ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Справа№ 910/16254/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Нікітенко А.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.12.2018

у справі № 910/16254/18

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НБ-УКРАЇНА"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НБ-УКРАЇНА" заборгованості у розмірі 24 914 грн. 14 коп. на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007 року,

за участю представників сторін:

від заявника: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НБ-УКРАЇНА" заборгованості у розмірі 24 914 грн. 14 коп. на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007 року, з якої: 1698 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом, 8450 грн. 32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8795 грн. 80 коп. - пеня, 5969 грн. 77 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 відмовлено Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НБ-УКРАЇНА" заборгованості за кредитом у розмірі 1698 грн. 25 коп. на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007. Відмовлено Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НБ-УКРАЇНА" 8450 грн. 32 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 8795 грн. 80 коп. - пені, 5969 грн. 77 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 07.12.2018 та видати наказ.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" у справі № 910/16254/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Грека Б.М., судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вимоги, заявлені у позовній заяві, випливають з кредитного дорогому, у зв'язку з зазначеним порушеннями зобов'язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку Боржника, відповідно скаржник вважає, що його вимоги підлягають стягненню в наказному провадженні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвала Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 року у справі № 910/16254/18.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, однак не скористались наданим законом правом на участь у розгляді справи судом апеляційною інстанцією. Оскільки явка учасників справи не визначалась судом обов'язковою а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 р. підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НБ-УКРАЇНА" заборгованості у розмірі 24 914 грн. 14 коп. на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007 року, з якої: 1698 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом, 8450 грн. 32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8795 грн. 80 коп. - пеня, 5969 грн. 77 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви, зазначив, що вказана заява не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, а саме, заява не містить: офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, а також не відповідає п.1 ч.3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України. Також суд зазначив, що вимога про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1698 грн. 25 коп. на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007 року, яка вникла з 06.12.2013 року, виходить за межі загальної позовної давності, встановленої у три роки, а інші вимоги повинні розглядатись в порядку позовного провадження, що відповідно є підставою для відмови у видачі наказу у цій частині.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання.

Таким чином, заявником заявлено вимоги про стягнення грошових зобов'язань, що виникли внаслідок невиконання ним договору.

Суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення заборгованості по процентам, пені, заборгованості по комісії, зазначили про можливість стягнення в порядку позовного провадження.

Частина друга статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, положення ЦК щодо неустойки слід розуміти таким чином, що зміна розміру неустойки, передбаченої договором, є винятковим із загального правила і можлива лише за наявності відповідної вимоги з боку боржника. Адже дійсний і неоспорений договір є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили. Тому у випадку розгляду безспірної вимоги з договору, який містить умови про неустойку, коли неустойка належним чином обчислена, про що свідчать додані до заяви документи, суд не повинен відмовляти стягувану у видачі судового наказу. Аналогічно слід вирішувати питання стосовно стягнення процентів та комісії.

Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1698 грн. 25 коп. на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007, яка вникла з 06.12.2013, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду на підставі виходу вимоги за межі загальної позовної давності, встановленої у три роки.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 у справі №910/16254/18 скасувати в частині відмови Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НБ-УКРАЇНА" 8450 грн. 32 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 8795 грн. 80 коп. - пені, 5969 шрн. 77 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007 року., прийняти в цій частині нове рішення.

Задовольнити заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НБ-УКРАЇНА" 8450 грн. 32 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 8795 грн. 80 коп. - пені, 5969 грн. 77 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом на підставі Договору банківського обслуговування б/н від 13.09.2007 року.

В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 залишити без змін.

Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи №910/16254/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх