ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019 Справа № 917/1887/17

за позовною заявою ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача Приватного підприємства Агрофірма "Славутич", с. Горби, Глобинський район, Полтавська область, 39024

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_3 (АДРЕСА_2);

- ОСОБА_4 (АДРЕСА_3);

- ОСОБА_5 (АДРЕСА_4).

про визнання недійсними рішення загальних зборів від 10 жовтня 2017 року

суддя Тимощенко О.М.

секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

Представник позивача: ОСОБА_6, ордер серія ХВ № 000007 від 04.04.2018 р., посв. адвоката № 2000 від 08.06.2016 р.,

Представник відповідача: Чернецький Д. В., посвідчення 216/н від 27.03.06, ордер № від 18.12.18 р., ОСОБА_8, посв. адвоката № 101 від 21.11.2005 р., ордер серія КР № 50243 від 12.02.19

Представник третьої особи ОСОБА_3: не з"явився,

Третя особа: ОСОБА_4 , паспорт серія КО 926742 від 27.04.13 р.,

Представник третьої особи ОСОБА_4: ОСОБА_9, посв. №1408 від 25.06.14 р., оредер №" ПТ 101154 від 14.01.19 р.,

Представник третьої особи ОСОБА_5: не з"явився.

Обставини справи: У листопаді 2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до відповідача приватного підприємства агрофірма "Славутич" про визнання недійсними рішення загальних зборів засновників приватного підприємства агрофірма "Славутич" від 10 жовтня 2017 року, проведених спадкоємцями та оформлених протоколом.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.11.2017 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі та залучив до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний реєстратор Управління державної реєстрації Державного реєстратора реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, без зазначення на чиїй стороні залучена дана третя особа.

Зазначена ухвала від 16.11.2017 року була направлена Державному реєстратору Управління державної реєстрації Державного реєстратора реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції Полтавської області за адресою: вул. Леніна, 281, м. Глобине, Полтавська область, 39000.

24.11.2017 року дана ухвала повернулася до суду з відміткою поштового відділення "за зазначеною адресою не існує" (том1, арк. с. 51-52).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.11.2017, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2018, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсними обидва рішення загальних зборів засновників приватного підприємства агрофірма "Славутич" від 10 жовтня 2017 року, проведених спадкоємцями та оформлених протоколами.

Постановою Верховного Суду від 03.10.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Господарського суду Полтавської області від 30.11.2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Проведено повторний автоматизований розподіл справи № 917/1887/17, за результатами якого дану справу передано на розгляд судді Тимощенко О.М., що відображено у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2018 року, у зв'язку з чим вказана справа прийнята до провадження суддею Тимощенко О.М.

В рішенні Господарського суду Полтавської області від 30.11.2017 року по даній справі та в наступних процесуальних документах по справі - постанові Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 року та постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі №917/1887/17 така третя особа як Державний реєстратор Управління державної реєстрації Державного реєстратора реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції Полтавської області судами не зазначена.

Докази існування такої особи як вказано в ухвалі суду від 16.11.2017 року - Державний реєстратор Управління державної реєстрації Державного реєстратора реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, в матеріалах справи відсутні та суду не подані. За адресою, вказаною в ухвалі від 16.11.2017 року така особа не існує, про що вказано поштовим відділенням.

При новому розгляді клопотань про залучення до участі у справі будь-яких інших третіх осіб до суду не надходило.

Приймаючи до свого провадження на новий розгляд справу №917/1887/17 суд ухвалою від 28.11.2018 року на виконання постанови Верховного Суду від 03.10.2018 року залучив до участі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою від 18.12.2018 року суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 21.01.19 року.

17.12.2018 року від третьої особи ОСОБА_4 до суду надійшли письмові пояснення по суті предмету спору.

18.12.2018 року від ОСОБА_10 надійшла заява про заміну позивача у справі (арк. справи 207-208, том 2), зазначена заява вмотивована наступним. Станом на час розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанції 30.12.017 року та 16.05.2018 року ОСОБА_1 (позивач) дійсно був засновником Приватного підприємства Агрофірма "Славутич". Однак 19.05.2018 року ОСОБА_1 (позивач) продав належну йому частку у статутному капіталі Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" в розмірі 100% ОСОБА_10 Після цього рішенням загальних зборів засновників Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" від 19.05.2018 року оформленого протоколом №3 ОСОБА_1 виключено зі складу засновників Приватного підприємства Агрофірма "Славутич". Отже, на думку ОСОБА_10, починаючи з 19.05.2018 року оскаржуване у даній справі рішення загальних зборів не порушує прав та інтересів ОСОБА_1, а тому просить суд на підставі ч.1 ст. 52 ГПК України замінити позивача по справі з ОСОБА_1 на ОСОБА_10

Крім того, 21.01.2019 року від ОСОБА_10 (а не відповідача) надійшла заява про визнання позову ( арк. справи 231-232). В даній заяві ОСОБА_10 вказує на те, що оскаржуваний у даній справі позивачем (ОСОБА_11.) протокол зборів засновників Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" від 10.10.2017 року складений за результатами зборів, які поведені трьома особами, що не мали статусу засновників Приватного підприємства Агрофірма "Славутич", а тому не були правомочними і є незаконними.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року відмовлено у задоволенні заяви про заміну позивача правонаступником та у прийнятті заяви про визнання позову, які надійшли від ОСОБА_10

При розгляді справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведені спадкоємцями померлого засновника ОСОБА_12 збори є нелегітимними, а прийняті на них рішення - недійсними, оскільки спадкоємці не набули права на управління приватним підприємством, а лише право на частку у статутному капіталі, та, відповідно, не могли проводити збори.

Крім того, на зборах був відсутній необхідний кворум, оскільки були відсутні позивач (частка у статутному капіталі - 40%) та спадкоємиця ОСОБА_5 (частка у статутному капіталі - 20%).

Представники відповідача в судовому засіданні 01.03.2019 року визнали позовні вимоги та підтримали позов позивача.

Третя особа ОСОБА_13 та її представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що спадкоємцями за Свідоцтвом про право на спадщину з законом є ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках - по 1/3 на кожну, що складає по 20% статутного фонду Приватного підприємства Агрофірми «Славутич» (з правом участі в діяльності Агрофірми «Славутич»). Установчі документи ПП Агрофірма «Славутич» не містять будь - яких застережень чи обмежень, що перехід частки в статутному капіталі підприємства до спадкоємців фізичної особи допускається лише за згодою інших учасників, а тому такий перехід, на думку третьої особи, є законним і правильним, про що і були прийняті за участю спадкоємців рішення, що оформлені протоколом.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судові засідання не з'явились, про місце, дату та час їх проведення були повідомлені належним чином (поштові повідомлення про вручення ухвал суду в матеріалах справи).

В судовому засіданні 01.03.2019 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив коли буде виготовлено повне рішення, роз'яснив порядок оскарження рішення та набрання ним законної сили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

відповідно до статуту агрофірми "Славутич", зареєстрованого в Глобинській районній державній адміністрації, реєстраційний №82 від 24.02.1998, підприємство створено рішенням засновників ОСОБА_12, ОСОБА_1 та ОСОБА_14 10 червня 2001 року до п. 1.2 Статуту були внесені зміни, за якими підприємство створено рішенням засновників: ОСОБА_12, ОСОБА_1 (зміни зареєстровані районною державною адміністрацією Глобинського району Полтавської області №263 від 10.06.2001) (а с. 15-26,т.1)

Згідно з витягом з Єдиного державного юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 10.10.2017 засновниками Агрофірми "Славутич" є ОСОБА_12 (розмір внеску до статутного фонду 20400,00 грн.) та ОСОБА_1 (розмір внеску до статутного фонду 13600,00 грн.)

ІНФОРМАЦІЯ_1 співзасновник ОСОБА_12 помер.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_12 відповідно до спадкової справи № 104 за 2016 рік є його дружина та доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Позивач, як співзасновник підприємства, 10.10.2017 скликав чергові збори співвласників підприємства, куди запрошеними особами запросив також спадкоємців померлого співвласника.

Відповідно до порядку денного було проведено обговорення вказаних питань та прийнято такі рішення:

З першого питання - затвердження фінансових звітів АФ "Славутич" за 2016-2017 роки. Прийнято рішення про затвердження фінансових звітів.

З другого питання - виключення колишнього засновника АФ "Славутич" ОСОБА_12 в зв'язку з його смертю. Вирішено - виключити з складу засновників АФ "Славутич" громадянина ОСОБА_12 у зв'язку з його смертю.

З третього питання - вирішення питання про включення до складу засновників АФ "Славутич" спадкоємців померлого засновника ОСОБА_12 Вирішено відмовити спадкоємцям померлого співзасновника ОСОБА_12 в прийнятті їх в засновники (учасники) агрофірми "Славутич".

З четвертого питання - вирішення питання про розподіл частки померлого засновника ОСОБА_12 Вирішено видати спадкоємцям померлого засновника ОСОБА_12 в разі надання підприємству свідоцтв про право на спадщину кошти в сумі 7 212 300 грн. (сім мільйонів двісті дванадцять тисяч триста грн. 00 коп.) протягом трьох років, тобто до 10.10.2020.

З п'ятого питання - затвердження нової редакції Статуту АФ "Славутич". Вирішено затвердити нову редакцію статуту та провести державну реєстрацію змін.

Протокол загальних зборів оформлено та підписано головою зборів ОСОБА_11 та секретарем зборів ОСОБА_15 (а.с.36-39,т.1).

Спадкоємці померлого ОСОБА_12 також 10 жовтня 2017 року провели інші збори співвласників ПП Агрофірма "Славутич", на яких були вирішені такі питання:

1.Про обрання голови та секретаря загальних зборів ПП агрофірми "Славутич".

2.Про затвердження звіту виконавчого органу агрофірми "Славутич" за 2015-2016 роки.

3.Вирішення питання про розподіл частки померлого засновника ОСОБА_12

4.Вирішення питання про включення до складу засновників спадкоємців померлого ОСОБА_12

5.Затвердження статуту приватного підприємства агрофірма "Славутич" в новій редакції (а.с.110-111,т.1).

Прийняті на вказаних зборах спадкоємцями померлого рішення стали підставою для проведення державної реєстрації змін про юридичну особу, включення інших засновників до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.31-35, т.1).

Позивач, вважаючи, що збори, проведені спадкоємцями померлого 10.10.2017 є нелегітимними, а прийняті на рішення - недійсні, звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 62 Господарського кодексу України підприємством є самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці, а також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи (частина перша статті 113 Господарського кодексу України).

За змістом частин третьої та п'ятої статті 63 Господарського кодексу України залежно від способу утворення (заснування) та формування статутного капіталу в Україні діють підприємства унітарні та корпоративні. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

У постанові від 03.10.2018 у справі №917/1887/17 Верховний Суд зазначив, що визначальним критерієм того чи можна відносити певну юридичну особу до господарського товариства з поширенням відповідних приписів законодавства є наявність у юридичної особи статутного капіталу (фонду), поділеного на частки між учасниками. Характеристика юридичної особи як приватного підприємства - це характеристика того, на підставі якої власності його створено, а не відносин з формування статутного фонду. Тому, лише у випадку якщо в установчих документах приватного підприємства є вказівка на наявність у нього статутного капіталу, можливе спадкування корпоративних прав на приватне підприємство (а.с.83-88).

Як вбачається, з матеріалів, 17.05.2001 засновниками Агрофірми «Славутич» ОСОБА_1 та ОСОБА_12 укладений Установчий договір, який затверджений рішенням установчих зборів від 27.05.2001 та зареєстрований Районною державною адміністрацією Глобинського району Полтавської області 19.06.2001, статтею 1 якого встановлено, що учасники, на підставі угоди, шляхом об'єднання майна, створюють Сільськогосподарське підприємство Агрофірму «Славутич» (підприємство), затверджують Статут підприємства (а.с.41-48).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Установчого договору для забезпечення діяльності підприємства учасники створюють статутний фонд в розмірі 34000грн. Розмір вкладів учасника і його доля в статутному фонді визначається рішенням учасників і на момент створення підприємства становить: ОСОБА_12- 20400грн; ОСОБА_1 - 13600грн.

Пунктом 7.2 Установчого договору встановлено, що створений після оплати податків чистий прибуток підлягає розподілу між учасниками пропорційно до розміру їх часток у статутному капіталі: ОСОБА_12 - 60% чистого прибутку; ОСОБА_1 - 40% чистого прибутку.

Отже, Приватне підприємство Агрофірма «Славутич» засноване на приватній власності двох осіб (засновників), а статутний капітал підприємства поділений між учасниками на частки, що вбачається з Установчого договору про створення та діяльність Агрофірми «Славутич» . Внаслідок цього відносини, які стосуються виникнення, зміни та припинення прав на частки в статутному капіталі ПП Агрофірма «Славутич» за аналогією регулюються нормами права якими унормовано подібні за змістом відносини - відносини з виникнення, зміни та припинення прав на частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю (якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України).

У Постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 907/167/17 також висловлено правову позицію, що якщо підприємство засноване на приватній власності двох осіб (засновників), а статутний капітал підприємства поділений між учасниками на частки, Суд вважає правильним застосування до спірних правовідносин положень Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України "Про господарські товариства", які регулюють правовідносини щодо порядку скликання та проведення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю.

Згідно з частиною 1 статті 100 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення у позивачів права на спадщину) право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на момент виникнення у позивачів права на спадщину) під час реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Згідно з частиною 5 статті 147 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення у позивачів права на спадщину) частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

Установчим договором про створення та діяльність Агрофірми «Славутич» та Статутом Агрофірми «Славутич» не встановлений порядок набуття спадкоємцями прав учасника підприємства у разі смерті одного із засновників (учасників).

Враховуючи наведене та докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що збори, проведені спадкоємцями померлого ОСОБА_16 ( доньками та дружиною ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5) не є загальними зборами учасників ПП Агрофірма «Славутич», оскільки рішенням учасника їм було відмовлено у вступі до товариства.

Матеріали справи не містять заяв спадкоємців про вступ до приватного підприємства агрофірма "Славутич", як це передбачено чинним законодавством, а доводи третіх осіб про те, що у свідоцтві про спадщину зазначено про право спадкоємців на участь в управлінні приватним підприємством (корпоративні права) не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Так, частиною 1 статті 1219 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення у позивачів права на спадщину) встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

За змістом статей 130, 147, 166 ЦК України та статей 55, 69 Закону України "Про господарські товариства" передбачено спадкування саме частки учасника господарського товариства, у разі смерті (ліквідації) учасника товариства спадкоємцем (правонаступником) спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Після набуття частки в статутному капіталі у спадкоємців (правонаступників) виникає переважне право вступу до цього товариства, передбачене ст. 55 Закону України "Про господарські товариства", проте у цьому разі не йдеться про автоматичне набуття такими спадкоємцями права участі у товаристві.

Таж суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності ( ст. 14 ГПК України).

Відповідачем є особа, до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача (ст.. 45 ГПК України) .

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Позивачем позов подано до ПП агрофірма «Славутич».

Відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа (п. 2.7 Постанови Пленуму ВГСУ № 4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин». Однак, як вже зазначалось судом вище, на думку суду, оспорювані рішення прийняті не загальними зборами учасників ПП агрофірма «Славутич», а спадкоємцями учасника, яким було відмовлено у вступі до складу учасників, отже останні не набули статусу учасників. Крім того, позивачем не обґрунтовано яким чином і які його права буде відновлено з огляду на те, що позивач уже не є учасником відповідача, оскільки ОСОБА_1 продав належну йому частку у статутному капіталі Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" в розмірі 100% ОСОБА_10 Після цього рішенням загальних зборів засновників Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" від 19.05.2018 року оформленого протоколом №3 ОСОБА_1 виключено зі складу засновників Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" ( арк. справи 210-216, том 2). Враховуючи вищенаведене суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. З огляду на відмову у позові сплата судового збору покладається на позивача.
На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 129,232-233,236-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повний текст рішення складено 06.03.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України).

Суддя Тимощенко О.М.