РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019Справа № 910/17457/18
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, БУДИНОК 73)
до проКомунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» (02156, м.Київ, ВУЛИЦЯ МІЛЮТЕНКА, будинок 19) стягнення заборгованості в розмірі 14 106 грн. 57 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості в розмірі 14 106 грн. 57 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором про надання послуг акредитованим суб'єктам державної реєстрації №19/КІ/АСДР/17 від 27.12.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі №910/17457/18, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.12.2018 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 02.01.2019 року уповноваженим особам підприємства Позивача та поверненням поштового конверту за закінченням встановленого терміну зберігання, надісланого на адресу Відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Комунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» є 02156, м.Київ, ВУЛИЦЯ МІЛЮТЕНКА, будинок 19.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/17457/18 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Комунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Наказом Міністерства юстиції України №4124/5 від 21.12.2017 року акредитовано Комунальне підприємство «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» як суб'єкта державної реєстрації у сферах державної реєстрації у повному обсязі. (а.с.61)

Листом №13636/19/36-7 від 22.12.2017 року Міністерство юстиції України повідомило Позивача про заявлення Комунальним підприємством «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» державних реєстраторів, які відповідають кваліфікаційним вимогам до державного реєстратора. (а.с.62)

27.12.2017 року між Державним підприємством «Національні інформаційні системи» (Підприємство) та Комунальним підприємством «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» (Користувач) було укладено Договір про надання послуг акредитованим суб'єктам державної реєстрації №19/Кі/АСДР/17 шляхом приєднання останнім до умов Договору відповідно до заяви в порядку, визначеному статтею 634 Цивільного кодексу України. (а.с.53-60, 65)

Відповідно до п.1.1 Договору Підприємство зобов'язується здійснити організаційні заходи щодо надання співробітникам Користувача, які відповідно до законодавства мають право доступу до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України(далі -Система), логіну та паролю (далі -ідентифікатори) доступу до Системи, у кількості, що відповідає кількості співробітників Користувача, зазначених у письмовому замовленні, що подається Користувачем за формою, встановленою у Додатку 2до цього Договору, з метою здійснення ними повноважень, передбачених чинним законодавством України.

Доступ до Системи надається Користувачу з використанням кваліфікованого електронного підпису,сумісного з програмним забезпеченням Системи. (п.1.1.1 Договору)

Згідно з п.1.2 Договору Підприємство зобов'язується надати інформаційно-консультативні послуги з навчання роботі з Системою, а Користувач зобов'язується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов цього Договору.

У п.3.3 Договору визначено, що оплата послуг Підприємства із надання Користувачу послуг з технічної підтримки роботи з системою (та її оновлення) ідентифікованих співробітників Користувача за поточний місяць із розрахунку за одного ідентифікованого співробітника Користувача, плата за яке зараховується на рахунок Підприємства, здійснюється Користувачем на підставі рахунку, протягом 5 календарних днів з дня отримання рахунку, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок Підприємства.

Оплата послуг Підприємства здійснюється Користувачем згідно тарифів за послуги, наведених в Додатку 3 до цього Договору. Користувач погоджується, що тарифи за послуги, які надаються за цим Договором, можуть змінюватись Підприємством в односторонньому порядку. Повідомлення про зміну тарифів вважатиметься невід'ємною частиною цього Договору, що змінює його умови у відповідній частині. (п.3.4 Договору)

Користувач зобов'язується приймати послуги Підприємства, своєчасно та в повному обсязі оплачувати їх вартість за цим Договором. (п.3.5 Договору)

Згідно з п.3.6 Договору Користувач зобов'язується підписувати та направляти на адресу Підприємства один примірник Акту наданих послуг Підприємства протягом 3 (трьох) днів з дня його отримання.

Відповідно до п.3.7 Договору у випадку не направлення на адресу Підприємства Акту наданих послуг у передбачений п.3.5. цього Договору строк чи ненадходження до Підприємства підписаного Акту наданих послуг чи обґрунтування підстав неможливості його підписання, такий Акт вважається таким що підписаний Користувачем, а послуги такими що ним прийняті.

Листами №6055/3827-33-18/19.3.1 від 19.02.2018 року, №12003/9283-33-18/19.3.1 від 30.03.2018 року Міністерство юстиції України повідомило Позивача про призначення на посаду Комунальним підприємством «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» державних реєстраторів, які відповідають кваліфікаційним вимогам до державного реєстратора. (а.с.63-64)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг акредитованим суб'єктам державної реєстрації №19/Кі/АСДР/17 від 27.12.2017 року Позивач надав Відповідачу послуги у квітні - травні 2018 року, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про реєстраційні дії, вчинені державними реєстраторами Відповідача. (а.с.91-180)

18.09.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача рахунки на оплату №3780 від 30.04.2018 р. на суму 6750 грн. 00 коп., №4782 від 31.05.2018 р. на суму 6 750 грн. 00 коп., Акти надання послуг №21055 від 30.40.2018 р., №27932 від 31.05.2018 р. разом з претензією з вимогою здійснити оплату за надані послуги у розмірі 13500 грн. 00 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 18.09.2018 р., реєстру на відправлену кореспонденцію, опису вкладення у цінний лист, роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти. (а.с.72-83)

22.11.2018 року Позивач повторно надіслав на адресу Відповідача претензію разом з рахунками на оплату та Актами надання послуг на підписання, що підтверджується копіями фіскального чеку від 22.11.2018 р., реєстру на відправлену кореспонденцію, опису вкладення у цінний лист, роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти. (а.с.84-90)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата за вказаним Договором у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Комунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» перед Позивачем складає 13 500 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд також стягнути з Комунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» інфляційні у розмірі 392 грн. 42 коп., 3% річних у розмірі 214 грн. 15 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Національні інформаційні системи» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання послуг акредитованим суб'єктам державної реєстрації №19/Кі/АСДР/17 від 27.12.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг акредитованим суб'єктам державної реєстрації №19/Кі/АСДР/17 від 27.12.2017 року Позивач надав Відповідачу послуги у квітні - травні 2018 року, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про реєстраційні дії, вчинені державними реєстраторами Відповідача. (а.с.91-180)

Користувач зобов'язується приймати послуги Підприємства, своєчасно та в повному обсязі оплачувати їх вартість за цим Договором. (п.3.5 Договору)

Згідно з п.3.6 Договору Користувач зобов'язується підписувати та направляти на адресу Підприємства один примірник Акту наданих послуг Підприємства протягом 3 (трьох) днів з дня його отримання.

Відповідно до п.3.7 Договору у випадку не направлення на адресу Підприємства Акту наданих послуг у передбачений п.3.5. цього Договору строк чи ненадходження до Підприємства підписаного Акту наданих послуг чи обґрунтування підстав неможливості його підписання, такий Акт вважається таким що підписаний Користувачем, а послуги такими що ним прийняті.

18.09.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача рахунки на оплату №3780 від 30.04.2018 р. на суму 6750 грн. 00 коп., №4782 від 31.05.2018 р. на суму 6 750 грн. 00 коп., Акти надання послуг №21055 від 30.40.2018 р., №27932 від 31.05.2018 р. разом з претензією з вимогою здійснити оплату за надані послуги у розмірі 13500 грн. 00 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 18.09.2018 р., реєстру на відправлену кореспонденцію, опису вкладення у цінний лист, роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти. (а.с.72-83)

22.11.2018 року Позивач повторно надіслав на адресу Відповідача претензію разом з рахунками на оплату та Актами надання послуг на підписання, що підтверджується копіями фіскального чеку від 22.11.2018 р., реєстру на відправлену кореспонденцію, опису вкладення у цінний лист, роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти. (а.с.84-90)

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того Комунальним підприємством «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» не було підписано Акти надання послуг №21055 від 30.40.2018 р., №27932 від 31.05.2018 р. та не надано обґрунтованих підстав неможливості їх підписання, вказані Акти вважаються підписаними Користувачем, а послуги - прийнятими відповідно до п.3.7 Договору про надання послуг акредитованим суб'єктам державної реєстрації №19/Кі/АСДР/17 від 27.12.2017 року, а тому у Відповідача виник обов'язок по оплаті наданих Позивачем та прийнятих послуг.

Таким чином, заборгованість Комунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» перед Державним підприємством «Національні інформаційні системи» за Договором про надання послуг акредитованим суб'єктам державної реєстрації №19/Кі/АСДР/17 від 27.12.2017 року становить 13 500 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Державному підприємству «Національні інформаційні системи» в розмірі 13 500 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 13 500 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 21.05.2018 р. по 07.12.2018 р. у розмірі 214 грн. 15 коп. та інфляційні у розмірі 392 грн. 42 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 21.05.2018 р. по 07.12.2018 р. у розмірі 214 грн. 15 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача.

Так, у п.3.3 Договору визначено, що оплата послуг Підприємства із надання Користувачу послуг з технічної підтримки роботи з системою (та її оновлення) ідентифікованих співробітників Користувача за поточний місяць із розрахунку за одного ідентифікованого співробітника Користувача, плата за яке зараховується на рахунок Підприємства, здійснюється Користувачем на підставі рахунку, протягом 5 календарних днів з дня отримання рахунку, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок Підприємства.

Судом встановлено, що лише 18.09.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача рахунки на оплату №3780 від 30.04.2018 р. на суму 6750 грн. 00 коп., №4782 від 31.05.2018 р. на суму 6 750 грн. 00 коп., Акти надання послуг №21055 від 30.40.2018 р., №27932 від 31.05.2018 р. разом з претензією з вимогою здійснити оплату за надані послуги у розмірі 13500 грн. 00 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 18.09.2018 р., реєстру на відправлену кореспонденцію, опису вкладення у цінний лист, роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти, за якою поштове відправлення не було отримано Відповідачем. (а.с.72-83)

Згідно з п.1 глави ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку):

1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2;

3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3;

4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

Враховуючи те, що відправлення здійснено з м. Києва у м. Київ, у даному випадку нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції становлять 2 дні. Таким чином, Відповідач повинен був отримати вимогу разом з рахунками 20.09.2018 року, а відповідно до п.3.3 Договору Відповідач повинен був здійснити оплату у строк по 25.09.2018 року, а прострочка розпочалась з 26.09.2018 року, а не з 21.05.2018 р. та 06.06.2018 р. відповідно, як зазначає Позивач, оскільки відсутні докази направлення рахунків у травні та червні 2018 р.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних за загальний період прострочки з 26.09.2018 р. по 07.12.2018 р. у розмірі 81 грн. 00 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 21.05.2018 року по 07.12.2018 року у розмірі 392 грн. 42 коп., вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог, проте Позивачем невірно визначено початок перебігу прострочки Відповідача, а тому вірним періодом прострочки є з 26.09.2018 р. по 07.12.2018 р.

Таким чином, з Комунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» на користь Державного підприємства «Національні інформаційні системи» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 13 500 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 81 грн. 00 коп., інфляційні у розмірі 392 грн. 42 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Державного підприємства «Національні інформаційні системи» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» (02156, м.Київ, ВУЛИЦЯ МІЛЮТЕНКА, будинок 19, Ідентифікаційний код юридичної особи 41753491) на користь Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, БУДИНОК 73, Ідентифікаційний код юридичної особи 39787008) заборгованість у розмірі 13 500 (тринадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 81 (вісімдесят одна) грн. 00 коп., інфляційні у розмірі 392 (триста дев'яносто дві) грн. 42 (сорок дві) коп. та судовий збір у розмірі 1 745 (одна тисяча сімсот сорок п'ять) грн. 37 (тридцять сім) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 26 лютого 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин