ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019р.

Справа № 904/5640/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля

До: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро

Про: стягнення 12 534,97 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (позивач) звернувся з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ( відповідач) про стягнення 12 534, 97 грн. - збитків, завданих нестачею товару (вугілля кам`яного ) внаслідок незбережного перевезення відповідачем.

Ухвалою від 03.01.19р. було відкрите провадження у справі №904/5640/18 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався , про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином ( про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення представнику відповідача 08.01.19р. копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а.с.31 ).

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов’язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу позивача за залізничними накладними № 50115013, №50115054, №50115039, №50446624 зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Енергодар Придніпровської залізниці в червні 2018року надійшли вагони №56879695, №61671533, №68005644 та №61297438 з вантажем «вугілля кам’яне» у вологому стані. (а.с.12-17).

Згідно до ст.6 Статуту залізниць України (Статут) накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Які складають станції залізниць. Складені комерційні акти містять відомості про те, що під час перевезення вантажу мало місце неохоронне перевезення з боку залізниці.

Як свідчать матеріали справи , вантаж прибув з наявними ознаками незбережного перевезення та слідами нестачі, що виявлялись в наявності поглиблень з порушенням маркування вантажу, а тому на підставі ст. 52 Статуту залізниць України відповідачем було складено комерційні акти №476906/656, №476906/657, №476906/658, №476906/659 від 15.06.2018р., №476906/715 від 30.06.2018р. (а.с.7-11).

Так, згідно з комерційним актом №476906/656 при контрольному переважуванні вагону №56879695 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось : брутто – 86 950 кг, тара – 20 500 кг, нетто – 66 450 кг, що менше вантажного документу на 1 950 кг. Над 7 люком виявлене поглиблення вантажу розміром 150x280x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. (а.с.7).

Відповідно до комерційного акту №476906/657 при контрольному переважуванні вагону №56871668 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось : брутто – 89 060 кг, тара – 20 900 кг, нетто – 68 160 кг, що менше вантажного документу на 2 340 кг. Над 1-7 люком виявлене поглиблення вантажу розміром 140x280x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. (а.с.8).

Згідно з комерційним актом №476906/658 при контрольному переважуванні вагону №61671533 на справних 100-тонних вагонних вагах виявилось : брутто – 90 320 кг, тара – 23 500 кг, нетто – 66 820 кг, що менше вантажного документу на 2 380 кг. Над 6, 7 люком виявлене поглиблення вантажу розміром 180x280x40-50 см. Маркуванні порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. (а.с.9).

Відповідно до комерційного акту №476906/659 при контрольному переважуванні вагону №68005644 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось : брутто – 86 990 кг, тара – 20 900 кг, нетто – 66 090 кг, що менше вантажного документу на 3 110 кг. Над 5, 6, 7 люком виявлене поглиблення вантажу розміром 350x280x50-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. (а.с.10).

Згідно з комерційним актом №476906/715 при контрольному переважуванні вагону №61297438 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось : брутто – 91 140 кг, тара – 23 300 кг, нетто – 67 840 кг, що менше вантажного документу на 2 160 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення вантажу розміром 200x280x50-60 см. В місці виїмки маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. (а.с.11).

Згідно зі статтею 307 ГК України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За частиною першою ст. 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Водночас, частиною п'ятою ст. 31 Статуту встановлено, що придатність рухомого складу, зокрема вагонів, для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці. Частиною 3 ст. 308 ГК України передбачено, що вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

Так, згідно залізничних накладних № 50115013, №50115054, №50115039, №50446624 у вагонах №56879695, №61671533, №68005644, №61297438 завантаження вантажу здійснювалось вантажовідправником – ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» тому відповідно до частини п'ятої статті 31 Статуту залізниць України, придатність зазначеного вагону до перевезення вантажу у комерційному відношенні повинен був визначити саме він. З матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником вантаж завантажений у вагони в технічному стані справні; поверхня вантажу маркована однією борозною поздовжньою. (а.с.12-17). Таким чином, вантажовідправник виконав свої зобов'язання і підготував вагон у комерційному відношенні.

Згідно з п. 3.21 Роз'яснень Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона із «шапкою». З метою забезпечення збереженості вантажу відповідно до пункту 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу на їх поверхню наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу. Конструкція відповідних пристроїв і установок, порядок ущільнення вантажів, застосування захисної плівки (емульсії), кріплення та маркування, що забезпечують збереження і свідчать про відсутність втрати вантажу при перевезенні, визначається інструкцією, розробленою відправником і узгодженою з залізницею (пункт 7 названих Правил).

Статтею 110 Статуту визначено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно п. 1 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У відповідності до вимог ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів ( затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 ) визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно з п.27 Правил видачі вантажів у вологому стані складає 2 %, нестача вантажу у вагоні №56879695 становить 0,582 т., у вагоні №56871668 становить 0,93 т., у вагоні №61671533 становить 0,996 т., у вагоні №68005644 становить 1,726 т. та у вагоні №61297438 становить 0,76 т.

Позивачем здійснено розрахунок вартості нестачі вантажу з урахуванням 2 % норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у всіх спірних вагонах, яке склало 12 534, 97 грн. (а.с.2). Судом перевірено розрахунок позивача, порушень не виявлено. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108; ) на користь позивача – на користь позивача – Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» ( 85003, м. Добропілля, вул. Київська, 1; ): 12 534, 97 грн. - вартість виявленої нестачі товару та 1 762, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 01.03.2019р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя                                                                                            Васильєв О.Ю.