ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Справа№ 910/16157/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: Пономарьов А.О. ( довіреність №395 від 19.12.2018;;

від відповідача1: не з'явився;

від відповідача2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2018

у справі № 910/16157/14 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Донецький Металопрокатний Завод"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТІНА"

про стягнення 313 967 005, 28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2018у справі №910/16157/14 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Донецький Металопрокатний Завод» на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк» 20833333дол.США простроченої заборгованості за кредитом, 277186дол.США 61 цент строкової заборгованості зі сплати процентів, 1619566дол.США 23 центів простроченої заборгованості по сплаті процентів, 88159дол.США 17 центів пені за несвоєчасну сплату процентів, 1649556дол.США 55 центів пені за несвоєчасне повернення кредиту, 192098дол. США 18 центів трьох процентів річних за прострочення повернення кредиту, 15227дол.США 97 центів трьох процентів річних за прострочення сплати процентів, а також 67504грн. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентіна» на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк» 22398917дол. США 80 центів простроченої заборгованості за кредитом, 277186дол.США 61цент строкової заборгованості зі сплати процентів, 1817521дол. США 50 центів простроченої заборгованості по сплаті процентів, 102560дол. США 03 центи пені за несвоєчасну сплату процентів, 1691119дол. США 61цент пені за несвоєчасне повернення кредиту, 407781дол. США 69 центів трьох процентів річних за прострочення повернення кредиту, 19149дол. США 83центів трьох процентів річних за прострочення сплати процентів, а також 73080грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- відповідач-1 погодився із внесеними до кредитного договору змінами (за договорами № 1 та № 2 про внесення змін до кредитного договору) шляхом укладення договору № 1 про внесення змін до договору поруки № 70/Z-5 від 23.12.2010, та за договорами № 3 та № 4 про внесення змін до кредитного договору, прямого збільшення обсягу відповідальності не відбулося, а тому сума заборгованості підлягає стягненню;

-у відповідача-2 у силу укладеного ним договору поруки від 28.07.2014 №70/Z-7 також виник обов'язок по виконанню зобов'язання по сплаті на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач 1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 в частині стягнення заборгованості за кредитом на суму 855,23 грн. та заборгованості за процентами на суму 319,43 грн. та закрити провадження у справі в цій частині.

В апеляційній скарзі відповідач 1 зазначає про те, що:

- оскільки операції по сплаті не було проведено через невідому помилку, а прохання до позивача надати актуальні реквізити було проігноровано, відповідач та третя особа були змушені звернутись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття грошових коштів у депозит;

- третьою особою було здійснено наступні платежі: 16.11.2017 на суму 357,4грн. з призначенням платежу «Частичная оплата задолжености по договору №70 от 23.12.2010»; 24.11.2017 на суму 224,91 грн. з призначенням платежу «Частичная оплата задолжености по договору №70 от 23.12.2010»; 28.11.2017 на суму 273,18 грн. з призначенням платежу «Частичная оплата задолжености по договору №70 от 23.12.2010»; 21.11.2017 на суму 319,43 грн. з призначенням платежу «Частичная оплата процентов по договору №70 от 23.12.2010»;

- суд при винесенні рішення не взяв до уваги часткову оплату заборгованості за кредитом на суму 855,23 грн. та часткову оплату заборгованості за процентами на суму 319,43 грн., що прямо впливає на розмір стягненої суми та розмір процентів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 призначено до розгляду апеляційну скаргу на 26.02.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду 26.02.2019 не з'явились відповідачі.

При вирішенні питання про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності відповідачів, судовою колегією враховано, що:

- відповідач 1 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019);

- щодо відповідача 2, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача 2 процесуальних документів (зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019), відправлення за номером 215 вручено за довіреністю 14.02.2019.

Враховуючи встановлене а також те, що про причини неявки в судове засідання відповідачі суд не повідомили, явка учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов'язковою, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників відповідачів.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши представника позивача, судова колегія встановила.

23.12.2010 між позивачем та третьою особою, як позичальником, укладено кредитний договір №70, згідно умов якого банк на умовах цього договору зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 30000000дол.США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит не пізніше 22.12.2013, а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобов'язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені даним договором.

Згідно з п.1.3 кредитного договору виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором забезпечується, зокрема, порукою відповідача-1.

Господарським судом міста Києва встановлено, що на виконання умов кредитного договору позивачем надано третій особі кредит на загальну суму 30000000 дол. США, що підтверджується меморіальними ордерами № 33192 від 24.12.2010 та № 13002 від 28.12.2010, а також банківськими виписками по рахунках обліку кредитної заборгованості.

У зв'язку з неналежним виконанням третьою особою своїх зобов'язань за кредитним договором, заборгованість третьої особи перед позивачем склала 26714237,07 дол. США.

У забезпечення виконання зобов'язань третьої особи перед позивачем, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому, 23.12.2010 між позивачем та відповідачем-1 укладено договір поруки № 70/Z-5.

Згідно зі п.1.3 договору поруки № 70/Z-5 сторони встановили, що зобов'язання поручителя перед банком є безумовними і для їх виконання ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та Кредитним договором, не потребується.

У випадку порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком у повному обсязі зобов'язань позичальника за Кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань позичальником (п. 2.1 договору поруки).

Пунктом 2.8 договору поруки передбачено, що вимога банку вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою, кур'єром, телефоном або вручена особисто під розпис поручителю/уповноваженій особі поручителя за адресою поручителя, вказаною в цьому договорі, або повідомлену банком поручителю згідно з п. 2.9 цього договору.

Так, листами-вимогами №665/4-2 від 03.02.2014, №9760/1-2 від 31.12.2013 та №9189-1/1-2 від 10.12.2013 позивач звертався до відповідача-1 про погашення останнім суми заборгованості боржника за кредитним договором, що були залишені без задоволення.

28.07.2014 між позивачем та відповідачем-2, як поручителем, укладено договір поруки № 70/Z-7, за умовами якого поручитель поручився перед банком за виконання відповідачем-1 зобов'язань по сплаті банку заборгованості у розмірі 313967005,28грн., що є еквівалентом 26714237,07 дол. США за курсом НБУ станом на дату укладення цього договору, яка виникла згідно з положеннями основного договору (Договору поруки № 70/Z-5) та на підставі листів-вимог кредитора до боржника № 665/4-2 від 03.02.2014, № 9760/1-2 від 31.12.2013 та № 9189-1/1-2 від 10.12.2013.

Поручитель відповідає перед банком за виконання зобов'язання у тому ж розмірі, що і боржник, з урахуванням п. 1.1 цього договору (п. 1.2 договору поруки № 70/Z-7).

Унаслідок несплати відповідачем-1 суми заборгованості боржника за кредитним договором, позивач звернувся до відповідача-2 з вимогою (отримана 29.07.2014) про необхідність виконання зобов'язання, передбаченого договором поруки № 70/Z-7, а саме сплати на користь позивача заборгованості у розмірі 26714237,07 дол. США, що не була виконана відповідачем-2.

07.04.2011 між позивачем та відповідачем-1 укладено договір № 1 про внесення змін до договору поруки № 70/Z-5 від 23.12.2010, за змістом п. 1 якого передбачено, що кредитний договір включає, зокрема: кредитний договір № 70 від 23.12.2010 та договір № 2 від 07.04.2011 про внесення змін до кредитного договору № 70 від 23.12.2010.

Отже, укладаючи вказаний договір № 1 про внесення змін до договору поруки № 70/Z-5 від 23.12.2010, відповідач-1 погодився зі змінами до кредитного договору у відповідних частинах.

Надалі, між позивачем та третьою особою-1 укладено договір № 3 від 28.09.2011 та договір № 4 від 20.12.2011 про внесення змін до кредитного договору № 70 від 23.12.2010.

Договором № 3 від 28.09.2011 про внесення змін до основного договору, сторони змінили розмір процентної ставки, визначений п.3.1 договору та встановили його у розмірі 9,5% річних (п.3.1.1.1 договору про внесення змін). Окрім того, сторони встановили, що розмір процентів за користування кредитом збільшується на 1 процентний пункт, зокрема у разі: невиконання позичальником умов, визначених п.п.4.3.2, 4.3.22 договору; невиконання позичальником більше ніж на 5% умови, визначеної п.4.3.11.1 договору щодо проведення кредитових оборотів; позичальником більше ніж на 5% умови, визначеної п.4.3.11.4 договору щодо проведення операцій купівлі-продажу та конвертації валюти; невиконання позичальником не більше ніж однієї з умов, визначених зокрема, п.п.4.3.12.6, 4.3.12.7 договору. Також сторони погодили, що при умові дії підвищеного розміру процентів за користування кредитом за порушення умов, визначених п.п.4.3.12.1, 4.3.12.4, 4.3.12.5, 4.3.12.6, 4.3.12.7, 4.3.12.8, 4.3.16, 4.3.17 цього договору та у випадку повторного порушення вказаних умов, розмір процентів за користування кредитом не збільшується.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.12.2017 по справі №905/3542/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2018 та постановою Верховного Суду від 15.05.2018 встановлено, що позивач збільшував відсоткову ставку за кредитним договором у період з 01.11.2013 до 28.07.2014 за порушення різних пунктів (вимог) кредитного договору, а саме: 4.3.12.7 з 01.11.2013, п.4.3.11.1 та п.4.3.11.4 з 15.01.2014, п.4.3.12.6 з 01.05.2014, п.4.3.2 з 29.12.2014, п.4.3.12.4 з 01.03.2015, тобто при збільшенні розміру процентної ставки не застосовувалися ті ж самі умови договору, тому відсутні підстави вважати, що мало місце повторне порушення умов кредитного договору.

Умовами договору № 4 від 20.12.2011 про внесення змін до кредитного договору сторонами погоджено змінити п.4.3.2 основного договору, що стосується забезпечення страхування предмету застави та/або іпотеки.

Отже, як обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом, із договору № 3 від 28.09.2011 та договору № 4 від 20.12.2011 не вбачається збільшення обсягу відповідальності поручителів, оскільки останніми не передбачено прямого збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором, а лише внесено зміни в його умови, що не стосуються збільшення майнової відповідальності боржника (поручителів).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Встановивши, що відповідач-1 погодився із внесеними до кредитного договору змінами (за договорами № 1 та № 2 про внесення змін до кредитного договору) шляхом укладення договору № 1 про внесення змін до договору поруки № 70/Z-5 від 23.12.2010, та за договорами № 3 та № 4 про внесення змін до кредитного договору прямого збільшення обсягу відповідальності не відбулося, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про необґрунтованість заперечень відповідача-1 щодо припинення поруки за ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Господарським судом міста Києва встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 у справі № 910/1654/15-г, зміненим постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015, визнано такою, що припинена порука ПАТ "Донецький Металопрокатний Завод" перед ПАТ "ВТБ Банк" за Договором поруки від 23.12.2010 № 70/Z-5 у частині простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1565584,80дол.США з 04.05.2014 та в частині простроченої заборгованості за процентами в розмірі 198168,21 дол. США з 30.05.2014. Дана постанова апеляційного суду залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.09.2015.

Отже, здійснивши перерахунок заявленого до стягнення з Відповідача-1 розміру основної заборгованості та санкцій з урахуванням припиненої поруки в установленій рішенням суду у справі № 910/1654/15-г частині, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з останнього 20833333дол. США простроченої заборгованості за кредитом, 277186,61дол. США строкової заборгованості зі сплати процентів, 1619566,23 дол. США простроченої заборгованості по сплаті процентів, 88159,17 дол. США пені за несвоєчасну сплату процентів, 1649556,55 дол. США пені за несвоєчасне повернення кредиту, 192098,18дол.США трьох процентів річних за прострочення повернення кредиту, 15227,97дол.США трьох процентів річних за прострочення сплати процентів.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що оскільки операції по сплаті не було проведено через невідому помилку, а прохання до позивача надати актуальні реквізити було проігноровано, відповідач та третя особа були змушені звернутись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття грошових коштів у депозит, третьою особою здійснено наступні платежі: 16.11.2017 на суму 357,4грн. з призначенням платежу «Частичная оплата задолжености по договору №70 от 23.12.2010»; 24.11.2017 на суму 224,91грн. з призначенням платежу «Частичная оплата задолжености по договору №70 от 23.12.2010»; 28.11.2017 на суму 273,18грн. з призначенням платежу «Частичная оплата задолжености по договору №70 от 23.12.2010»; 21.11.2017 на суму 319,43грн. з призначенням платежу «Частичная оплата процентов по договору №70 от 23.12.2010» не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи невиконання відповідачем-1 свого зобов'язання за договором поруки від 23.12.2010 № 70/Z-5, у відповідача-2 в силу укладеного ним договору поруки від 28.07.2014 № 70/Z-7 також виник обов'язок по виконанню зобов'язань по сплаті позивачу заборгованості за кредитним договором.

Водночас, статтею 554 ЦК України передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, а не декількох поручителів за різними договорами поруки, оскільки поручителі за різними договорами поруки не є солідарно зобов'язаними особами між собою.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог до відповідача-2 у повному обсязі.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2018р. у справі № 910/16157/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16157/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.02.2019.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай