ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" лютого 2019 р.           м. Черкаси

справа № 925/225/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., в приміщенні господарського суду без виклику представників сторін розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ», м. Одеса, проспект Адміральський, 33А

до товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОТ-СЕРВІС», м. Черкаси, вул. Смілянська, 118, оф. 413, (фактична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 71)

про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості та зобов’язання повернути майно.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» звернулось в господарський суд Черкаської області з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно - ємність приагригатну аміачна АША - 2, об'ємом 3,52 метрів кубічних №10258, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» та знаходиться на зберіганні у ТОВ «БУД-Імперіал» (код ЄДРПОУ 380805), місцезнаходження якого: 21012, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Костя Широцького, 23, та заборонити будь-якій особі переміщати таке майно з місця його зберігання, за адресою: 21012 Вінницька область, м. Вінниця, вул. Костя Широцького, 23.

Заява мотивована тим, що 01.04.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» (Орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю «АЗОТ-СЕРВІС» (Орендарем) був укладений договір оренди техніки №01/04-1, за умовами якого Орендодавець зобов'язався передати Орендареві в строкове платне користування спецобладнання для внесення аміаку рідкого технічного: ємність приагригатна аміачна АША - 2, об'ємом 3,52 м3 №10258 - 1 одиниця; ємність приагригатна аміачна АША - 3, об'ємом 5,7 м3, №9345 - 1 одиниця; культиватор-аплікатор DМІ з шириною захвату 12,7 м - 1 одиниця (далі - техніка), а Орендар зобов'язався прийняти техніку Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плату за користування технікою для внесення аміаку рідкого технічного.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що строк оренди - два з половиною роки з дня підписання акту приймання-передачі, але не пізніше 13.12.2020р.

Відповідно до п. 5.1. Договору загальна вартість орендної плати за договором складається з суми укладених додатків та актів виконаних робіт на послуги. Ціна на послуги для Орендаря формується в додатках два рази на рік, за графіком: до 20 січня (на весняні польові роботи) та 20 липня (осінні польові роботи).

Згідно умов п. 5.2. Договору виплата орендної плати проводиться згідно виставленого рахунку за користування технікою для внесення аміаку рідкого технічного, на підставі підписаного сторонами акта виконаних робіт погектарно. Орендар має право достроково сплатити орендну плату на користь Орендодавця. Орендар має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється на підставі виставленого Орендодавцем рахунку.

Пунктом 6.2.1. Договору унормовано, що орендар зобов'язується своєчасно сплачувати орендну плату згідно додатків до договору та актів виконаних робіт. Крім того, Орендар зобов'язаний забезпечити повернення техніки, яка передається Орендареві у користування за цим договором, після закінчення строку оренди (п.6.2.4).

На виконання умов Договору, Орендодавець передав у користування Орендарю обумовлену договором техніку за переліком згідно акту прийому-передачі від 05.04.2018р. (Додаток 1 до договору), чим повністю виконав взяті на себе за договором зобов'язання.

За твердженням заявника (Орендодавця), Орендар протягом усього строку дії договору не виконував своїх обов'язків по сплаті орендної плати за користування технікою.

Як вказав заявник (Орендодавець), посадові особи Орендаря на зв'язок не виходили, на телефонні дзвінки не відповідали, претензії, що надсилались на адресу Орендаря щодо погашення заборгованості за договором оренди техніки або повернення Орендодавцю орендованої техніки залишались без реагування.

За твердженням заявника, Орендодавець був змушений звернутись до правоохоронних органів із відповідною заявою про шахрайські дії посадових осіб Орендаря. За сприяння правоохоронних органів, Орендодавцю було повернуто частину майна, що перебувало в оренді Орендаря.

Як зазначає заявник, неповернутою залишилась ємність приагригатна аміачна АША - 2, об'ємом 3,52 м3 №10258 з підстав неповідомлення Орендарем про її місцеперебування.

Разом з тим, 25.02.2019р. у зв'язку з отриманням відповіді від ТОВ «Буд-Імперіал» (код ЄДРПОУ 380805) на адвокатський запит, заявнику стало відомо, що неповернута Орендарем ємність приагригатна аміачна АША - 2, об'ємом 3,52 м3 №10258 перебуває у місті Вінниці та знаходиться на зберіганні у товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-Імперіал» (код ЄДРПОУ 380805), місцезнаходження якого 21012, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Костя Широцького, 23.

Як слідує з документів, наданих на адвокатський запит від 25.02.2019р., підставою перебування належної заявнику техніки за вищевказаною адресою є укладений Орендарем з ТОВ «Буд-Імперіал» договір надання послуг від 22.02.2019р.№22/02/19.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» вважає, що протиправними та самовільними діями товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОТ-СЕРВІС» вчинено істотне порушення умов договору оренди техніки від 01.04.2018р. №01/04-1 та порушене право власності товариства на належну йому сільськогосподарську техніку, у зв’язку з чим має намір звернутись до суду із позовом про розірвання договору оренди, стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати та зобов'язання відповідача повернути позивачеві належне йому майно.

Разом з тим, вищевикладені обставини щодо невиконання товариством з обмеженою відповідальністю «АЗОТ-СЕРВІС» істотних умов договору оренди техніки в частині сплати орендної плати за користування технікою, переховування посадових осіб ТОВ «АЗОТ-СЕРВІС», вчинення дій, спрямованих на приховання належного заявнику майна свідчить, на думку заявника, про наявність у ТОВ «АЗОТ-СЕРВІС» наміру уникнути виконання умов договору та наявність об'єктивних обставин, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Волошин проти України» зазначено - ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (див. рішення у справі «Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства» (Steel and Morris v. the United Kingdom), заява № 68416/01, п. 59, ECHR 2005). Принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (див. рішення від 26 травня 2009 року у справі «Бацаніна проти Росії» (Batsanina v. Russia), заява № 3932/02, § 22).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» не підтверджує належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування забезпечення позову, та неможливість в подальшому виконати рішення суду, оскільки заява товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» ґрунтується лише на припущеннях можливого задоволення позову (провадження за яким станом на 26.02.2019р. в господарському суді Черкаської області не зареєстроване), та можливого невиконання рішення суду.

Суд також зазначає, що заявник пропонує накласти арешт на своє ж рухоме майно та обладнання, та заборонити третім особам вчиняти дії стосовно власного майна, достеменно знаючи місцезнаходження майна.

Заявник пропонує застосувати заходи забезпечення позову, які не є співрозмірними з запропонованим ним же предметом спору (в майбутньому).

Оцінюючи доводи та докази заявника, суд дійшов висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» до задоволення не підлягає, оскільки вона не мотивована, ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які підтверджують можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «ВАГРІ» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено відповідно до чинного законодавства.

Суддя                                         Г.М. Скиба