УХВАЛА

м. Київ

05.03.2019Справа № 910/2561/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білгород-Дністровський елеватор"

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Таскомбанк" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білгород-Дністровський елеватор", в якому позивач просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у розпорядженні майном та припинити вчиняти дії, спрямовані на створення будь-яких перешкод у його розпорядженні, а також надати можливість вільно переміщувати, вчиняти заходи щодо контролю стану та збереження, охорони майна, а саме:

- зерно пшениці, клас зерна 5, залікова та фізична вага 1800000, 00 кілограм, що зберігається на зерновому складі Товариства з обмеженою відповідальністю "Білгород-Дністровський елеватор" за подвійним складським свідоцтвом від 20.02.2018 серія АБ номер 104841;

- зерно пшениці, клас зерна 6, залікова та фізична вага 3400000, 00 кілограм, що зберігається на зерновому складі Товариства з обмеженою відповідальністю "Білгород-Дністровський елеватор" за подвійним складським свідоцтвом від 20.02.2018 серія АБ номер 104840.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

З позовної заяви вбачається, що позивач - Акціонерне товариства "Таскомбанк" знаходиться за адресою: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30 та має ідентифікаційний код юридичної особи - 39409610.

Однак, суд вказує, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 39409610 значиться інша юридична особа, а саме - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", яке знаходить за адресою: 03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3.

Крім того, позивач у своїй позовні заяві зазначив ідентифікаційний код відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Білгород-Дністнровський елеватор" - 41508983.

Проте, знову ж таки за даним ідентифікаційним кодом знаходить - Товариство з обмеженою відповідальністю "Раухівський елеватор".

Відтак, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не зазначено вірні ідентифікаційні коди Акціонерного товариства "Таскомбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Білгород-Дністнровський елеватор".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Приписами ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вказано, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 172 Господарського процесуального кодексу України, місцезнаходження відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Суд вказує, що у зв'язку з недотримання позивачем вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, надані позивачем докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу не можуть бути прийняті судом у якості належного доказу їх надіслання, оскільки у зв'язку із відсутністю ідентифікаційного коду відповідача, суд не може встановити його місцезнаходження згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, перевірити чи за вірною адресою відповідача позивачем було направлено позовну заяву та додані до неї документи.

Відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, то суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" про усунення перешкод у користуванні майном - залишити без руху.

2. Встановити Акціонерному товариству "Таскомбанк" п'ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду:

- інформації щодо повного найменування сторін (позивача та відповідача), їх місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- докази направлення позовної заяви на адресу позивача та відповідача.

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набрала законної сили 05.03.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Баранов