ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 місто Дніпро Справа № 904/5586/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль ЛА., Чередка А.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 (суддя Бєлік В.Г.) у справі №904/5586/18:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопорт", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", м. Київ в особі відокремленого підрозділу "Ременерго" Публічного акціонерного товариства "Центренерго", м. Черкаси

про стягнення суми заборгованості у розмірі 287 308,07 грн. за договором про закупівлю послуг (підряду) № 15/13(024) від 24.04.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу "Ременерго" Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення суми заборгованості у розмірі 287 308,07 грн. за договором про закупівлю послуг (підряду) № 15/13(024) від 24.04.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 у справі №904/5586/18 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" з доданими до неї документами передано за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Ухвала мотивована тим, що позовна заява подана із порушенням правил підсудності, та підлягає передачі до господарського суду Черкаської області.

Місцевим господарським судом зазначено, що договором про закупівлю послуг №15/13(024) від 24.04.2018 визначено лише місце виконання підрядних робіт, однак не встановлено певного місця виконання відповідачем своїх зобов'язань та відсутні особливості у договорі, які б визначали місце виконання договору тільки у певному місці.

Також місцевий господарський суд дійшов до висновку, що договір не містить вимог до місця сплати грошових коштів за виконані роботи, тому позов підлягає розгляду відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України – за місцезнаходженням відповідача.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 у справі №904/5586/18, справу передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до неправильного висновку про те, що спір підлягає розгляду Господарським судом Черкаської області. Апелянт зазначає, що у розділі 4 договору визначено місце виконання зобов’язання відповідачем з оплати робіт, а саме: оплата здійснюється замовником у національній валюті України шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виконавця. Апелянт вважає, що у даному випадку місцем виконання зобов’язання буде банк, в якому відкритий рахунок отримувача коштів (позивача), тобто місто Дніпро.

Також апелянт зазначає, що місцевим виконання за грошовим зобов’язанням є місцезнаходження кредитора (позивача), тому спір має розглядатись Господарським судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 у справі №904/5586/18, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

27.02.2019 від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу "Ременерго" Публічного акціонерного товариства "Центренерго" надійшов (направлений поштою 22.02.2019) відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити. Відповідач вважає помилковими доводи апелянта про те, що спір має розглядатись Господарським судом Дніпропетровської області. Оскільки умовами договору передбачено безготівковий розрахунок, відповідач вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що договором не встановлене місце виконання зобов’язання, тому відсутні підстави застосування альтернативної підсудності, а спір має розглядатись за місцезнаходженням відповідача.

Частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на ухвалу про передачу справи на розгляд до іншого суду, оскарження якої передбачено пунктом 8 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, перегляд оскаржуваної ухвали суду першої інстанції підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу "Ременерго" Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення суми заборгованості у розмірі 287 308,07 грн. за договором про закупівлю послуг (підряду) № 15/13(024) від 24.04.2018.

Звертаючись з позовом про стягнення заборгованості за договором про закупівлю послуг (підряду) № 15/13(024) від 24.04.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" мотивувало звернення з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області тим, що пунктами 5.2 та 5.7 договору, пунктом 9 Додатку №1 визначено місце виконання договору та фактичне отримання послуги - база виконавця, м. Дніпро (а.с. 6-11).

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовна заява подана із порушенням правил підсудності та підлягає передачі до Господарського суду Черкаської області.

Направляючи матеріали позовної заяви за підсудністю до Господарського суду Черкаської області місцевий господарський суд зазначив, що за загальним правилом, встановленим статтею 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред’являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Оскільки умовами договору про закупівлю послуг (підряду) № 15/13(024) від 24.04.2018 не встановлено певне місце виконання відповідачем своїх зобов’язань, спір підлягає розгляду господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду та вважає, що спір відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України підлягає розгляду Господарським судом Дніпропетровської області.

Відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред’являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позови у спорах, що виникають із договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливості можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

За приписами статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

Відповідно до пункту 5.2 договору місце надання послуг визначено у Додатку №1 до договору. В пункті 9 Додатку №1 договору встановлено, що місце надання послуг на території ремонтної бази виконавця.

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки за договором проводяться в безготівковій формі у національній валюті України в порядку, передбаченому Додатком №1 до договору на підставі рахунку виконавця. В пункті 4 Додатку №1 договору встановлено, що розрахунки з виконавцем за цим договором здійснюються замовником протягом 20 днів з дня підписання акту здавання-приймання робіт (послуг). Оплата здійснюється замовником у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

З наведеного вбачається, що договором про закупівлю послуг (підряду) № 15/13(024) від 24.04.2018 визначено місце виконання підрядних робіт та встановлений порядок здійснення розрахунків - шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Як правильно зазначено місцевим господарським судом, договором про закупівлю послуг № 15/13(024) від 24.04.2018 не встановлено певного місця виконання відповідачем своїх зобов'язань, а також відсутні особливості цього договору, які б визначали місце виконання договору тільки у певному місці.

Відповідно до пункту 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про направлення матеріалів позовної заяви за підсудністю до господарського суду Черкаської області.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що місцем виконання зобов’язання відповідача буде банк, в якому відкритий рахунок отримувача коштів (позивача) та посилання апелянта на приписи пункту 4 частині статті 532 Цивільного кодексу України місцевим виконання за грошовим зобов’язанням є місцезнаходження кредитора (позивача).

Так, пунктом 4 частині статті 532 Цивільного кодексу України визначено місце виконання грошового зобов’язання – за місцем знаходження кредитора - у випадку, коли таке місце не встановлено у договорі, в той час же частина 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України визначає, що позови у спорах, що виникають із договорів, в яких визначено місце виконання, можуть пред’являтися також за місцем виконання цих договорів.

Оскільки договором про закупівлю послуг № 15/13(024) від 24.04.2018 не встановлено певного місця виконання відповідачем своїх зобов'язань, а також відсутні особливості цього договору, які б визначали місце виконання договору тільки у певному місці, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що спір має розглядатись за загальним правилом – за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопорт" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 у справі №904/5586/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 у справі №904/5586/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопорт".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Повна постанова складена 05.03.2019.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко