом №3051 від 01.12.16р. повідомив Відповідачеві, що продовжує надавати за пільговою оплатою телекомунікаційні послуги пільговій категорії громадян, просив надати інформацію щодо укладання договору про фінансування пільг послуг звязку та відшкодування коштів за надані телекомунікаційні послуги з 01.01.16р. та вказав, що станом на 01.12.16р. надано телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян у сумі 1 993,25 грн.

Відповідач у листі №2943 від 08.12.16р. повідомив, що згідно з п. 7 ст. 23 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, який зазвичай починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року (ст. 3 Бюджетного кодексу), строк дії договорів, що укладаються з бюджетними організаціями, установлюється до 31 грудня, тому Відповідач повідомляє, що Договір про фінансування пільг населенню №24 від 26.01.15р. закінчив дію 31.12.15р. Відповідач на правах головного розпорядника бюджетних коштів призупинив співпрацю з Позивачем у 2016р., у звязку з чим, акти на відшкодування компенсаційних виплат за надані телекомунікаційні послуги у 2016р. не приймалися. З метою соціального захисту громадян пільгової категорії управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська внесено доповнення до Програми соціального захисту населення м. Новомосковська на 2016-2020 роки новим завданням - "Пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку". Для забезпечення виконання вказаного заходу орієнтовно розраховано обсяги потреб у коштах на 2017 рік, але джерело фінансування даного заходу не визначено.

Відповідач у листі №2948 від 12.12.16р. вказав пільговиків та розмір пільги, на яку мають право відповідні особи за користування послугами звязку.

Позивач, листом №716 від 10.03.17р. повідомив Відповідачеві, що згідно з вимогами чинного законодавства України, Відповідач зобовязаний передбачити у своєму кошторисі кошти, які будуть спрямовані на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг громадянам, що користуються телекомунікаційними послугами. Позивач, зазначив, що продовжує надавати за пільговою оплатою телекомунікаційні послуги пільговій категорії громадян та просив надати інформацію щодо укладання договору про фінансування пільг послуг звязку та відшкодувати кошти за надані телекомунікаційні послуги з 01.01.16р.

Відповідач, листом №70 від 19.04.17р. повідомив Позивачеві, що Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради "про бюджет міста ОСОБА_1 на 2017 рік" №219 від 21.12.16р. кошти на видатки з місцевого бюджету на оплату передбачених законодавством пільг з послуг звязку окремим категоріям громадян не були передбачені. З метою соціального захисту пільгової категорії громадян міста, в рамках "Програми соціального захисту населення м. Новомосковська на 2016-2020 рр." в 2017 році доповнено пунктом про надання пільг окремим категоріям громадян з послуг звязку. ОСОБА_1 міською радою планові асигнування на виконання вказаного завдання на 2017 рік не затверджені. Відповідач не є розпорядником коштів 2016-2017рр. на оплату пільг з послуг звязку окремим категоріям громадян та призупинив співпрацю з Позивачем у звязку з відсутністю коштів на вказані цілі. Договір у компетенції розпорядників коштів може бути підписаний тільки при наявності затверджених асигнувань на відповідний період.

Позивач направив Відповідачеві листа №3740 від 22.08.18р. у якому вказав, що сума витрат на телекомунікаційні послуги за період з 01.01.16р. по 31.12.16р. складає 2 091,49 грн. (з урахуванням ПДВ) та просив вжити необхідних заходів, направлених на відшкодування коштів за надані телекомунікаційні послуги.

Позивач звернувся до Відповідача з листом №4016 від 28.09.18р., у якому просив звірити списки та надати інформацію про наявність пільг окремим категоріям громадян, що міститься в Єдиному державному реєстрі осіб з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї за період з 01.01.16р. по 31.12.16р. До листа Позивач додав список громадян, які користувалися пільгами на телекомунікаційні послуги за період з 01.01.16р. по 31.12.16р.

Позивач, листом №4017 від 28.09.18р., повторно, направив Відповідачеві документи за формою "2-пільга" за період 01.01.16р.-31.12.16р. Також, Позивач зазначив, що електронний формат форми "2-пільга" надіслано на електронну адресу Відповідача.

Отже, борг Відповідача з компенсації за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян за період з 01.01.16р. по 31.12.16р. становить 2 091,46 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок), вказаним порядком встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів і здійснення компенсаційних виплат за надані пільги окремим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету України. Пунктом 2 Постанови, встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ним щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктами 3, 4 Порядку передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевий держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення; а перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. ОСОБА_7 та Севастополя.

Згідно з п. 5, 7, 8 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення); Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби; отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг, у тому числі на оплату пільг з послуг зв'язку, зокрема безпровідного доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Компенсаційні виплати на державні програми соціального захисту, в тому числі компенсаційні виплати за пільгові послуги телекомунікаційного зв'язку окремих категорій громадян, відповідно до підпункту "б" п. 4 ч. 1 ст.89 Бюджетного кодексу України віднесено до видатків, які здійснюються з бюджетів міст республіканського, Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Видатки місцевих бюджетів, передбачені вказаною вище правовою нормою, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України).

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не передбачена субвенція з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання компенсації за пільгові послуги зв'язку окремим категоріям громадян.

Частиною 1 ст. 193 ГК України унормовано, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктами 1, 6 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Загальні засади фінансування витрат, пов'язаних з наданням пільг на підставі вищевказаних законів, визначено безпосередньо у даних законах, зокрема:

- у ст.17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказано, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- у ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вказано, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- у ст. 9 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" вказано, що витрати, пов'язані з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- у ст.23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вказано, що фінансове забезпечення витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Зазначеними Законами закріплюється реалізація державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, чинним законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог законів України.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частини 1- 4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

За змістом ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

У запереченні на відповідь на відзив, Відповідач, вказав, що Відділом персоніфікації управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська, здійснено перевірку списків на отримання пільг за послуги звязку. При співставленні списків пільговиків, які мають право на пільги і знаходяться на обліку у відділі персоніфікації управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська зі списками пільговиків, наданими Позивачем, встановлено розбіжність в отриманні даних пільг за січень-грудень 2016р. на суму 23,45 грн., а саме: липень 2016р. 23,45 грн., пільга за ЄДАРПом ОСОБА_4 призначена по 30.06.16р. На підтвердження зазначених обставин Відповідач надав Акт про результат перевірки правильності надання пільг особам категорій ПАТ "Укртелеком" за січень-грудень 2016р.

Оскільки, пільга ОСОБА_4 призначена до 30.06.16р., сума пільги у розмірі 23,45 грн. за липень 2016 року стягненню не підлягає.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що відсутність бюджетного фінансування Відповідача не може бути підставою невиконання ним своїх зобовязань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, до стягнення належить 2 068,04 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Управління праці та соціального захисту населення міста ОСОБА_1 про стягнення 2 091,49 грн. боргу за надані послуги зв'язку пільговій категорії населення за період з 01.01.16р. по 31.12.16р. задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення міста ОСОБА_1, 51200, м. Новомосковськ, вул. Горького, буд.2А (код 03192394) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 (код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108 ( код 40081237) 2 068,04 грн. боргу, 1 742,24 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 01.03.2019

Суддя С.Г.Юзіков