ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про оголошення перерви в судовому засіданні

"27" лютого 2019 р. Справа№ 910/18384/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ОСОБА_2: ОСОБА_3 - ордер про надання правової допомоги серія КВ № 407382 від 04.02.19;

від АТ "Альфа-Банк": Суічмезов Р.В. довіреність №008275/18 від 05.09.18.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018

у справі №910/18384/15 (суддя Пасько М.В.)

за позовом ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна группа"

про визнання права власності в межах справи № 910/18384/15

за заявою Приватного акціонерного товариства "Київспецмонтаж"

до Українського консорціуму "Екосорб"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 позов ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І. про визнання права власності, заявлений в межах справи № 910/18384/15 задоволено.

Визнано за Українським консорціумом "Екосорб" право власності на об'єкти житлової нерухомості/квартири розташовані за адресою:

- АДРЕСА_1;

- АДРЕСА_2;

- АДРЕСА_3;

- АДРЕСА_4;

- АДРЕСА_5;

- АДРЕСА_6;

- АДРЕСА_7;

- АДРЕСА_8;

- АДРЕСА_9.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 04.02.2019, в якій просить суд частково скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 і ухвалити нове рішення, яким відмовити Українському консорціуму "Екосорб" у визнанні права власності на квартиру 43 у будинку 17 по вулиці М. Кривоноса, буд. 17.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) від 06.02.2019 апеляційна скарга ОСОБА_2 у справі №910/18384/15 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів: Доманської М.Л., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15; апеляційну скаргу призначено до розгляду на 27.02.2019.

Крім того ОСОБА_2 було долучено до апеляційної скарги заяву про забезпечення позову у якій скаржник просив суд:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_10;

- заборонити Українському консорціуму "Екосорб" вчиняти будь-які дії по відношенню до квартири АДРЕСА_10, в тому числі заборонити проникнення в середину квартири, зміну замків на дверях, тощо.

Ухвалою Пінічного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково; вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Українському консорціуму "Екосорб" вчиняти будь-які дії, спрямовані на користування та відчуження у будь-якій спосіб квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_11 (загальною площею 77,10 кв.м.; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000) та є власністю Українського консорціуму "Екосорб" (03170, м. Київ, бульвар Ромена Ролана, буд. 7, 02023732).

26.02.2019 до суду апеляційної інстанції від арбітражного керуючого ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" Ковалко Г.І. надійшла заява відповідно до якої Ковалко Г.І. повідомляє, що нею було подано до місцевого господарського суду заяву про увільнення від виконання обов'язків ліквідатора УК "Екосорб" у зв'язку із неможливістю виконання обов'язків ліквідатора через тривале перебування поза межами України, а відтак просить суд розглядати справу без участі ліквідатора УК "Екосорб".

27.02.2019 до суду апеляційної інстанції від представника АТ «Альфа-Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, згідно якого Банк просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні 27.02.2019 представник ОСОБА_2 заперечувала проти участі представника АТ «Альфа-Банк» у розгляді даної справи, зауваживши, що Товариство не є учасником даного провадження, а відтак просила суд не брати до уваги доводи АТ «Альфа-Банк» викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник АТ «Альфа-Банк» заперечував проти задоволення клопотання представника ОСОБА_2 зазначивши при цьому, що він є кредитором боржника, а отже в силу положень Закону про банкрутство має право брати участь у даній справі.

Колегія суддів заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_2 стосовно того, що суд не повинен брати до уваги доводи АТ «Альфа-Банк» викладені у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки Товариство не є учасником даної справи, підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону N 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону N 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону N 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону N 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону N 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 1 Закону сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

За таких обставин враховуючи, що поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів) суттєве значення має принцип судового нагляду у відносинах платоспроможності та банкрутства, який перш за все полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об'єктів конкурсної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо, беручи до уваги, що в даному випадку розглядається спір в межах справи про банкрутство та зважаючи на те, що АТ «Альфа-Банк», як конкурсний кредитор, є стороною у справі про банкрутство №910/18384/15, а відтак його правовий статус визначений, АТ «Альфа-Банк» має право брати участь у даному позовному провадженні в межах справи про банкрутство №910/18384/15.

Крім того представник ОСОБА_2 порушила клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме: копії квитанцій на загальну суму 445 792,20 грн. та відповідь на адвокатський запит Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департаменту будівництва та житлового забезпечення Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», щодо видачі даним органом свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_12. В обґрунтування неможливості подання даних документів при зверненні з апеляційною скаргою скаржник зазначив, що відповідь на адвокатський запит надійшла лише 27.02.2019, а квитанції про сплату грошових коштів не були долучені до апеляційної скарги у зв'язку зі строками давності (проплати здійснювались у 2006 році).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної. скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не була залучена до розгляду справи судом першої інстанції, а відтак була позбавлена можливості на подання доказів в підтвердження своєї правової позиції, колегія суддів з метою недопущення порушення прав скаржника, передбачених ст. 42 ГПК України, залучає подані документи до матеріалів справи.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по суті даного спору.

Колегія суддів заслухавши думку присутніх представників сторін дійшла висновку, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, оскільки для повного, всебічного та об'єктивного дослідження фактичних обставин справи слід заслухати думку ліквідатора УК "Екосорб", арбітражного керуючого Ковалко Г.І., що звернулась до суду першої інстанції з позовом про визнання права власності на об'єкти житлової нерухомості/квартири, зокрема, на спірну квартиру.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

За наведеного враховуючи необхідність отримати пояснення ліквідатора УК "Екосорб" стосовно даного спору, суд з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження фактичних обставин справи оголошує перерву у розгляді справи №910/18384/15.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Оголосити перерву у розгляді справи №910/18384/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 до 26.03.2019 об 15:40.

Засідання відбудеться в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1, зал судових засідань №1.

2. Визнати явку ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І. в судове засідання 26.03.2019 обов'язковою.

3. Викликати для участі у засіданні суду повноважних представників сторін.

4. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України, оскаржується в порядку ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська