ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" лютого 2019 р. Справа№ 910/12692/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

розглянувши заяву про самовідвід судді Дідиченко М.А. (головуюча), подану по справі № 910/12692/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до 1) Спільного українсько-американського підриємства "УкрКарпатойл ЛТД" (як товариство з обмеженою відповідальністю)

2) Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

За участю представників сторін:

від позивача: Литвин П. В.;

від відповідача 1: Перепелиця А. В.;

від відповідача 2: Перепелиця А. В.;

від третьої особи: Глущенко В. В.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД", Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Акціонерне товариство "Укртрансгаз" про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/12692/18 визнано подання позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №14/4-1248 від 20.09.2018 у справі №910/12692/18 зловживанням процесуальними правами.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №14/4-1248 від 20.09.2018 у справі № 910/12692/18 залишено без розгляду.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в дохід Державного бюджету України штраф за зловживання процесуальними правами у розмірі 5 286,00 грн.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 та винести нове рішення, яким прийняти позовну заяву до розгляду за правилами загального провадження.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/12692/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Дикунська С. Я., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/12692/18 залишено без руху.

При цьому, Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом сплати суми судового збору у розмірі 1 762,00грн..

Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху були усунені недоліки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №910/12692/18 та призначено до розгляду на 30.01.2019.

У судовому засіданні 30.01.2019 оголошено перерву до 07.02.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 враховуючи перебування у відпустці судді Дикунської С. Я., яка не є головуючою суддею, справу № 910/12692/18 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 07.02.2019, справу № 910/12692/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/12692/18 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Дідиченко М. А., судді - Руденко М. А., Пономаренко Є.Ю. до свого провадження, призначено справу до розгляду на 27.02.2019.

27.02.2019 року суддя Дідиченко М.А. заявила самовідвід по справі № 910/12692/18, обґрунтовуючи його тим, що вона приймала участь у перегляді рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/5710/17.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне:

(104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

(105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III).

(106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, з численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Отже, при наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Як встановлено колегією суддів, підставою для ухвалення оскаржуваної ухвали про залишення позову без розгляду суд першої інстанції зазначив, що при розгляді справи №910/5710/17 судами першої, апеляційної та касаційної інстанції були розглянуті та відхилені доводи НАК "Нафтогаз України" щодо недійсності договору №06.1/860-Г купівлі продажу природного газу від 18.10.2016, а також його нікчемності в силу ст. 228 ЦК України.

В той же час, суддя Дідиченко М.А. приймала участь у перегляді рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 року у справі № 910/5710/17 в апеляційному порядку, про що колегією суддів у складі колегії суддів: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Мартюк А.І., Кропивна Л.В. було прийнято постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 про залишення вказаного рішення Господарського суду міста Києва без змін.

З огляду на приписи статей 35, 38 ГПК України, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді даної справи, недопущення у сторін чи інших осіб будь-яких сумнівів у безсторонності суду та забезпечення довіри до судової влади України, суддя Дідиченко М.А. заявила самовідвід від розгляду даної справи у зв'язку з тим, що брала участь у перегляді рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2017.

Пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно зі ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Розглянувши в нарадчій кімнаті заяву про самовідвід, беручи до уваги, що суддя Дідиченко М.А. висловила свою правову позицію щодо даного спору в межах справи № 910/5710/17, що відображено в постанові Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018, та яка стала підставою для винесення оскаржуваної ухвали, з метою уникнення у подальшому можливих сумнівів та переконань сторін в об'єктивності та неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, Північний апеляційний господарський суд вважає за можливе задовольнити заяву про самовідвід судді Дідиченко М.А.

У разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу (ч. 2 ст. 40 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 35, 38-40 ГПК України Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Дідиченко М.А. у розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 по справі № 910/12692/18 - задовольнити.

Матеріали справи № 910/12692/18 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко