ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" березня 2019 р.Справа № 922/3796/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

учасники процесу не з"явилися

розглянувши справу

за заявою Споживче товариство "Колос", м. Харків
до Споживче товариство "Колос", м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 06.12.2016 р. СТ "Колос" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 22.12.2016 р. ліквідатором СТ «Колос» призначено арбітражного керуючого Кошовського С.В.

До суду від ТОВ "Харківпроменерго" надійшла заява (вх.№ 23442 від 14.08.18) з поточними грошовими вимогами до боржника в сумі 252576,54 грн., яка була призначена до розгляду на 06.11.2018 р., проте судове засідання не відбулося з причин знаходження справи в касаційній інстанції.

Враховуючи повернення справи до суду, суд призначив заяву ТОВ "Харківпроменерго" до розгляду на 29.01.2019 р. та зобов'язав ліквідатора розглянути вимоги товариства та про результат їх розгляду повідомити заявника та суд.

Проте, у зв'язку з направленням матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду призначене судове засідання не відбулося.

Враховуючи повернення справи до господарського суду, суд дійшов висновку призначити заяву ТОВ "Харківпроменерго" до розгляду на 05.03.2019 р.

В судове засідання 05.03.2019 р. учасники процесу не з"явилися.

До суду від ліквідатора надійшло повідомлення (вх. № 5667 від 05.03.2019 р.) про результати розгляду заяви ТОВ "Харківпроменерго" з кредиторськими вимогами до боржника, у якому ліквідатор зазначає, що кредиторські вимоги не можуть бути визнані та включені до реєстру вимог кредиторів, оскільки судове рішення, на підставі якого ґрунтуються грошові вимоги, скасовано.

Розглянувши заяву ТОВ "Харківпроменерго" (вх.№ 23442 від 14.08.18) з поточними грошовими вимогами до боржника, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 38 Закону, вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Інформаційним листом від 26 жовтня 2011року про внесення змін і доповнень до Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.2013р., Вищий господарський суд України звернув увагу на те, що після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону. Заяви з такими грошовими вимогами надсилаються кредиторами безпосередньо до господарського суду, який призначає їх до розгляду в судовому засіданні. Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі ст. 23 Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону , конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно до вимог п. 4 ст. 23 Закону, особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Судом встановлено, що вимог ТОВ «Харківпроменерго» в сумі 252576,54 грн. грунтуються на наступному.

06.10.2017 р. до суду надійшла заява ліквідатора (вх. № 32845) про стягнення з ТОВ "Харківпроменерго" дебіторської заборгованості на суму 11225620,00 грн. В обґрунтування своєї заяви ліквідатор зазначав, що з банківських виписок СТ "Колос" вбачається, що в період з 03.11.2011 р. по 03.06.2015 р. СТ "Колос" було сплачено на користь ТОВ "Харківпроменерго" грошові кошти на загальну суму 11225620,00 грн. з посиланням на договір від 29.04.2010 р. № 444/1 та за цільовим призначенням - сплата за обслуговування устаткування комерційного обліку та облік споживання електричної енергії. При цьому, у ліквідатора СТ "Колос" відсутні будь-які господарські договори, укладені між боржником та дебітором, та первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій, а також відсутні докази того, що у боржника було наявне обладнання, яке підлягало постійному дорогому обслуговуванню, а тому зазначені кошти отримані ТОВ "Харківпроменерго" безпідставно.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.10.2017 р. заяву ліквідатора про стягнення з ТОВ "Харківпроменерго" на користь СТ "Колос" дебіторської заборгованості (вх. № 32845 від 06.10.2017 р.) було призначено до розгляду, залучено до участі у справі ТОВ "Харківпроменерго".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2018 р. заяву ліквідатора (вх. № 32845 від 06.10.2017 р.) задоволено; стягнуто з ТОВ "Харківпроменерго" на користь споживчого товариства "Колос" дебіторську заборгованість у розмірі 11225620,00 грн.; стягнуто з ТОВ "Харківпроменерго" в дохід державного бюджету України 168384,30 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2018 р. апеляційну скаргу ТОВ "Харківпроменерго" задоволено; ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2018 р. скасовано; прийнято нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора споживчого товариства "Колос" (вх. № 32845 від 06.10.2017 р.) про стягнення з ТОВ "Харківпроменерго" дебіторської заборгованості у розмірі 11225620,00 грн.

Додатковою постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 р. здійснено розподіл судових витрат та стягнуто зі споживчого товариства "Колос" на користь ТОВ "Харківпроменерго" 252576,45 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Після повернення справи до господарського суду Харківської області, 02.08.2018 р. було видано наказ про стягнення зі споживчого товариства "Колос" на користь ТОВ "Харківпроменерго" 252576,45 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 16.10.2018 р. касаційну скаргу ліквідатора Споживчого товариства "Колос" Кошовського С.В. задоволено частково; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2018 р., додаткову постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 р. та ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2018 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Таким чином, судом встановлено, що підстава виникнення заявлених грошових вимог ТОВ "Харківпроменерго", а саме: додаткова постанова Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2018, скасована.

Інших доказів обґрунтування заявлених грошових вимог ТОВ «Харківпроменерго» до суду не надано.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно частин 1 та 2 ст.80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи той факт, що підстава виникнення заявлених грошових вимог ТОВ "Харківпроменерго" , а саме: додаткова постанова Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2018, скасована, суд відхиляє заявлені ТОВ "Харківпроменерго" вимоги до боржника в сумі 252576,54 грн.

Керуючись ст.ст.23, 37-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 73, 74, 79, 86, 232-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відхилити заявлені ТОВ "Харківпроменерго" грошові вимоги до боржника в сумі 252576,54 грн.

Ухвалу направити ліквідатору, заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Усатий В.О.