РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2019Справа № 910/14518/18

Господарський суд міста Києва у складі: судді - Бондаренко Г.П., за участю секретаря судового засідання - Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті справи матеріали справи

За позовом Дочірнього підприємства "Ауді Центр "Віпос" (вул. Оранжерейна, 1, м. Київ, 04112)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" (вул. С. Хохлових, 9-а, м. Київ, 04119)

Про стягнення 450 000,00 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Ауді Центр Віпос" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторс" (далі - відповідач) про стягнення 450000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про безпроцентну поворотну фінансову допомогу від 12 травня 2015 року в частині повернення наданих коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 залишено позовну заяву Дочірнього підприємства "Ауді Центр Віпос" без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали шляхом: подання письмової заяви із зазначенням офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача; подання письмової заяви із зазначенням наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; подання до суду оригіналу довіреності № дп156 від 27 жовтня 2017 року.

20.11.2018 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою на виконання вимог ухвали від 05.11.2018 ним було усунуто вказані недоліки позовної заяви у строк та спосіб, встановлені даною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.01.2019.

В підготовче судове засідання 08.01.2019 представники учасників справи не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча дату, час і місце засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/14518/18 до судового розгляду по суті. Судове засідання призначено на 05.02.2019 о 15:30 год.

04.02.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, в якій також зазначено, що відповідач проти задоволення позову не заперечує.

У судове засідання 05.02.2019 представники учасників справи не з'явились, позивач про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду справи по суті був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про судове засідання для розгляду справи по суті, суд на місці ухвалив розгляд справи по суті проводити за їх відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 05.02.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2015 року між Дочірнім підприємством «Ауді Центр Віпос» (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Джерман Моторз» (позикоотримувач) було укладено Договір про безпроцентну поворотну фінансову допомогу (договір), відповідно до умов якого позикодавець протягом 3 (тьох) календарних днів з дня укладення цього договору зобов'язується надати позикоотримувачу грошову суму у розмірі 450000 (чотириста п'ятдесят тисяч) гривень без ПДВ, а позикоотримувач зобов'язується повернути позикодавцю вказану суму у строк до 12.05.2017 року.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що позикодавець не має права на отримання від позикоотримувача процентів або інших видів компенсацій у вигляді плати за користування сумою поворотної фінансової допомоги.

Зобов'язання позикоотримувача перед позикодавцем за цим договором припиняються належним їх виконанням або за інших підстав, передбачених Цивільним кодексом України (п. 4.1 договору).

Згідно пункту 4.2. договору моментом виконання позикоотримувачем своїх зобов'язань за цим договором є дата зарахування грошових коштів, визначених п. 1.1. договору на поточний рахунок позикодавця.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором позики, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), ст. 1046 - 1050 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 2.1 договору строк повернення фінансової допомоги встановлений сторонами - не пізніше 12.05.2017.

Позивач належним чином виконав зобов'язання, передбачені договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №808 від 12.05.2015.

Про належне виконання своїх зобов'язань позивачем свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

На дату подання позивачем позову до суду відповідач свої зобов'язання за договором з повернення отриманих коштів у розмірі 450 000, 00 грн. та/або в будь-якому іншому розмірі не виконав, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є вимога позивача до відповідача про стягнення з останнього 450 000, 00 грн. основної заборгованості та судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 6750, 00 грн.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 450 000, 00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк повернення грошової позики, у відповідності до п. 2.1. договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основний борг у розмірі 450 000, 00 грн., та судовий збір у розмірі 6750, 00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов'язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Дочірнього підприємства "Ауді Центр "Віпос" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" про стягнення 450 000,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" (вул. С. Хохлових, 9-а, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 20024630) на користь дочірнього підприємства "Ауді Центр "Віпос" (вул. Оранжерейна, 1, м. Київ, 04112; ідентифікаційний код 32000038) 450 000 (чотириста п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. основної заборгованості та 6750 (шість тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписано 04.03.2019.

Суддя Г.П. Бондаренко