ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 Справа №914/1894/18

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участі секретаря судового засідання Кіри О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія», м.Київ,

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Центр Енергоремонт», Львівська область, м.Борислав,

про: стягнення пені та штрафу;

ціна позову: 1646769,34грн.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 14.02.2019р. №ННО109248);

Відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» від 02.10.2018р. вих.№УЗШКЮ-8/П до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Центр Енергоремонт» про стягнення 785988,72грн. пені та 860780,62грн. штрафу; ціна позову: 1646769,34грн.

Підставами позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем не виконано належним чином умови укладеного з Позивачем договору від 28.11.2017р. №194-УЗШК.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2018р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 13.11.2018р.

Також, ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.11.2018р. суд постановив підготовче засідання відкласти на 05.12.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 05.12.2018р. суд постановив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкласти на 22.01.2019р.

З підстав тимчасової непрацездатності судді Фартушка Т.Б., судове засідання 22.01.2019р. не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 25.01.2019р. суд постановив судове засідання призначити на 01.02.2019р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 01.02.2019р. судом постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; призначити судове засідання з розгляду спору по суті на 19.02.2019р.

В судовому засіданні 19.02.2019р. оголошувалась перерва в межах робочого дня до 14:00год. 19.02.2019р.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

Процесуальні права та обовязки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердила представник Позивача в судовому засіданні, їй відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про розяснення прав та обовязків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з'явилась, в судовому засіданні надала усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням підстав до задоволення позову, надала оригінали документів, належним чином завірені копії яких долучено до позовної заяви для огляду судом, зазначила про неможливість врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку та подання всіх наявних у Позивача доказів в обґрунтування обставин, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідач явку особисто чи повноважного представника в судове засідання жодного разу не забезпечив, явка визнавалась обовязковою, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Позиція Позивача:

Позивач, з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив, просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 785988,72грн. пені та 860780,62грн. штрафу за порушення порядку і строку надання послуг за ОСОБА_2 від 27.11.2017р. №194-УЗШК.

Позиція Відповідача:

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує з причин та підстав, викладених у відзиві та промові у судових дебатах, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні з підстав того, що Відповідачем додержано строків надання послуг по кожному окремому трансформатору, а затримка в наданні послуг по другому трансформатору зумовлена некомплектністю наданого в ремонт трансформатора.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника Відповідача за наявними у справі матеріалами.

За результатами дослідження наданих Учасниками справи доказів та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити повністю з огляду на наступне.

28.11.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі директора філії «Українська залізнична швидкісна компанія» та заступника начальника філії з технічних питань (надалі Позивач, ОСОБА_3) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Центр Енергоремонт» (надалі Відповідач, Виконавець) укладено Договір №194-УЗШК (надалі Договір), за умовами якого (п.п.1.1. та 1.2. ОСОБА_2) (з урахуванням Додаткових угод від 27.12.2017р. №1 та від 30.03.2018р. №2 до ОСОБА_2), Виконавець зобовязувався власними силами з використанням власного обладнання, матеріалів і засобів та на умовах, визначених ОСОБА_2, надати послуги з ремонту тягового (силового) трансформатору електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt (далі трансформатор), а ОСОБА_3 - прийняти та оплатити надані послуги. Послуги надаються на території Виконавця за адресою: 82100, Україна, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Раневицька, 14.

Пунктом 2.1. ОСОБА_2 ОСОБА_4 встановлено, що подача Виконавцю трансформатору для ремонту проводиться по «Графіку подачі в ремонт і здачі з ремонту тягових (силових) трансформаторів електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt (Додаток №3) узгодженого ОСОБА_3 та Виконавцем.

Згідно пункту 2.2. ОСОБА_2 здача в ремонт та з ремонту трансформатору здійснюється з оформленням відповідного ОСОБА_2 за підписом уповноважених представників Сторін.

Відповідно до пункту 2.3. ОСОБА_2 якщо трансформатор не може бути прийнятим до ремонту у встановлені терміни не з вини Виконавця, фактичною датою поставки в ремонт є підписання двостороннього акту після усунення ОСОБА_3 зауважень, що оформлені Виконавцем документально та відповідним перенесенням дати випуску його з ремонту.

Пунктом 2.4. ОСОБА_2 встановлено, що строк надання послуг з ремонту трансформатору визначається Графіком.

Відповідно до пункту 2.8. ОСОБА_2 транспортування трансформатору для проведення ремонту та його повернення з ремонту на територію ОСОБА_3 (м.Київ, вул.Приколійна, 1), здійснюється транспортом Виконавця.

Згідно пункту 3.1. ОСОБА_2 Виконавець, серед іншого, зобовязується надати послуги з ремонту трансформатору у відповідності до умов даного ОСОБА_2; дотримуватись строків виконання своїх обовязків встановлених Графіком, при умові своєчасної подачі трансформатору в ремонт;

Пунктом 3.2. ОСОБА_2 встановлено, що Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримати плату за надані послуги.

Відповідно до пункту 3.3. ОСОБА_2 ОСОБА_3 зобовязувався подати Виконавцю трансформатор в ремонт у терміни згідно з погодженим Графіком; своєчасно та в повному обсязі оплатити надані послуги з ремонту трансформатора.

Пунктом 4.1. ОСОБА_2 ОСОБА_4 встановлено, обсяг та ціна надання послуг з ремонту трансформаторів визначається Специфікацією на надання послуг з ремонту тягового (силового) трансформатору електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt (Додаток №1).

Відповідно до пунктів 4.3. та 4.4. ОСОБА_2 загальна сума договору складає 12296866,08грн. (дванадцять мільйонів двісті девяносто шість тисяч вісімсот шістдесят шість гривень, 08 коп.), в т.ч. ПДВ 2049477,68грн. (два мільйони сорок девять тисяч чотириста сімдесят сім гривень, 68 коп.). Фактично надані послуги узгоджуються ОСОБА_4 наданих послуг з ремонту тягового (силового) трансформатору електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, що готуються Виконавцем та надаються ОСОБА_3. В разі не узгодження ОСОБА_3 наданих послуг. ОСОБА_3 направляє Виконавцю протягом 5-ти робочих днів, з моменту їх отримання, мотивовану відмову з обґрунтуванням. В разі відсутності від ОСОБА_3 мотивованої відмови, ОСОБА_3 виконаних робіт вважаються прийнятими (підписаними) останнім без зауважень (окрім випадків належного їх оформлення).

Згідно пункту 5.1. ОСОБА_2 у разі невиконання або неналежного виконання своїх обовязків за даним ОСОБА_2, Сторони несуть відповідальність, у тому числі матеріальну, передбачену чинним законодавством України та цим ОСОБА_2.

За порушення строків надання послуг, згідно узгодженого ОСОБА_4 Графіком, Виконавець сплачує ОСОБА_3 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період надання послуг за кожен день прострочення від вартості несвоєчасно наданих (не наданих) послуг (п 5.2. ОСОБА_2).

Пунктом 6.3. ОСОБА_2 встановлено, що гарантійний термін відремонтованого трансформатору обліковується з моменту встановлення їх на електропоїзд та становить 24 місяці.

Відповідно до пункту 10.1. ОСОБА_2 цей договір набирає чинності з моменту підписання його ОСОБА_4 та діє до 30.06.2018 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання зобовязань.

Специфікацією на надання послуг з ремонту тягового (силового) трансформатору електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt (Додаток №1 до ОСОБА_2) ОСОБА_4 погоджено, що вартість ремонту одного трансформатору складає 5123694,20грн. без ПДВ, кількість трансформаторів за ОСОБА_2 дві штуки. Загальна вартість послуг 10247388,40грн. без ПДВ; 12296866,08грн. з ПДВ.

Графіком подачі в ремонт і здачі з ремонту тягових (силових) трансформаторів електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt (Додаток №3 до ОСОБА_2) ОСОБА_4 встановлено, що датою подачі в ремонт є 29.11.2017р., термін проведення робіт не більше 45 днів, дата видачі з ремонту (з урахуванням Додаткових угод від 27.12.2017р. №1 та від 30.03.2018р. №2 до ОСОБА_2) 30.06.2018р.

Вказаний Договір та Додаткові угоди до нього підписано повноважним представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін ОСОБА_2.

На виконання умов укладеного ОСОБА_2 приймання-передачі обладнання від 04.12.2017р. б/н Позивач передав, а Відповідач прийняв на відповідальне зберігання та в ремонт один тяговий (силовий) трансформатор HRCS2 марки JST2.6 MVt серійний номер 10637.

Актом приймання-передачі обладнання від 26.05.2018р. б/н Позивач передав, а Відповідач прийняв на відповідальне зберігання, поглиблену діагностику обмоток та встановлення фактичної вартості ремонту один тяговий (силовий) трансформатор HRCS2 марки JST2.6 MVt серійний номер 10642.

Актом приймання-передачі тягового трансформатора від 12.06.2018р. у відповідності до умов ОСОБА_2 Відповідач передав, а Позивач прийняв з ремонту тяговий трансформатор електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, серійний номер 10637.

Актом наданих послуг з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, серійний номер 10637 по ОСОБА_2 від 12.06.2018р., складеним Позивачем в особі заступника начальника філії з технічних питань ОСОБА_5, в.о. головного інженера ОСОБА_6 та Відповідачем в особі директора ОСОБА_7 сторонами підтверджено, що надані в червні 2018 року послуги з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, серійний номер 10637 відповідають вимогам ОСОБА_2. Вартість послуг складає 5123694,20грн., ПДВ 1024738,84грн. Разом з ПДВ 6148433,04грн.

ОСОБА_8 від 03.07.2018р. Відповідач повідомив Позивача про те, що у звязку із кардинальною відмінністю оригінальної технології виробництва трансформатора марки JST 2,6 МVА електропоїзда HRCS2 від технології трансформаторобудування, яка застосовується з Україні та у звязку з тим. шо зазначений трансформатор не відповідає жодному Державному стандарту України та жодному галузевому нормативу, технологія ремонту трансформатора JST 2,6 МVА електропоїзда HRCS2 серійний №10642 фактично випробовувалася на першому тяговому трансформаторі серійний №10637, ремонт якого на даний час успішно завершений та який справно працює. Відповідач також у листі від 03.07.2018р. звернув увагу Позивача, що у звязку з вищезазначеним та для забезпечення належної якості виконаних робіт, він зміг приступите до ремонту другого тягового трансформатора тільки після виконаних ремонту та успішного випробування першого.

Окрім того, Листом від 25.07.2018р. вих. №168 Відповідач повідомив Позивача про некомплектність переданого за актом прийому-передачі трансформатора, а саме з нього було демонтовано одну металеву накладку виводу обмотки 2V3, за відсутності якої неможливо провести подальше збирання та випробування трансформатора.

Актом приймання-передачі деталі від 01.08.2018р. б/н Позивач у відповідь на лист Відповідача від 25.07.2018р. вих. №168 передав, а Відповідач прийняв на відповідальне зберігання та використання в ремонті одну металеву накладку виводу вторинної обмотки тягового трансформатора JST2.6 MVt в комплекті з двома ущільнюючими прокладками круглого перетину.

Актом приймання-передачі тягового трансформатора від 06.09.2018р. у відповідності до умов ОСОБА_2 Відповідач передав, а Позивач прийняв з ремонту тяговий трансформатор електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, серійний номер 10642.

Актом наданих послуг з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, серійний номер 10642 по ОСОБА_2 від 06.09.2018р., складеним Позивачем в особі заступника начальника філії ОСОБА_9 та заступника начальника філії з технічних питань ОСОБА_5 та Відповідачем в особі директора ОСОБА_7 сторонами підтверджено, що надані в серпні 2018 року послуги з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, серійний номер 10642 відповідають вимогам ОСОБА_2. Вартість послуг складає 5123694,20грн., ПДВ 1024738,84грн. Разом з ПДВ 6148433,04грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача ОСОБА_10 від 14.08.2018р. вих. №102/УЗШК/Ю із вимогою про сплату на користь Позивача 538030грн. пені та 860780,62грн. штрафу за порушення порядку і строку надання послуг за ОСОБА_2.

Окрім того, ОСОБА_10 від 12.09.2018р. вих. №123-УЗШК/Ю Позивач звертався до Відповідача із вимогою про сплату 624950,31грн. пені.

З підстав наведеного Позивач зазначає про порушення Відповідачем встановленого ОСОБА_2 строку надання послуг та просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 785988,72грн. пені та 860780,62грн. штрафу.

Відповідач у поданому 07.11.2018р. до суду відзиві на позовну заяву (вх. №42632/18) від 02.11.2018р. вих. №238 проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні повністю з підстав того, що предметом договору було надання двох окремих послуг з ремонту трансформатора, а твердження Позивача, що ремонт двох трансформаторів береться у договорі за одну послугу, є неправомірними та надуманими.

Окрім того, в обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог Відповідач покликається на те, що послуги з ремонту трансформатора (серійний номер 10637) були надані Відповідачем вчасно та у передбаченому договором порядку.

Вчасне виконання ремонтних робіт згідно ОСОБА_2 по трансформатору серійний номер 10637 підтвердила і представник Позивача.

Щодо ремонту трансформатора серійний номер 10642 Відповідач зазначає, що час виконання ремонтних робіт був зумовлений некомплектністю переданого Позивачем в ремонт трансформатора, складові частини якого передано самим Позивачем лише 01.08.2018р., що унеможливило його ремонт, збірку та перевірку. З підстав наведеного Відповідач робить висновки про відсутність вини у порушенні строку надання послуг за договором, оскільки мало місце прострочення кредитора, і, як наслідок, відсутності правових підстав до нарахування штрафних санкцій за договором.

Також, Відповідач заперечує проти нарахування Позивачем Відповідачу штрафу на підставі ч.2 ст.231 ГК України, так як передбачені нею санкції застосовуються у випадку, якщо їх інший порядок і розмір не передбачений ОСОБА_2.

Позивачем у поданій до суду 05.12.2018р. за вх. №46403/18 Відповіді на відзив на позовну заяву від 03.12.2018р. в спростування доводів, на які Відповідач покликається, як на підставу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог, зазначає що в специфікації на надання послуг з ремонту тягового (силового) трансформатора у графі найменування послуг зазначено ремонт тягового (силового) трансформатора електропоїздів як одна послуга в обсязі (кількості) дві одиниці. Аналогічно строк надання послуг відображено у графіку надання послуг, а відтак, штрафні санкції нараховуються саме з суми 12296866,08грн.

Щодо некомплектності переданого в ремонт трансформатора Позивач зазначає, що Відповідачем не доведено факту звернення до Позивача листами про надання деталей, а акт передачі обладнання не може бути належним доказом, оскільки в порушення пункту 5.7. Положення про філію «Українська швидкісна залізнична компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не містить двох підписів уповноважених осіб Позивача.

Окрім того, Позивач акцентує, що заступника начальника УТСО ОСОБА_11 не уповноважено підписувати акти по договору, такі повноваження станом на 01.08.2018р. мали в.о. начальника філії ОСОБА_12, заступнику начальника філії ОСОБА_9 та заступнику начальника з технічних питань філії ОСОБА_5

31.01.2019р. за вх. №4391/19 Відповідачем подано до суду Промову в судових дебатах від 30.01.2019р. вих. №12, у якій наголошує на тому, що предметом договору була послуга з ремонту тягового (силового) трансформатора у кількості 2 штуки за ціною 5123694,20грн. без ПДВ., а відтак неправомірним є нарахування штрафних санкцій з вартості наданих у передбачені договором строки послуг з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, серійний номер 10637.

Відтак, на думку Відповідача штрафні санкції повинні розраховуватись Відповідачем виходячи з вартості послуги ремонту одного трансформатора.

Щодо прострочення надання послуг з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt, серійний номер 10642 Відповідач зазначає, що таке було зумовлене некомплектністю переданого Позивачем трансформатора, що зумовило неможливість вчасного надання послуг Відповідачем, відтак, мало місе прострочення кредитора.

Щодо заперечень Позивача про не надіслання йому Листа від 25.07.2018р. вих. №168 Відповідач зазначає, що Позивач посилається на вказаного листа у ОСОБА_2 прийому-передачі деталі від 01.08.2018р. чим спростовує факт його неодержання.

З підстав наведеного Відповідач зазначає про відсутність вини у порушенні строку надання послуг за договором, внаслідок чого відсутні правові підстави до нарахування штрафних санкцій за таке порушення.

Щодо недодержання при складанні актів правила двох підписів представників Позивача Відповідач зазначає, що йому не відомі повноваження кожного із працівників Позивача станом на час складання акту. Підпис особи завірено відтиском печатки, Позивач не заперечує проти того, що особа, яка підписала акт є працівником Позивача, а вчинення правочину з перевищенням повноважень може слугувати підставою для притягнення його до відповідальності, але не до нарахування штрафних санкцій Відповідачу.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до вимог ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Приписами ч.2 ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у пункті 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З підстав наведеного суд дійшов висновків про безпідставність тверджень Позивача про те, що предметом ОСОБА_2 була послуга з ремонту двох трансформаторів, оскільки в тексті ОСОБА_2, листуванні Сторін та складених ними актах зазначається, що господарська операція стосується передання окремо кожного трансформатора. Так, у п.2.1 ОСОБА_2 зазначається про ремонт саме трансформаторів, а не трансформатора; аналогічні положення щодо ремонту трансформаторів відображені і в п.4.1 ОСОБА_2.

Щодо посилання Позивача на додатки до ОСОБА_2, то в таких зазначається «Специфікація на надання послуг з ремонту тягового (силового) трансформатору електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt» (Додаток №1 до ОСОБА_2) у кількості одиниць дві, ціна за одиницю без ПДВ 5123694,20грн., загальною вартістю без ПДВ 10247388,40грн., разом з ПДВ 12296866,08грн., а в Додатку №2 до ОСОБА_2 «Калькуляція на надання послуг з ремонту 1 (одного) тягового (силового) трансформатору електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt» зазначається вартість витрат і матеріалів, необхідних для ремонту одного трансформатора.

Крім того, з врахуванням Графіку подачі в ремонт і здачі з ремонту тягових (силових) трансформаторів електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt (Додаток №3 до ОСОБА_2), яким встановлено термін проведення робіт не більше 45 днів, та ОСОБА_2 приймання-передачі обладнання від 04.12.2017р. б/н та від 26.05.2018р. б/н, суд зазначає, що ремонт трансформаторів не міг бути виконаний у ті ж строки як одна послуга, оскільки ремонт трансформатора, зданого згідно ОСОБА_2 від 04.12.2017р. б/н тоді мав би бути завершений до моменту передачі трансформатора за ОСОБА_2 від 26.05.2018р., відтак, ремонт кожного трансформатора є окремими послугами.

При цьому суд також зазначає, що згідно пояснень представника Позивача, Позивач проводив розрахунок за надані згідно ОСОБА_2 послуги окремо після прийняття кожного з трансформаторів, а не після отримання з ремонту другого трансформатора.

Щодо доводів Позивача про ненадання Відповідачем ОСОБА_8 від 25.07.2018р. вих. №168 про некомплектність переданого Позивачем в ремонт трансформатора, то такі спростовуються наявним в матеріалах справи ОСОБА_2 прийому-передачі деталі від 01.08.2018р. б/н, де Позивач зазначає, що у відповідності до листа Відповідача від 25.07.2018р. вих. №168 останній прийняв на відповідальне зберігання та використання в ремонті металеву накладку виводу вторинної обмотки тягового трансформатора HRCS2 марки JST2.6 MVt в комплекті з двома ущільнюючими прокладками круглого перетину.

Щодо відсутності в документах підписів двох представників Позивача суд зазначає, що Позивачем не заперечується факт передання Відповідачем Позивачу з ремонту трансформаторів за актами від 12.06.2018р. та від 06.09.2018р., які підписані заступником начальника філії з технічних питань ОСОБА_5

В той же час, суд зазначає, що станом на час розгляду справи по суті Учасниками справи суду не надано, в матеріалах справи відсутні докази існування інших ОСОБА_2 прийому-передачі з наявними двома підписами уповноважених осіб Позивача, а обставина передання Відповідачем та прийняття Позивачем з ремонту трансформаторів визнається ОСОБА_4.

За вимогами ч.ч. 1, 3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє, згідно з вимогами ст.239 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження

Згідно зі ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Поряд з цим суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України та ч.1 ст.181 ГК України підпис сторони на правочині підтверджує лише форму, в якій його вчинено (письмово), а відповідно сам факт вчинення правочину юридичними особами підтверджується наявністю печатки на документі, що має письмову форму. Наявність печатки на правочині свідчить про скріплення Позивачем самого документа, а не підпису особи.

З підстав наведеного суд дійшов висновків що недодержання встановленої пунктом 5.7. Положення про філію «Українська швидкісна залізнична компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» вимоги про наявність на документі двох підписів уповноважених осіб Позивача не спричиняє недоведеність обставин, які такими документами підтверджуються, оскільки відбулось подальше схвалення юридичною особою вчинених представниками від її імені з перевищенням повноважень юридичних дій. Відтак, вчинення таких юридичних дій створює, припиняє чи змінює права і обовязки Позивача, як Сторони ОСОБА_2.

Також, Позивач не навів жодних доводів та не подав доказів про обізнаність чи необхідність обізнаності Відповідача про внутрішні правила Позивача щодо наявності двох підписів.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_2 здачі-приймання обладнання в ремонт від 04.12.2017р. та від 26.05.2018р., згідно яких передавались трансформатори, зі сторони Позивача підписувались одним представником, а не двома.

Щодо доводів Позивача про те, що сам же Позивач у відповіді на відзив підтверджує, що акт від 01.08.2018р. підписаний його представником, заступником начальника УТСО ОСОБА_11, при цьому зазначаючи, що такий не мав достатніх повноважень підписувати ОСОБА_2 від 01.08.2018р.

Проте, як вище зазначено судом, згідно зі ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Суд бере до уваги, що Позивачем підтверджено отримання трансформатора за ОСОБА_2 від 01.08.2018р.; окрім того, схвалення правочину підтверджується і здійсненою Позивачем оплатою наданих послуг з отриманого за ОСОБА_2 від 06.09.2018р. трансформатора..

Відтак, ОСОБА_4 не заперечується відсутність прострочки Відповідачем надання послуг з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt серійний номер 10637.

В той же час судом встановлено відсутність прострочки надання послуг з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt серійний номер 10642, оскільки такий був переданий Позивачем Відповідачу некомплектним, а, в силу приписів пункту 2.3. укладеного між ОСОБА_4 ОСОБА_2, датою поставки тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt серійний номер 10642 в ремонт є 01.08.2018р. Відтак, встановлений Додатком №3 до ОСОБА_2 «Гафік подачі в ремонт і здачі з ремонту тягових (силових) трансформаторів електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt» термін проведення ремонту ( 45 днів) розпочав свій перебіг саме з 01.08.2018р.

При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ч.2 ст.613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

З врахуванням наведеного, а також наявних в матеріалах справи доказів повернення 06.09.2018р. Відповідачем Позивачу з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt серійний номер 10642 суд дійшов висновків про те, що Відповідачем не порушено встановлений Додатком №3 до ОСОБА_2 «Гафік подачі в ремонт і здачі з ремонту тягових (силових) трансформаторів електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt» термін проведення ремонту трансформатора.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням вищенаведеного, в тому числі того, що судом встановлено відсутність прострочки надання Відповідачем послуг з ремонту тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt серійний номер 10637 та тягового (силового) трансформатора електропоїзда HRCS2 марки JST2.6 MVt серійний номер 10642 за ОСОБА_2, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Позивача про стягнення з Відповідача на користь Позивача штрафних санкцій за таку прострочку.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Як доказ сплати судових витрат Позивач подав Платіжне доручення від 01.10.2018р. №1237758 про сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду в розмірі 24701,54грн. Оригінал платіжного доручення про сплату судового збору є додатком №11 до позовної заяви.

Належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту здійснення інших судових витрат Позивачем, чи понесення таких Відповідачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу 1 ГПК України іншого розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору, недоведення Відповідачем розміру понесених у справі судових витрат суд дійшов висновків про те, що судові витрати у справі, а саме сплачений Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 24701,54грн. слід покласти на Сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, залишити вказані судові витрати за Позивачем.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 1, 3 ч. 1 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 73, 74, 76,-79, 80, 81, 86, 129, 165, 205, 216, 222, 235, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 174, 181, 184, 188, 193, 206, 320 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3, 6, 11, 15, 16, 92, 241, 509, 525, 526, 527, 530, 601, 610, 612, 614, 625, 626, 627, 628, 629, 632, 837 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 01.03.2019р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.