УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

01.03.2019Справа № 910/2468/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 - засновника Приватного підприємства "Селтік"

до Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 - засновник Приватного підприємства "Селтік" звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про:

- визнання дій державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рябоконь О. І. неправомірними;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 13 491,3 кв.м. за ПАТ "Банк Перший" , та всі послідуючі/пов'язані індексні номери про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження Позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви і додані до неї документи, встановив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам пунктам 2, 3, 4, 5 частини 3 статті 162 та частині 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, частиною 2 статті 162 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом частин 3, 4 статті 131? Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних справах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до пункту 11 статті 16? Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)": представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131? та статті 131? цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Згідно за статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При цьому, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. (частина 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 5 статті 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Одночасно, у відповідності до статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Як вбачається зі змісту позову, позивачем у даній позовній заяви зазначено ОСОБА_1 - засновника Приватного підприємства "Селтік", а представником позивача ОСОБА_3. При цьому, адреса місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України зазначена лише Приватного підприємства "Селтік", а позовну заяву підписано ОСОБА_1

Водночас, частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення юридичні особи чи фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За таких обставин, позивачу слід усунути недолік поданої до суду позовної заяви, надавши пояснення щодо особи, яка є позивачем у даному спорі - ОСОБА_1, як фізична особа, чи Приватне підприємство "Селтік", як юридична особа. У випадку, якщо позивачем є Приватне підприємство "Селтік", заявнику слід також надати пояснення стосовно особи, яка підписала позовну заяву з додаванням доказів наявності у вказаної особи відповідних повноважень на вчинення таких дій.

Крім того, частиною 5 статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умове рішення).

Проте, суд зазначає, що позовна вимога щодо скасування всіх послідуючих/пов'язаних індексних номерів про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень не відповідає нормам господарського процесуального законодавства України, оскільки позовні вимоги не можуть бути альтернативними, умовними чи викладеними на майбутнє.

За таких обставин, позивачу слід визначитись із позовними вимогами, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, діючими нормативно-правовими актами України встановлені певні вимоги стосовно оформлення учасниками судового процесу доказів, а саме частинами 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, відповідно вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом №55 від 07.04.2003р. Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, на кожній сторінці наданого до матеріалів справи документу в копії повинна міститись відмітка про засвідчення, яка складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

За таких обставин, за висновками суду, подана позивачем позовна заява повинна в повному обсязі відповідати формі та змісту, що визначені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, а документи, що додаються заявником до позову, повинні бути оформлені згідно статтям 80, 91, 164 Господарського процесуального кодексу України та положень Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом №55 від 07.04.2003р. Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики.

Проте, всупереч наведеного, документи, що додані позивачем до позовної заяви в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не засвідчені належним чином в порядку, зазначеному вище.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Також, положеннями частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача копії позову та доданих до нього документів долучено до матеріалів позовної заяви опис вкладення у цінний лист від 26.02.2019 та службовий чек поштової установи від 26.02.2019.

Однак, до Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 - засновником Приватного підприємства "Селтік" було подано позов, датований 27.02.2019.

Тобто, надані позивачем опис вкладення та фіскальний чек поштової установи, датовані раніше, ніж складений сам позов, а отже вказані документи не можуть бути прийняті судом як належні докази на підтвердження відправлення відповідачу копії поданої до Господарського суду міста Києва позовної заяви 27.02.2019 з додатками.

Таким чином, додані до позову опис вкладення у цінний лист від 26.02.2019 та службовий чек від 26.02.2019 не може бути прийнятий судом як належний доказ на підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви з усіма доданими до неї документами, яку було подано до Господарського суду міста Києва.

Будь-яких інших доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем до матеріалів позовної заяви не надано.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивачем до позовної заяви не додано документів, які підтверджують відправлення відповідачу в справі копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Крім наведеного вище, суд також зазначає, що за приписами пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, за змістом частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 1 921,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання даного позову за двома вимогами немайнового характеру в загальному розмірі становить 3 842,00 грн (1 921,00 грн *2).

Судом встановлено, що позивачем в якості доказу сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі до позовної заяви додано квитанцію №0.0..1 від 25.02.2019 на суму 1 921,00 грн. Будь-яких інших доказів сплати судового збору матеріали позовної заяви не містять.

Таким чином, заявником сплачено судовий збір у розмірі меншому, ніж встановленому законодавством, а саме Законом України "Про судовий збір".

Таким чином, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом надання документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Враховуючи вищевикладене, позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання подання до суду: письмових пояснень щодо особи, яка є позивачем у даному спорі - ОСОБА_1, як фізична особа, чи Приватне підприємство "Селтік", як юридична особа; у випадку, якщо позивачем є Приватне підприємство "Селтік", надати пояснення стосовно особи, яка підписала позовну заяву з додаванням доказів наявності у вказаної особи відповідних повноважень на вчинення таких дій; письмових пояснень з конкретно визначеними позовними вимогами (щодо індексних номерів про державну реєстрацію, які позивач просить скасувати); доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, засвідчених належним чином; документів, які підтверджують відправлення відповідачу в справі копії позовної заяви з доданими до неї документами; документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 - засновника Приватного підприємства "Селтік" підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - засновника Приватного підприємства "Селтік" до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію - залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 - засновнику Приватного підприємства "Селтік" строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ