ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 лютого 2019 р.

Справа № 903/781/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь- Зерно- Продукт"

до відповідача: Фермерського господарства "Агро Трох"

про стягнення 2069302грн. 83коп.

за відсутності представників сторін

встановив: позивач – ТОВ "Волинь- Зерно- Продукт" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача- ФГ "Агро Трох" 2069302грн. 83коп., з яких: 1591771грн. 41коп. заборгованості за отриманий товар та 477531грн. 42коп. штрафу- 30% від вартості поставленого та неоплаченого товару згідно договору купівлі- продажу №0602/17626 від 06.02.2018р. Також просить стягнути з відповідача 31039грн. 54коп. витрат по сплаті судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно умов договору купівлі- продажу №0602/17626 від 06.02.2018р. щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 31.10.2018р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.12.2018р. постановлено продовжити строк підготовчого провадження до 29.01.2019р. та відкласти підготовче засідання на "16" січня 2019 р.

Ухвалою суду від 16.01.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на "28" січня 2019р.

Ухвалою суду від 20.02.2019р. відкладено розгляд справи по суті на "27" лютого 2019 р.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Відзиву на позов не надав.

Про розгляд справи в суді відповідач належним чином повідомлений, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення- ухвал суду від 26.11.2018.р. та від 18.12.2018р., в яких зазначено, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua

Інші ухвали суду, що направлялися відповідачу повернулися на адресу суду без вручення відповідачу з відміткою пошти "За терміном зберігання", що свідчить про небажання відповідача отримувати кореспонденцію суду.

Суд вважає, що ним виконано обов'язок щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи в суді, оскільки всі ухвали суду були надіслані відповідачу та занесені до Єдиного Державного реєстру судових рішень.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача подав клопотання (вх. №01-57/2451/19 від 27.02.2019р.), в якому просив провести розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Враховуючи тривалість судового провадження та те, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, а відповідач мав достатньо часу для подання суду відзиву на позовну заяву та інших письмових заяв по суті справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд встановив наступне.

06 лютого 2018 року між позивачем- ТОВ «Волинь-зерно-продукт» (Продавець) та відповідачем- ФГ «Агро Трох» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 0602/17626 (Договір).

Згідно п.1.1. Продавець в порядку та на умовах цього Договору зобов’язується продати у власність Покупця засоби захисту рослин, насіння, мінеральні добрива, зернові та олійні культури, дизпаливо, мікродобрива, інший товар, зазначений з накладних та/або специфікаціях до цього Договору (надалі - Товар), а Покупець з свою чергу зобов’язується прийняти цей Товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.1.2. Договору Кількість Товару, ціна, умови продажу (переходу права власності на Товар) Товару обумовлюються сторонами в Договорі та з накладних та/або специфікаціях на Товар (Додатках до цього Договору), які є невід’ємними частинами цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що одиниця виміру Товару зазначається в специфікаціях та/або у видаткових накладних в залежності від виду Товару.

Згідно п. 2.2. Договору Кількість Товару, що передається в кожній окремій партії Товару, зазначається в специфікацій та/або видаткових накладних.

Пунктами 3.3., 3.4. Договору сторони погодили, що розрахунки між Сторонами по цьому Договору здійснюються у національній грошовій одиниці України (гривні), шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний Продавцем в цьому Договорі. Моментом оплати Покупцем вартості кожної конкретної партії Товару є дата поступлення цих коштів на поточний рахунок Продавця.

Відповідно до п.3.5. Договору, Покупець зобов’язується провести оплату кожної партії Товару в термін, зазначений у Специфікації до цього Договору.

На виконання умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 3 953 674грн. 18коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: № 225 від 06.02.2018 року на загальну суму 191 250,00 грн.; № 325 від 08.02.2018 року на загальну суму 204 004,08 грн.; № 380 від 09.02.2018 року на загальну суму 180 003,60 грн.; № 361 від 07.03.2018 року на загальну суму 586 080,00 грн.; № 1462 від 17.04.2018 року на загальну суму 230 875,92 грн.; № 89 від 02.05.2018 року на загальну суму 417 600,00 грн.; №452 від 09.05.2018 року на загальну суму 212 441,28 грн.; № 265 від 08.02.2018 року, на загальну суму 623 200,44 грн.; № 954 від 22.06.2018 року на загальну суму 563 706,06 грн; № 938 від 18.04.2018 року на загальну суму 236 800,00 грн.; № 1799 від 30.04.2018 року на загальну суму 212 820,00 грн.; № 325 від 23.04.2018 року на загальну суму 111 820,80 грн.; № 426 від 08.05.2018 року на загальну суму 9756,00грн.; № 374 від 08.06.2018 року на загальну суму 21 772,80 грн.; № 1344 від 23.07.2018 року на загальну суму 38 412,00 грн.; № 593 від 11.05.2018 року на загальну суму 6 520,80грн. та № 2147 від 31.08.2018 року на загальну суму 106610,40грн. (а.с.15-46).

Відповідачем (покупцем) товар отримано, що підтверджується підписами уповноважених осіб на скріплених печатками видаткових накладних та специфікаціях.

Як вбачається із наданих позивачем специфікацій, обов’язок з оплати товару у відповідача минув 15 жовтня 2018 року.

На виконання обов’язку по сплаті товару відповідачем та позивачем було підписано протокол про зарахування зустрічних вимог від 15.08.20І8 року, за яким в рахунок погашення заборгованості за договором купівлі-продажу № 0602/17626 в користь позивача було зараховано 1 064 262,71грн.; протокол про зарахування зустрічних вимог від 11.09.2018 року, за яким в рахунок погашення заборгованості за договором купівлі-продажу № 0602/17626 в користь позивача зараховано 297 654,06 грн. (а.с. 13-14)

Також відповідачем здійснено часткову оплату товару в розмірі 1 000000грн. на розрахунковий рахунок позивача, що підтверджується платіжними дорученнями №581 від 21.09.2018р. та №589 від 04.10.2018р. (а.с.47-48).

В порушення умов договору купівлі-продажу № 0602/17626 від 06.02.2018р., з врахуванням протоколів про зарахування зустрічних вимог та часткової оплати відповідачем заборгованості, останнім не здійснено остаточних розрахунків за переданий товар, в зв'язку з чим у нього залишилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1591757грн. 41коп.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язань –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на день розгляду спору заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 1591757грн. 41коп., не погашена, не оспорена, підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 7.3. Договору сторони визначили, що у разі порушення строків оплати (невиконання умов Договору) Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 30% від вартості поставленого та неоплаченого або несвоєчасно оплаченого Товару.

Згідно проведених судом розрахунків, 30% штрафу від вартості неоплаченого товару становить 477527грн. 22коп.

Отже, до стягнення підлягає 1591757грн. 41коп. заборгованості та 477527,22коп. - 30% штрафу.

В позові в частині стягнення 14грн. заборгованості та 4грн. 20коп.- 30% штрафу слід відмовити у зв’язку з помилкою позивача в розрахунку.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,–

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Агро Трох" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно- Продукт" (код ЄДРПОУ 31496грн. 63коп. (з них: 1591757грн. 41коп. заборгованості та 477527грн. 22коп.- 30% штрафу), а також 31039грн. 27коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В позові в частині стягнення 14грн. заборгованості та 4грн. 20коп. штрафу відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 28.02.2019.

Суддя                                                                      О. Г. Слободян