ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.03.2019 року м. Дніпро Справа № 908/846/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019р. (головуючий суддя – Федорова О.В., суддя – Мірошниченко М.В., суддя – Носівець В.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 28.01.2019р.) у справі

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Глухівський кар’єр кварцитів” (41462, Сумська область, Глухівський район, с. Баничі, вул. Заводська, 18-а)

до відповідача: акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд державного майна України (01601, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9)

про зобов’язання повернути майно, згідно Акту прийому-передачі від 16.06.2015р., передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.06.2015р., укладеним між ПАТ “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” та ТОВ “Глухівський кар’єр кварцитів”

за зустрічним позовом: акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “Глухівський кар’єр кварцитів” (41462, Сумська область, Глухівський район, с. Баничі, вул. Заводська, 18-а)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонд державного майна України (01601, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9)

про визнання права власності на майно

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Запорізької області знаходилась справа №908/846/17 за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Глухівський кар’єр кварцитів” до відповідача: публічного акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Фонду державного майна України, про зобов’язання повернути майно, згідно акту прийому-передачі від 16.06.2015, передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.06.2015, укладеним між ПАТ “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” та ТОВ “Глухівський кар’єр кварцитів”, та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Глухівський кар’єр кварцитів” за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – Фонду державного майна України про визнання права власності на майно.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019р. в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, акціонерне товариство “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, прийняти в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. В іншій частині рішення апелянт просить залишити без змін.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 ст.123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2.1. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою скаржник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 188 196,59 грн.

Скаржником при поданні апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Апелянт зазначає що на сьогоднішній день має фінансові труднощі для сплати судового збору, тому просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення остаточного рішення по справі № 908/846/17.

В обгрунтування свого клопотання Скаржник посилається на те, що виконавчою службою накладено арешт на кошти АТ "ЗАлК" на суму понад п'ятдесят мільйонів гривень. На розрахункових рахунках апелянта взагалі відсутній залишок коштів, комбінат повністю позбавлений можливості сплатити суму судового збору за подачу апеляційної скарги та за даними останньої фінансової звітності підприємства ( за 9 місяців 2018р) підприємство має збиток у розмірі 106 578 тисяч гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Апеляційний господарський суд зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені частиною першою ст. 8 вищезазначеного Закону.

Апелянт не довів його приналежність до кола суб’єктів, на яких розповсюджується дія ст. 8 Закону України "Про судовий збір" щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Крім того, апелянт не надав суду доказів того, що до ухвалення остаточного рішення по справі № 908/846/17 матеріальне становище останнього зміниться та з'явиться можливість сплатити судовий збір по справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників процесу перед законом і судом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов'язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову скаржнику в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно із ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки скаржником не виконано вимоги п.2 ч.3 ст.258 ГПК України (не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі) апеляційна скарга акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” відповідно до ст.ст.174, 260 ГПК України підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.174, 234, 258, 260 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019р. у справі №908/846/17 залишити без руху., надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                              І.М. Кощеєв