ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.03.2019 Справа № 905/133/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Добре тепло, м. Маріуполь Донецької області

про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 74 445,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 2150 від 06.11.2018р.;

від відповідача: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Добре тепло, м. Маріуполь Донецької області, про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 74 445,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що відповідач здійснив відправлення вагону №67584037 згідно накладної № 52022902, в якої вказав масу вантажу, яка не була підтверджена при перевірці на станції Нижньодніпровськ-Вузол, у звязку з чим був складений комерційний акт №450003/220 від 01.10.2018р., на підставі якого заявлений до стягнення штраф в порядку ст.122 Статуту.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі №905/133/19, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

12 лютого 2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Клопотання відповідач обґрунтовує складністю ведення господарської діяльності на території проведення Антитерористичної Операції (Операції Об`єднаних Сил), а також відсутністю нанесення реальних збитків позивачу.

Представник позивача прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та дату проведення судового засідання повідомлений належним чином.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, надані до матеріалів справи, суд встановив:

27 вересня 2018 року зі станції Легендарна Донецької залізниці відповідач згідно залізничної накладної № 52022902 у вагоні № 67584037 відправив вантаж - вугілля кам'яне марки Г із визначенням станції призначення - Ямниця Львівської залізниці.

При оформленні залізничної накладної № 52022902 у вагоні № 67584037 відповідачем вказано масу вантажу 67 000 кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена на вагонних вагах (150 т) відправником.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтверджена підписом представника відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень, про що свідчить підпис працівника станції відправлення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України встановлено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як визначено ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Враховуючи викладене, та приписи статей 11 ЦК України та 174 ГК України, накладна є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обовязків.

П.1.1. Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

ОСОБА_2 з інформації, наведеної у п. 55 спірної накладної, відповідач підтвердив правильність внесених ним відомостей.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. За інформацією, наведеною відповідачем у накладній, вантаж був розміщений у вагоні.

Таким чином, при прийнятті вантажу до перевезення у позивача був відсутній обовязок перевіряти його масу.

Як свідчать матеріали справи, на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 67584037 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено комерційний акт № 450003/220 від 01.10.2018.

Із зазначеного акту вбачається, що на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці позивачем було проведено контрольне зважування вагону та встановлено, що при зважуванні вагону на справних 150-тонних тензометричних вагах (держповірка ваг 29.12.2017р.), виявилося, що вага брутто -85 600 кг, тара за документом -22 200 кг, вага нетто- 67 000 кг, що менше ваги, вказаної в документі на 3 600 кг. Навантаження вантажу рівномірне, розрівняне, нижче рівня бортів на 20 см, без поглиблень, маркування не порушене. Торцеві двері та люки закриті. Течі немає. В технічному відношенні вагон справний. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Згідно відмітки на станції призначення було підтверджено наявність різниці між зазначеною масою вантажу та масою, встановленою в ході контрольного зважування.

Згідно із п. 24 Статуту залізниці вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Зі змісту додатку 1 до пункту 1 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 N 334, п.8 зазначених Правил, комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

Враховуючи викладене, проведення контрольного зважування та складання комерційного акту за результатами такого зважування не суперечить діючому законодавству.

Згідно із п.8 Правил складання актів, у тих випадках, коли різниця у масі вантажу,визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції

призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку,передбаченому Правилами видачі вантажів.

Відповідно до положень п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані, становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Так, відповідно до залізничної накладної № 52022902 вантаж - вугілля кам'яне марки ОСОБА_2 із приписів п. 27 Правил видачі вантажу, норма природної втрати для вантажу за залізничною накладною № 52022902 у вагоні № 67584037 становить 1 340 кг., проте згідно комерційного акту № 450003/220/17 від 01.10.2018р. нестача вантажу у вагоні № 67584037 склала 3 600 кг. Як вбачається з наведеного, недостача вантажу у вказаному вагоні перевищує норму природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, передбачених для вантажів такого типу.

Таким чином, позивач правомірно склав комерційний акт.

Згідно із ст.ст. 118, 122 Статуту штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки. Статут не містить чітких приписів стосовно того, якій саме залізниці (відправлення, призначення чи транзитній) належить право вимагати стягнення вказаного штрафу,тому такі позови можуть заявляти як залізниці відправлення, так і призначення або транзитні.

Згідно із п. 24 Статуту залізниці вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті. Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту, а саме у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

ОСОБА_2 із приписів статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Як зазначено у накладній, провізна плата за перевезення вантажу у вагоні № 67584037 складає 14 889, 00 грн.

Позивачем до стягнення заявлений штраф у розмірі 74 445, 00 грн. (14 889, 00 грн. Х 5), що відповідає приписам наведених вище норм.

Відповідач надав клопотання про зменшення суми штрафу до однієї провізної плати. Свої вимоги відповідач мотивував тим, що встановленим порушенням не було причинено збитків позивачеві, підвищення навантаження на рухомий склад не відбувалося. Крім зазначеного, відповідач просить врахувати місцезнаходження станції, на якій відбувалося навантаження, зазначаючи, що вона знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. До того ж, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, приймаючи до уваги: великий розмір застосованих штрафних санкцій; порушення, яке полягає у фактичному навантаженні вагону вугіллям масою меншою ніж зазначено в накладній; відсутність обєктивних підстав вважати, що саме таке порушення тягне негативні наслідки для перевізника, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та вважає за доцільне зменшити розмір штрафу до трьох провізних плат, а самеЮ, стягненню підлягає - 44 667, 00 грн.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добре тепло», м. Маріуполь Донецької області про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 74 445,00 грн. задовільнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добре тепло» (87515, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Енгельса, будинок 60, офіс 110, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ) суму штрафу у розмірі 44 667 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 06.03.2019 року.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).