ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Справа№ 910/12366/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Мельничук О.С.,

прокуратура Винник О.В.

відповідач Безносик А.О.

третя особа Башота Д.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Заступника прокурора міста Києва

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2019

про призначення експертизи та зупинення провадження

у справі №910/12366/18 (суддя Бондаренко Г.П.)

За позовом Заступника прокурора міста Києва

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромат"

про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Заступник прокурора міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/12366/18 призначено з ініціативи суду комплексну судову експертизу (експертизу з питань землеустрою та земельно - технічну експертизу) та зупинено провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для визначення розміру земельної ділянки необхідної для експлуатації об'єкту на ній розташованого необхідні спеціальні знання в іншій галузі, ніж право, наявні підстави для призначення у справі комплексної експертизи, а саме експертизи з питань землеустрою та земельно-технічної експертизи. Така експертиза призначена судом за власною ініціативою.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Заступник прокурора міста Києва подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що в мотивувальній частині ухвали, судом не обґрунтовано дійсну потребу у спеціальних знаннях та не досліджено можливість з'ясування питань, поставлених на розгляд експерта, іншими засобами доказування. Апелянт зазначає, що площа земельної ділянки (0, 1255 га), яка надана третій особі в оренду у більш ніж 20 разів перевищує площу нерухомого майна, яке на ній розташоване, таким чином, ПТК ТОВ «Агромат» могло набути лише право користування земельною ділянко під нерухомим майном, що перебуває у власності товариства. Крім того, встановлення площе земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування нерухомого майна, не спростовує порушень, допущених при прийнятті оспорюваного рішення, оскільки в матеріалах кадастрової справи відсутнє обґрунтування того, що саме 0,1255 га необхідно для обслуговування 61,5 кв.м. нерухомого майна.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі №910/12366/18 апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на ухвалу господарського суду міста Києва 15.01.2019 у справі №910/12366/18 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду 12.12.2018.

01.03.2019 від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 06.03.2019 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представники відповідача та третьої особи надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтями 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову справі є вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 15.02.2018 № 166/4230 «Про передачу земельної ділянки промислово - технічній компанії у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромат» для експлуатації та обслуговування будівель і споруд на вул. Академіка Булаховського, 5 у Святошинському районі м. Києва».

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор, зокрема, зазначає, що площа земельної ділянки (0, 1255 га), яка надана третій особі в оренду у більш ніж 20 разів перевищує площу нерухомого майна, яке на ній розташоване, оскільки на спірній земельній ділянці розташована нежитлова будівля (нежилий будинок КПП) загальною площею 61, 5 кв. м. (літ. Г). В той час, як у відповідності до положень ст. 120 Земельного кодексу України до набувача права власності на об'єкти розміщені на земельній ділянці переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені та частина ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Також, прокурор зазначає про порушення прийняттям оскаржуваного рішення правого режиму земель санітарно - захисних зон.

Таким чином, суть спору у даній справі стосується правовідносин, пов'язаних з наданням в оренду земель комунальної власності територіальної громади міста Києва з порушенням порядку передачі земельних ділянок юридичним та фізичним особам в оренду, зокрема в обхід процедури аукціони за неправомірного збільшення площі земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування нерухомого майна, що належить третій особі.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст. 18-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 за N7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (зі змінами від 19.03.2010 №2) розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 (n. 33), та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 р. (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов'язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, «без якого змагальність як принцип не існує». Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини «Дульський проти України» від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Як вбачається з пояснень відповідача та третьої особи, відповідно до технічного паспорту на нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Булаховського, 5, площа нежитлової будівлі з урахуванням зовнішніх меж становить 81,7 кв.м., а площа бетонного ганку цієї будівлі становить 5,3 кв.м., а отже пляма забудови орендованої земельної ділянки є значно більшою, ніж про це зазначає позивач.

Крім того, нежитлова будівля розташована майже по центру спірної земельної ділянки та в силу того, що її з трьох сторін оточує інша земельна ділянка, яка знаходиться в оренді ПТК ТОВ «Агромат» (кадастровий номер 8 000 000 000:75:099:005), а з фасадної сторони знаходиться дорога загального користування (червоні лінії), спірна земельна ділянка не може бути сформована в іншій конфігурації, оскільки це позбавить можливості під'їзду до нежитлової будівлі і взагалі інша конфігурація може бути недоцільною з огляду на розташування земельних ділянок в цілому. Третя особа порушення правого режиму земель санітарно - захисних зон заперечує.

При цьому, жодним з учасників процесу експертиза для визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування нерухомого майна, належного третій особі, не проведена.

Колегія суддів, дослідивши обставини на які посилається апелянт, як на підставу для відмови в проведенні експертизи, дійшла висновку, що визначення розміру реальної площі та конфігурації земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування нерухомості, входить в предмет доказування у даній справі та таке визначення має суттєве значення для даної справи.

Враховуючи викладене, а також те, що визначення розміру реальної площі та конфігурації земельної ділянки має суттєве значення для вирішення даної справи та потребує спеціальних знань, у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність призначення судової експертизи по даній справі.

У відповідності до ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника в обґрунтування підстав скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Київської області від 31.08.2018 не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

Апеляційна скарга Заступника прокурора міста Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/12366/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284, ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/12366/18 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/12366/18 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12366/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 -289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.03.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Хрипун