УХВАЛА

25 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 915/4/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріада-ТД",

кредитор - Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк",

кредитор - Державна податкова інспекція у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області

кредитор - Партнерство з обмеженою відповідальністю "Globewood United LLP"

ліквідатор - арбітражний керуючий Глеваський В.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" Глеваського Віталія Васильовича

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду

від 23.10.2018

у складі колегії суддів: Філінюк І.Г. (головуючий), Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В.

у справі № 915/4/16

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб"

ВСТАНОВИВ:

26.01.2019 поштовим відправленням, направленим на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" Глеваський Віталій Васильович звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою за вих. №21/01/19-2 від 21.01.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/4/16 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.02.2019.

Частиною 3 статті 3 ГПК України в редакції з 15.12.2017 передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Подана ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" Глеваським В.В. касаційна скарга за вих. №21/01/19-2 від 21.01.2019 не може бути розглянута Верховним Судом по суті за правилами Глави 2 Розділу IV ГПК України в редакції з 15.12.2017 з огляду на таке.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, скаржником предметом касаційного оскарження визначено ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" ОСОБА_8 на постанову Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2016 у справі №915/4/16 та повернено апеляційну скаргу та додані до неї документи скаржниці.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, ухвалою Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №915/4/16 повернено касаційну скаргу засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" ОСОБА_8 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 на підставі частини 5 статті 292 ГПК України, у зв'язку з тим, що скаржницею у встановлений Судом строк не усунуто недоліки поданої нею касаційної скарги.

Отже, засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" ОСОБА_8 реалізувала своє право на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16, яка безпосередньо стосується її прав та обов'язків як заявника апеляційної скарги на постанову місцевого суду від 02.02.2016, у відкритті апеляційного провадження за якою було відмовлено апеляційним судом відповідно до ухвали від 23.10.2018 у даній справі.

Звертаючись до Верховного Суду 26.01.2019 із касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16, арбітражний керуючий Глеваський В.В. діяв як ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб", тобто особа, яка виконує повноваження керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" під час здійснення його ліквідації як юридичної особи в процедурі банкрутства.

За змістом касаційної скарги за вих. №21/01/19-2 від 21.01.2019 вбачається обґрунтування ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" Глеваським В.В. помилковості висновків апеляційного суду відповідно до ухвали від 23.10.2018 у справі №915/4/16 про недоведення засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" ОСОБА_8 поважності підстав для поновлення їй процесуального строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 02.02.2016 у справі №915/4/16; ліквідатор товариства-боржника зазначав про те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури стосується прав та обов'язків засновників товариства ОСОБА_8, тому її незалучення господарським судом до участі у даній справі про банкрутство є поважною підставою для поновлення їй пропущеного більш як на 2,5 роки строку на апеляційне оскарження судового рішення про введення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб".

Отже, ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" Глеваським В.В. касаційну скаргу на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16 фактично подано в інтересах засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" ОСОБА_8 без його належного уповноваження на представництво інтересів ОСОБА_8 у встановленому законом порядку (статті 56, 60 ГПК України).

При цьому, арбітражним керуючим Глеваським В.В., як ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб", не доведено належними та допустимими доказами факту порушення прав товариства-боржника оскаржуваною в касаційному порядку ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" ОСОБА_8 на постанову місцевого суду від 02.02.2016 у даній справі.

З огляду на таке, колегія суддів Верховного Суду не вбачає можливим здійснення касаційного перегляду ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16 за касаційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" Глеваського В.В. за правилами Глави 2 Розділу IV ГПК України.

Колегія суддів касаційного суду звертає увагу, що частиною 2 статті 261 ГПК України передбачено як підставу для відмови у відкритті апеляційного провадження подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до правового висновку об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у Постанові від 12.11.2018 у справі №54/239, положення частини 2 статті 261 ГПК України про відмову у відкритті апеляційного провадження після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення поширюються і на судові рішення, які були прийняті відповідно до ГПК України в редакції до 15.12.2017.

В рішенні ЄСПЛ "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Відтак, при вирішенні питання про можливість поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судових рішень, пропущеного зі спливом значного періоду часу (більше одного року з дня складення повного тексту судового рішення), апеляційним судам слід враховувати, що національним законодавством встановлено присічний строк на апеляційне оскарження судових рішень відповідно до частини 2 статті 261 ГПК України, положення якої за висновком об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у Постанові від 12.11.2018 у справі №54/239, поширюються і на судові рішення, які були прийняті відповідно до ГПК України в редакції до 15.12.2017.

З огляду на обставини недоведення скаржником порушення його прав та інтересів оскаржуваним судовим рішенням, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, керуючись приписами статей 286, 287, 293 ГПК України, дійшла висновку про відмову ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" Глеваському Віталію Васильовичу у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою за вих. №21/01/19-2 від 21.01.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16.

При цьому, Суд зазначає, що в силу положень статті 43 ГПК України, неодноразове звернення до суду із заявами (скаргами, клопотаннями) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, що спрямоване на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, може бути визнано судом зловживанням процесуальними правами з правовими наслідками у вигляді залишення такої заяви (скарги, клопотання) без розгляду чи її повернення заявнику із застосуванням до нього заходів процесуального примусу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 55, 129 Конституції України, статями 234, 235, 286, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройэнергоснаб" Глеваському Віталію Васильовичу у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою за вих. №21/01/19-2 від 21.01.2019 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №915/4/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк