ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Справа № 915/1156/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

за участі секретаря судового засідання Сьянової О.С.,

без участі представників сторін, які не з'явилися в засідання,

розглянувши у підготовчому засіданні справу № 915/1156/18

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз",

вул. Погранічна,159, м. Миколаїв, 54003;

до фізичної особи-підприємця Вакар Віктора Костянтиновича,

АДРЕСА_1;

фактична адреса: АДРЕСА_2;

про стягнення заборгованості в сумі 19621 грн. 96 коп. за договором розподілу природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (далі - ПАТ "Миколаївгаз") звернулося до фізичної особи-підприємця Вакара Віктора Костянтиновича (далі- підприємець Вакар) з позовом про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 19621 грн. 96 коп. - вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу внаслідок пошкодження лічильника газу, визначеної у відповідності до акту від 14.03.2018 № 1576 про порушення, складеного комісією позивача на об'єкті підприємця Вакар, як споживача за типовим договором розподілу природного газу, укладеного відповідачем з ПАТ "Миколаївгаз" шляхом підписання 01.01.2016 заяви-приєднання № 09427GR8P1AP016 до умов договору розподілу природного газу для споживача, що не є побутовим.

Позивач також просить про стягнення з підприємця Вакар грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 26.10.2018 відкрито провадження в даній справі.

Підприємець Вакар у відзиві від 21.11.2018 позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими тому, що ПАТ "Миколаївгаз" не подано належні та допустимі докази, які б підтверджували, що саме цей Типовий договір розумів відповідач, підписуючи заяву-приєднання, а також те, що умови договору містили відомості про порядок нарахування не облікованого об'єму природного газу (або посилання Договору на Кодекс ГРМ), оскільки у заяві-приєднанні від 01.01.2016 умови щодо порядку нарахування необлікованого об'єму природного газу (або посилання Договору на Кодекс ГРМ щодо такого розрахунку), відсутні, а договір відповідач не підписував. Крім того, проведеною експертною повіркою факту втручання в роботу лічильника, не облікованої витрати газу, збоїв в роботі лічильника або інших порушень визначених розділом XI Кодексу ГРМ не встановлено, а тому проведений позивачем розрахунок не облікованого об'єму природного газу є передчасний та необгрунтований.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Чинним законодавством України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст.207 ЦК України, ч. 1 ст. 181 ГК України).

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), котрий набрав чинності 27.11.2015, згідно умов якого суб'єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу (п. 1 гл. 1 р. VI Кодексу ГРС).

Згідно п. 4 гл. 1 р. І Кодексу ГРС, договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об'єкта споживача до газорозподільної системи; оператор газорозподільної системи (далі - оператор ГРС) - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу; побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п. 4 гл. 1 р. І Кодексу ГРС).

Договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРС з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об'єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРС, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРС. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРС та можливості забезпечення достачання їм природного газу їх постачальниками зобов'язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРС, до газорозподільної системи якого в установленому законодавство порядку підключений їх об'єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається між оператором ГРС та споживачем з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та оператора ГРС та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРС та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.п. 1, 3, 4, 7 гл. 3 р. VI Кодексу ГРС).

Укладення у спрощений спосіб ПАТ "Миколаївгаз" договору розподілу природного газу з не побутовим споживачем підприємцем Вакар підтверджується підписаними останнім заявою-приєднанням від 01.01.2016 № 09427GR8P1AP016 (ас. 10) та додатком № 4 до Типового договору розподілу природного газу (ас. 11), котрі разом із умовами Типового договору розподілу природного газу, розміщеними на офіційному сайті НКРЕКП https://mk.104.ua/ua та в друкованому виданні, що публікується в газеті "Рідне Прибужжя" 30.12.2015, складають договір розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09427GR8P1AP016 (далі - договір).

Умовами договору передбачено, що ПАТ "Миколаївгаз", як оператор газорозподільної мережі (далі - оператор ГРМ), зобов'язується надати підприємцю Вакар (споживачу) послугу з розподілу природного газу, а споживач - прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором (п. 2.1 договору). Визначення об'єму розподілу та споживання природного газу по відповідачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРС та договором (п. 5.2 договору).

За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем (п. 5.3 договору).

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу ГРС. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ. Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб. Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.п. 6.1-6.4, 6.6 договору).

Цей Договір укладається на невизначений строк (п. 12.1 договору).

Сторонами погоджено, що оператор ГРМ має право, зокрема, перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об'єкті споживача, у порядку, визначеному Кодексом ГРС (п. 7.2 договору).

Згідно додатку № 4 до договору по об'єкту вул. Леніна, 92, смт. Воскресенське, комерційним вузлом обліку газу (далі - ВОГ) є лічильник та коректор, а встановленим газовим обладнанням: 1) Апарат конвекторний опалювальний газовий (АКОГ)-4-СП (3 од.) з номінальною витратою природного газу 0,47 м3/годину; 2) Апарат конвекторний опалювальний газовий (АКОГ)-5-СП (1 од.) з номінальною витратою природного газу 0,59 м3/годину; 3) Плита газова-4 (1 од.) з номінальною витратою природного газу 1,82 м3/годину; 4) Плита газова-4 (1 од.) з номінальною витратою природного газу 1,36 м3/годину. Апарати колекторні та плити з режимом роботи: 24 години (ас.11).

У період виконання договору, 14.03.2018, представником позивача у присутності представника відповідача здійснено перевірку технічного стану об'єкта підприємця за адресою: Миколаївська обл., Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул. Леніна, 92, та виявлено факт сколу на лічильному механізмі та пошкодження пломби лічильника газу Визар G 4 заводський номер 0074322. У зв'язку з викладеними обставинами ПАТ "Миколаївгаз" складено відповідний акт про порушення від 14.03.2018 № 1576 (ас. 12) та протокол від 14.03.2018 (ас.13). У відповідності до останнього було демонтовано лічильник, його укладено в цілий поліетиленовий пакет чорного кольору, якій опломбовано пломбою позивача № с26661800/м та представником позивача отримано для доставки на експертизу. Пломбу № с33989161(м), знято вкладено в цілий поліетиленовий пакет, який опломбовано пломбою ПАТ "Миколаївгаз" № С 42930602 (м) та забрано для доставки її на експертизу.

За результатами експертної повірки, проведеної державним підприємством "Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, термології та сертифікації", складено висновок від 22.03.2018 № 161/500, згідно котрого лічильник газу відповідача визнано таким, що не відповідає вимогам нормативної документації з метрології та експлуатаційній документації виробника, так як основна відносна похибка перевищує межі допустимих значень. При цьому вини підприємця в пошкодженні лічильника не виявлено (ас. 14).

Згідно 6 п. 6 гл. 9 р. X Кодексу ГРС, якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) буде підтверджена його невідповідність нормативним документам у сфері метрології, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об'єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу. Так, до порушень, що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об'єму природного газу, зокрема, відносяться робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (пп. 1 п. 3 гл. 2 р. XI Кодексу ГРС). При визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об'єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ (п. 4 гл. 4 р. XI Кодексу ГРС).

Згідно поданого позивачем розрахунку обсяг спожитого природного газу неопломбованим апарату конвекторний опалювальний газовий (АКОГ)-4-СП (3 од.) з номінальною витратою природного газу 0,47 м3/год. за період 01.03-14.03.2018 протягом 24 годин щодня склав 446,97 м3.; апарат конвекторний опалювальний газовий (АКОГ)-5-СП (1 од.) з номінальною витратою природного газу 0,59 м3/год. за період 01.03-14.03.2018 протягом 24 годин щодня склав 187,03 м3.; плита газова-4 (1 од.) з номінальною витратою природного газу 1,82 м3/год. за період 01.03-14.03.2018 протягом 24 годин щодня склав 576,94 м3.; плита газова-4 (1 од.) з номінальною витратою природного газу 1,36 м3/год. за період 01.03-14.03.2018 протягом 24 годин щодня склав 431,12 м3, про що складено акт від 25.06.2018 р. розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості (ас. 19), врученого представнику відповідача.

Суд визнає, що такий розрахунок узгоджується з умовами укладеного між сторонами договору та викладеного вище законодавства.

З урахуванням природного газу, спожитого на об'єкті підприємця Вакар за адресою: Миколаївська обл., Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул. Леніна, 92, в загальному обсязі складає 1642,06 м.3.

Вартість зазначеного обсягу газу, виходячи із встановлених тарифів постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493 та наказу ПАТ "Миколаївгаз" від 16.04.2018 № 05.2Но-99-0418, згідно якої для позивача встановлено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 11949 грн. 60 коп. за 1000 куб.м. (без урахування ПДВ), складає 19621 грн. 96 коп. з ПДВ, про що ПАТ "Миколаївгаз" складено акт від 25.06.2018 за № МКП00013980 надання послуг з розподілу природного газу (ас. 24). На оплату вартості цього обсягу поставленого природного газу ПАТ "Миколаївгаз" виставлено підприємцю Вакар рахунок від 25.06.2018 р. № 00024892, згідно котрого сплаті відповідачем, підлягала сума 19621 грн. 96 коп. (ас.24).

За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, на даний час указана сума 19621 грн. 96 коп. підприємцем Вакар не оплачена, а тому суд визнає її основним боргом, і, при цьому відхиляє доводи відповідача, що саме укладений між сторонами договір містить відомості про порядок нарахування не облікованого об'єму газу, а також порушень визначених експертизою не встановлено та розрахунок не облікованого об'єму природного газу є необґрунтованим, так як вони суперечать викладеним вище обставинам та положенням чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд визнає, що вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 19621 грн. 96 коп. належить задовольнити.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача (ст.129 ГПК України).

Отже, витрати ПАТ "Миколаївгаз" на оплату позовної заяви судовим збором підлягають відшкодуванню за рахунок підприємець Вакар.

ПАТ "Миколаївгаз" позов оплачено судовим збором, згідно платіжних доручень від 18.10.2018 р. № 9226 сплачено 1762 грн. судового збору, виходячи із позовних вимог у загальній сумі 19621 грн. 96 коп., котрі судом визнані обґрунтованими, і з розрахунком яких суд погодився. Позовні вимоги є майновими.

У відповідності до Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Розмір сплаченого позивачем судового збору узгоджується з вимогами законодавства, і тому витрати з оплати судового збору в сумі 1762 грн., яка є мінімальною сумою судового збору, належить у цій сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Вакар Віктора Костянтиновича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (54003, вул. Погранична (Чигрина), 159, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 05410263) грошові кошти в сумі 19621 (дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять один) грн. 96 коп., а також грошові кошти в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. на відшкодування витрат з оплати позову судовим збором.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 04.03.2019.

Суддя С.М.Коваль.