ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5772/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 22080,00 грн

за відсутності у судовому засіданні представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

21.12.2018 Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення штрафу в сумі 22080,00 грн, нарахованого ним з посиланням на неправильно визначену в накладних №№ 47183728 та 45020575 масу вантажу.

Ухвалою від 26.12.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) з повідомленням сторін, та призначив її розгляд у засіданні на 21.01.2019.

21.01.2019 відповідач подав до суду заяву проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч. 4 ст. 250, яке обґрунтовано тим, що дана справа потребує детального розгляду спору по суті та зясування всіх обставин, в тому числі: встановлення факту невірного зазначення відповідачем маси вантажу у накладних за №47183728 та №45020575; у який спосіб здійснювалось зважування вантажу; дослідження на яких вагах здійснювалось зважування вантажу вантажовідправником та залізницею; встановлення вірності нарахування суми, яка заявлена позивачем до стягнення. Тому для правильного врегулювання спору відповідач просить здійснювати розгляд справи №904/5772/18 за правилами загального позовного провадження.

Також, 21.01.2019 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, посилаючись на неможливість внесення в залізничні накладні неправдивих даних щодо маси вантажу, оскільки відповідач здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах у відповідності до встановлених законодавством вимог. Крім того, відповідач зауважив на тому, що у технічному паспорті ваговимірювальної техніки №82, за допомогою якої здійснювалося зважування спірних вагонів, зроблені виправлення у не передбачений законом спосіб, та залізницею не надано до позову складених на станції Родинська актів загальної форми щодо проведеного комісійного зважування вантажу і комерційних актів.

У судовому засіданні 21.01.2019 судом розглянуто заяву відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відхилено її з огляду на наступне.

Частина перша статті 247 ГПК України містить імперативний припис щодо розгляду малозначних справ у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виключає підстави для здійснення судом оцінки складності справи та здійснення її розгляду в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні на підставі ст. 216 ГПК України оголошувались перерви: з 21.01.2019 до 05.02.2019, з 05.02.2019 до 21.02.2019 та з 21.02.2019 до 25.02.2019.

22.01.2019 від відповідача надійшла заява про зменшення розміру штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі, в якій останній просить суд, у разі встановлення факту невірного зазначення відповідачем у накладних №47183728 та №45020575 маси вантажу за спірним перевезенням та задоволення вимог позивача, застосувати ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України та зменшити суму штрафу з 22080,00 грн до 11040,00 грн. В обґрунтування заяви відповідач посилається на відсутність у позивача будь-яких збитків від невірного зазначення маси вантажу в залізничних накладних та завищений і необґрунтований розмір штрафу.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

01.02.2019 позивач подав додаткові пояснення, в яких, заперечуючи проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначив наступне. Згідно з п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. Тож, позивач пояснив, що оскільки при видачі вагонів №№ 56438112, 67179309, 53549481, 67879817 з вантажем вантажоотримувачу на станції призначення Родинська була виявлена невідповідність відомостей, вказаних в актах попутної станції, фактичним даним, що виявилися під час перевірки вантажу, то були складені нові комерційні акти №492909/9 від 26.06.2018 та №490909/11 від 20.07.2018 за участю представника вантажоотримувача, які також підтверджують невідповідність фактичної маси вантажу відомостям, внесеним вантажовідправником в графу 24 накладних №№ 47183728, 45020575, і засвідчують факт перевантаження в сумах по 400 кг. За твердженням позивача, в обох випадках надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладних №№ 47183728, 45020575, відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів перевищує норму, яка для ваги 68900 кг складає 137,8 кг.

Не погодившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач 04.02.2019 надав до суду також відповідь на відзив, у якій, у тому числі, виклав свої заперечення проти заявленого відповідачем зменшення розміру штрафних санкцій.

05.02.2019 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив про помилковість доводів позивача та наголосив на необґрунтованості і недоведеності його позивних вимог. Зокрема, на думку відповідача, комерційні акти №482004/274 від 20.06.2018 та №4820004/320 від 17.07.2018 не мають доказової сили та не можуть підтверджувати неправильне (невірне) зазначення відповідачем маси вантажу у перевізних документах, оскільки ґрунтуються на неправдивих (недостовірних) даних. У наданому запереченні відповідач також зауважив на тому, що приписами законодавства не встановлено заборону суду зменшувати розмір неустойки (штрафу), який підлягає стягненню на підставі закону, оскільки зменшуючи суму, яка підлягає стягненню, суд не змінює сам розмір неустойки, встановлений Статутом залізниць України, а забезпечує баланс майнових інтересів сторін спору.

21.02.2019 від позивача надійшли заперечення проти доводів відповідача, викладених у відповіді на відзив, в яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

25.02.2019 відповідач подав до суду засобами електронного та поштового зв'язку клопотання, в якому повідомив про неможливість прибуття в судове засідання та просив розглянути справу за відсутності представника ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". У клопотанні відповідач також виклав прохання врахувати при вирішенні спору, що заперечення позивача від 12.02.2019 за №2007-10/61 підписано представником без дотримання правила двох підписів, яке встановлено п. 118 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 №938).

Вказане зауваження відповідача не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 118 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця" будь-які договори, довіреності, інші правочини та документи, а також банківські та фінансові документи від імені товариства повинні бути підписані щонайменше двома особами: членами правління та/або іншими уповноваженими на це особами. Такі договори, довіреності, правочини та документи від імені товариства вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для товариства виключно у разі, коли вони скріплені двома підписами.

Як вбачається з матеріалів справи, довіреність № ННР 872136 від 08.11.2018 на ім'я провідного юрисконсульта структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" ОСОБА_1, яким підписане заперечення позивача від 12.02.2019 за №2007-10/61, видана Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі уповноважених належним чином осіб: виконуючого обов'язки першого заступника директора регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ОСОБА_2 та головного інженера - першого заступника директора регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ОСОБА_3 за двома підписами вказаних осіб.

Отже, довіреність № ННР 872136 від 08.11.2018 на ім'я представника ОСОБА_1 є належним чином вчиненою та має юридичну силу для позивача до 15.07.2019.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 вказаної довіреності ОСОБА_1 надано право представляти інтереси довірителя у судах всіх інстанцій та юрисдикцій з усіма правами, що надані, зокрема позивачу, в тому числі: підписувати та подавати будь-які заяви, скарги, позовні заяви, тощо.

Таким чином, провідний юрисконсульт структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" ОСОБА_1 є належним чином уповноваженою особою на підписання та подання від імені позивача заперечення №2007-10/61 від 12.02.2019 у даній справі, яке відповідно до п. 118 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця" має для позивача юридичну силу.

Сторони участі своїх представників у судовому засіданні, призначеному на 25.02.2019, не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач про причини неявки його представника суд не повідомив.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, зі станції відправлення Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці відповідачем - Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" на станцію призначення Родинська Донецької залізниці було здійснено відправлення насипом вугілля кам'яного марки г-газовий: 19.06.2018 - за накладною №47183728, зокрема у вагоні №56438112, та 14.07.2018 - за накладною №45020575, зокрема у вагоні №53549481; вантажоодержувач - ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ".

Відповідно до накладної №47183728 визначена відправником загальна маса вантажу становить 829900 кг, у тому числі у вагоні №56438112 - 68900 кг; відповідно накладної №45020575 визначена відправником загальна маса вантажу становить 759650 кг, у тому числі у вагоні №53549481 - 69400 кг.

На проміжній станції Покровськ 20.06.2018 на підставі акту загальної форми станції Покровськ за №25849 від 20.06.2018 було здійснено комісійне переважування вагону №56438112, що зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу вагонах від 20.06.2018. За результатами перевірки маси вантажу складено акт загальної форми №930 в/ст від 20.06.2018 та комерційний акт №482004/274 від 20.06.2018.

Комерційний акт №482004/274 від 20.06.2018 засвідчує, що комісією у складі: робітників станції - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зам. ДС ОСОБА_6 під час проведеної перевірки маси вантажу у вагоні №56438112 на 150-тонних статичних вагах станції, повірених 24.01.2018, встановлено розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною в накладній масою, а саме: маса вантажу нетто - 70100 кг, що більше документа на 1200 кг та понад вантажопідйомність вагону 1100 кг. Також, згідно із зазначеним комерційним актом: поверхня вантажу на рівні бортів, розрівнено, маркування повздовжніми борознами - не порушено; над 2-3 люками праворуч скос до борту 300 см х 70 см х 40 см; люка зачинені, течі вантажу немає; вагон прибув у технічному стані справний; зав. вантажним двором по штату немає.

Після дозування надлишок вантажу з вагону №56438112 у кількості 1600 кг перевантажено у вагон №67179309.

Вагон №56438112 за досильною накладною №50318310, в графі 49 якої зроблено відмітку про складання комерційного №482004/274, був відправлений на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 25.06.2018 о 10:20 год., що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 а 53 зазначеної накладної.

Вагон №67179309 з перевантаженим в нього надлишком вугілля в кількості 1600 кг був також відправлений за досильною накладною №50371970 на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 25.06.2018 о 13:30 год., що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 а 53 зазначеної накладної.

17.07.2018 на проміжній станції Покровськ на підставі акту загальної форми станції Покровськ за №54197 від 16.07.2018 було здійснено комісійне переважування вагону №53549481, що зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу вагонах від 17.07.2018. За результатами перевірки маси вантажу складено акт загальної форми №115 в/ст від 17.07.2018 та комерційний акт №482004/320 від 17.07.2018.

Комерційний акт №482004/320 від 17.07.2018 засвідчує, що комісією у складі: робітників станції - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та зам. ДС ОСОБА_6 під час проведеної перевірки маси вантажу у вагоні №53549481 на 150-тонних статичних вагах станції, повірених 24.01.2018, встановлено розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною в накладній масою, а саме: маса вантажу нетто - 70250 кг, що більше документа на 1350 кг та понад вантажопідйомність вагону 1250 кг. Також, згідно із зазначеним комерційним актом: поверхня вантажу на рівні бортів, розрівнено, маркування повздовжніми борознами - не порушено; над 1 люком скос до торця 150 см х 280 см х 40 см; люка зачинені, течі вантажу немає; вагон прибув у технічному стані справний; зав. вантажним двором по штату немає.

Після дозування надлишок вантажу з вагону №53549481 у кількості 2000 кг перевантажено у вагон №67879817.

Вагон №53549481 за досильною накладною №50745488, в графі 49 якої зроблено відмітку про складання комерційного №482004/320, був відправлений на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 19.07.2018 о 06:20 год., що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 а 53 зазначеної накладної.

Вагон №67879817 з перевантаженим в нього надлишком вугілля в кількості 2000 кг був також відправлений за досильною накладною №50778349 на адресу вантажоодержувача та вантаж одержаний представником вантажоодержувача 19.07.2018 о 06:20 год., що підтверджується відповідними відмітками у графі 52 а 53 зазначеної накладної.

В подальшому при видачі вантажоодержувачу вагонів з вантажем №№56438112, 67179309 та №№53549481, 67879817 на станції призначення Родинська була виявлена невідповідність відомостей, вказаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, у зв'язку з чим були складені нові комерційні акти за участю представника вантажоодержувача №492909/9 від 26.06.2018 та №492909/11 від 20.07.2018, які також підтверджують невідповідність фактичної маси вантажу відомостям, внесеним вантажовідправником в графу 24 накладних №№47183728, 45020575 та засвідчують факти перевантаження:

- за накладною №47183728 в сумі 400 кг: при видачі в вагоні №56438112 - нетто 68200 кг + в вагоні №67179309 - нетто 1100 кг = 69300 кг, тоді як за перевізним документом вага нетто - 68900 кг;

- за накладною №45020575 в сумі 400 кг: при видачі в вагоні №53549481 - нетто 67500 кг + в вагоні №67879817 - нетто 1800 кг = 69300 кг, тоді як за перевізним документом вага нетто - 68900 кг.

У відповідності до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

У відповідності до ст. 5 Статуту залізниць України Мінтранс на підставі цього Статуту затверджує Правила перевезення вантажів (далі - Правила) та інші нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті та є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до ст. 23 цього Статуту відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084.

Згідно з п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов'язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються (п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів).

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

У відповідності до ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Згідно з пунктами 2.1, 6.6, 6.7 та додатком №3 Правил оформлення перевізних документів графи накладної "Маса вантажу в кг. визначена відправником" та "Спосіб визначення маси" заповнюються відправником.

У відповідності до пункту 2.3 цих Правил правильність внесених у накладену відомостей своїм підписом засвідчує представник відправника.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин як невідповідність найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Пунктом 3 розділу 28 "Правила складання актів" Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за №1030/7318 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: ОСОБА_8 загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

У відповідності до п. 4 Правил складання актів комерційні акти на вантаж, що перебуває у дорозі, складаються у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

За приписом п. 8 Правил складання актів комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці (п. 10 Правил складання актів).

Згідно з п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

У пункті 6.1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" (з наступними змінами) зазначено, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту залізниць України.

Комерційними актами №482004/274 від 20.06.2018, №492909/9 від 26.06.2018 та №482004/320 від 17.07.2018, №492909/11 від 20.07.2018 засвідчено факти розбіжності маси вантажу, зазначеної у перевізних документах №47183728 та №45020575, із фактичною на 400 кг як по вагонах №№56438112, 67179309, так і по вагонах №№53549481, 67879817.

При цьому, пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, встановлено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Отже, в обох випадках надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладних №47183728 та №45020575, перевищує норму, яка для ваги 68900 кг складає 137,8 кг.

Приписами ст. 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За накладними №47183728 та №45020575 провізну плату за вагони №№56438112, 53549481 визначено у сумі 2208,00 грн за кожний.

Таким чином, штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати становить 22080,00 грн із розрахунку: (2208,00 х 5) х 2.

На момент розгляду справи доказів добровільної сплати зазначеного штрафу позивачу відповідачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підтвердженими матеріалами справи.

Заперечення відповідача щодо позовних вимог не приймаються судом до уваги, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, не підтверджуються належними і допустимими доказами у справі та не спростовують обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В той же час, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача та зменшити розмір штрафу за невірно визначену масу вантажу на 40% до 13248,00 грн з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України також передбачено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, виходячи із загальних засад, визначених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності, суд, з урахуванням всіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків внаслідок невірно зазначеної відповідачем маси вантажу, розбіжність в показниках якої є незначною, а штрафна санкція, яка покладається на відповідача за вказане порушення, має не компенсаційну, а стимулюючу та попереджувальну функції, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 13248,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повній сумі, оскільки позивачем було заявлено правомірні вимоги про стягнення штрафу, а зменшення судом його розміру не впливає на відшкодування відповідачем позивачу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ідентифікаційний код 40150216) штраф у сумі 13248,00 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 04.03.2019.

Суддя В.Д. Воронько