Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НіК"
про відшкодування судових витрат
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НіК"
до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
про стягнення 202 763,52 грн.
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.01.2019;
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 позов задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік» заборгованість в розмірі 189 527 грн. 86 коп., 3% річних в розмірі 4 003 грн. 45 коп., інфляційні втрати в розмірі 9 232 грн. 21 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 041 грн. 45 коп.

У судовому засіданні 25.02.2019 представником позивача було зроблено заяву про те, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, будуть надані протягом п'яти днів після ухвалення судового рішення.

01.03.2019 від представника позивача надійшла заява з доказами на підтвердження понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу, у якому він просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 розгляд клопотання призначено на 11.03.2019.

У судове засідання 11.03.2019 представник позивача з'явився, представник відповідач не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання позивача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн., суд дійшов наступного висновку.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В свою чергу, ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат, позивачем до матеріалів справи надано копію договору №01-АС про надання правничої допомоги від 05.02.2018, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Духницького", відповідно до умов якого адвокатське бюро бере на себе зобов'язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов'язаний оплатити надану правову допомогу у порядку та строки, обумовлені сторонами.

Згідно з Додатковою угодою №6 від 14.11.2018 сторонами було погоджено, що вартість послуг адвокатського бюро у спорі про стягнення коштів з ПАТ "Київенерго" на користь клієнта складає 20 000,00 грн.

Також, позивачем було долучено до позову розрахунок гонорару за надану правничу допомогу.

Представництво інтересів позивача в підготовчих та судових засіданнях здійснювалось ОСОБА_1. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №000862.

Також, до заяви, поданої 01.03.2019 позивачем додано Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги № 2 від 27.02.2019 згідно Договору № 01-АС про надання правничої допомоги від 05.02.2018, відповідно до якого, вартість послуг адвокатського бюро складає 20 000 грн., рахунок № 02/19 на суму 20 000 грн., платіжне доручення № 6688 від 01.03.209 на суму 20 000 грн. та виписку по особовому рахунку позивача.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, з огляду на надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва не вирішено питання про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за правилами, передбаченими ст. 129 ГПК України, шляхом їх покладення на відповідача.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 31; ідентифікаційний код: 00131305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, б. 34, кімн. 202; ідентифікаційний код: 31305795) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено: 12.03.2019.

Суддя О.А. Грєхова