ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Справа № 923/1087/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу

за позовом: Комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради (м. Херсон),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мигом" (м. Херсон),

про стягнення 33 794 грн. 68 коп.,

учасники справи не викликались (не повідомлялись).

Комунальна установа з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради 28.12.18 звернулась до господасрського суду Херсонської області з позовною заявою у якій, з урахуванням позовної заяви у редакції від 11.01.19 (аркуші справи 20-23) просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мигом" заборгованість по відшкодуванню збитків завданих внаслідок незбереження майна Зберігачем за Договором зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року та Додаткової угоди до Договору зберігання № 1 від 30.12.2015 року у сумі 33 794,68 грн., на підставі ст. 22, 509, 525-526, 530, 611, 626, 936, 950-951 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 28.12.2018 року, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою суду від 29.12.2018 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху з метою усунення недоліків зазначених в ухалі суду від 29.12.2018.

На виконання ухвали суду від 29.12.2018 року, позивач надіслав до суду лист вих. № 16-1/07 від 11.01.2019 року з усуненням недоліків зазначених в ухвалі суду від 29.12.2019 року.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Литвинової В.В. та надходженням заяви про усунення недоліків, призначено повторний автоматизований розподіл судової спраи між суддями. Цим розподілом матеріали позовної заяви передано 14.01.2019 року судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою у справі від 15.01.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до приписів частин 3, 5 ст. 252 ГПК України (зі змінами та доповненнями), без проведення судового засіданя. Крім того, учасникам справи, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, встановлено строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 14.02.19, для надання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи) заяв по суті справи та з процесуальних питань.

Повне рішення у справі ухвалено 04.03.19.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

між Комунальною установою з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради (Позивач-Позичкодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МИГОМ» (Відповідач-Зберігач) укладено Договір зберігання № 1- 0/628 від 30 грудня 2014 року;

відповідно до Акту приймання-передачі матеріалів на відповідальне зберігання № 1 від 30 грудня 2014 року Поклажодавець передав Зберігачу будівельні матеріали на відповідальне зберігання на загальну суму 37 733,08 грн в т. ч. ПДВ;

30 грудня 2015 року між Поклажодавцем та Зберігачем заключено Додаткову угоду № 1 до Договору зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014          року відповідно до якої, Сторони домовилися розірвати Договір зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року з 30.12.2015 року;

відповідно до Акту приймання-передачі матеріалів з відповідального зберігання до додаткової угоди № 1 від 30.12.2015 року до Договору зберігання від 30.12.2014 року, Зберігачем повернуто Поклажодавцю майно зі зберігання на загальну суму 3 938,40 в т. ч. ПДВ;

Зберігачем, так і не відшкодовано Поклажодавцю вартість не збереженого майна у розмірі 33 794,68 грн. в т.ч . ПДВ.

Відповідач, повідомлений про строк подання відзиву належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвали суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку (ухвала від 15.01.19 вручена відповідачу 19.01.19 відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення), не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин не надав.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання:

11.01.19 - письмове клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Відповідачем під час судового розгляду справи заяви та клопотання не подавались.

З'ясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальною установою з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради (надалі за текстом рішення – Позивач, Позичкодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МИГОМ» (надалі за текстом рішення – Відповідач, Зберігач) укладено Договір зберігання № 1-0/628 від 30 грудня 2014 року відповідно до умов якого, Поклажодавець передає на відповідальне зберігання Зберігачу матеріали згідно проектної документації та актів приймання-передачі, Зберігач приймає майно на зберігання через свого представника, повноваження якого підтверджуються довіреністю, майно зберігається без оплати до моменту передання матеріалів у монтаж.

Відповідно до Акту приймання-передачі матеріалів на відповідальне зберігання № 1 від 30 грудня 2014 року Поклажодавець передав Зберігачу будівельні матеріали на відповідальне зберігання на загальну суму 37 733,08 грн в т. ч. ПДВ.

30 грудня 2015 року між Поклажодавцем та Зберігачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року відповідно до якої, Сторони домовилися розірвати Договір зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року з 30.12.2015 року. Наявна частина майна, на загальну суму 3 938,40 грн. в т. ч. ПДВ, яке передано на відповідальне зберігання Зберігачу, повертається Поклажодавцеві на підставі акту приймання-передачі не пізніше наступного дня після підписання цієї Додаткової угоди.

Відповідно до Акту приймання-передачі матеріалів з відповідального зберігання до додаткової угоди № 1 від 30.12.2015 року до Договору зберігання від 30.12.2014 року, Зберігачем повернуто Поклажодавцю майно зі зберігання на загальну суму 3 938,40 в т. ч. ГІДВ.

Відповідно до умов п. 3 Додаткової угоди № 1 до Договору зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року Зберігач відшкодовує Поклажодавцю вартість не збереженого майна у розмірі 33 794,68 грн. в т. ч. ПДВ, шляхом перерахування зазначеної суми на рахунок Поклажодавця, не пізніше наступного дня після підписання цієї додаткової угоди.

Станом на 17.12.2018 року Зберігачем так і не відшкодовано Поклажодавцю вартість не збереженого майна у розмірі 33 794,68 грн. в т.ч . ПДВ.

Відповідно до умов п. 3.1 Договору зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року Сторона, що постраждала від невиконання або неналежного виконання іншою Стороною зобов’язань за Договором, має право вимагати відшкодування завданих їй збитків.

Станом на 17.12.2018 року загальна сума заборгованості Зберігача перед Поклажодавчем відповідно до Додаткової угоди № 1 від 30.12.2015 року до Договору зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року становить - 33 794,68 грн., в т.ч. ПДВ.

Викладені обставини підтверджуються наступними доказами:

Договором зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року (аркуш справи 8);

Додатковою угодою до Договору зберігання № 1 від 30.12.2015 року до Договору зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014 року (аркуш справи 10);

Актом приймання-передачі матеріалів на відповідальне зберігання № 1 від 30 грудня 2014 року (аркуш справи 9);

Актом приймання-передачі матеріалів з відповідального зберігання до додаткової угоди № 1 від 30.12.2015 року до Договору зберігання від 30.12.2014 року (аркуш справи 11).

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

В силу приписів частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах; зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 951 ЦК України передбачено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі -у розмірі її вартості.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З’ясувавши викладені обставини, дослідивши подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку судові витрати, понесені позивачем (сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.), покладаються на відповідача.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 – 252, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1.           Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мигом" (адреса місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Партизана Железняка, 43; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 24757044) на користь Комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради (адреса місцезнаходження: 73003 м. Херсон, вул. Перекопська, 17; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 14124906) заборгованість по відшкодуванню збитків завданих внаслідок незбереження майна Зберігачем за Договором зберігання № 1-0/628 від 30.12.2014          року та Додатковою угодою до Договору зберігання № 1 від 30.12.2015 року у сумі 33 794,68 грн., в т. ч. ПДВ, а також 1762грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 04.03.19.

Суддя                                                                                 Ю.В. Гридасов