ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04.03.2019 Справа № 905/171/19 Господарський суд Донецької області у складі Огороднік Д.М. розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів Укрмашінвест»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі»

2) Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь»

про визнання недійсними додатків до договору

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1 :Демяненко О.І. (адвокат) свідоцтво серія ДН № 5073 від 27.06.2018,

довіреність № 198 від 08.01.2019;

від відповідача 2: не з'явився.

В С Т А Н О В И В:

На розгляд господарського суду Донецької області передано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів Укрмашінвест» до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь»; Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про визнання недійсними додатків до договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додатки до договору № 3 0200 00 від 19.12.2008 були укладені з порушенням ст. ст. 203, 207 Цивільного кодексу України.

Позивач та відповідач -2 про час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином, явку своїх представників не забезпечили.

Відповідачем - 1 подано клопотання №51-12/19 від 04.02.2019 про зобов'язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 32000,00 грн. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат, відзив на позовну заяву та додаткові письмові пояснення до клопотання про забезпечення судових витрат.

Клопотання відповідача-1 мотивовано тим, що позов є безпідставним та має ознаки зловживання позивачем правом на позов, оскільки спірний договір не порушує права позивача. Окрім того, відповідач -2 неодноразово звертався до суду з зустрічними позовами у межах справ господарського суду Донецької області № 905/2258/17, № 905/1538/17, №905/1005/17 про визнання недійсними додатків №3.1, 3.2, 4, 10, 17 до договору про постачання електричної енергії №30200000 від 19.12.2008. Проте відповідач-2 згодом відмовлявся від заявлених зустрічних вимог, з огляду на що відповідач-1 робить висновок про зловживання процесуальними правами Відповідача-2. Окрім того, відповідач - 1 вказує, що позивач діє виключно в інтересах відповідача - 2, а саме здійснює дії які направлені лише на затягування від виконання рішень господарського суду Донецької області.

На підтвердження можливих майбутніх витрат, відповідачем -1 подані копії: договору про надання юридичних послуг №б/н від 23.01.2019 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» та Адвокатським об'єднанням «Перший Радник», яким визначено суму понесених витрат за наслідками розгляду справи №905/171/19 у розмірі 32000 грн.; витягу з наказу про прийняття на роботу №2 від 14.01.2019, з якого вбачається, що Демяненко Олену Ігорівну прийнято на посаду адвоката з 14.01.2019 за сумісництвом, на 0,1 норми робочого часу, з оплатою пропорційно фактично відпрацьованому часу, з окладом згідно штатного розкладу.

Дослідивши мотиви клопотання та подані докази, суд відмовляє у його задоволенні виходячи з наступного.

Частинами 1, 4, 5 ст. 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов'язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов'язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв'язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Тобто, законодавець чітко визначив випадки, за яких суд вправі зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат.

Окремо, суд звертає увагу, що вжиття за клопотанням відповідача заходів до забезпечення судових витрат є правом, а не обов'язком суду.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідачем -1 не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, з якими закон пов'язує забезпечення судових витрат, як те, що позов має ознаки безпідставного так і те, що позивач вчиняє дії, які в майбутньому можуть призвести до неможливості виконання рішення про відшкодування судових витрат.

Реалізуючи передбачене Конституцією України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції закріплені також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, право особи на звернення до суду за захистом власних прав та інтересів являється непорушним, а наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог та їх обґрунтованість підлягають встановленню під час розгляду спору по суті.

Отже, враховуючи вищезазначені норми законодавства, відсутність відповідного обґрунтування в заяві відповідача-1, неподання останнім доказів на підтвердження обставин необхідності застосування відповідних заходів, підстави для зобов'язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу, відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 125, 177, 182, 183 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» у задоволенні клопотання про забезпечення судових витрат.

2. Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Д.М. Огороднік