ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/1245/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал"

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АСИ - ОЙЛ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна"

за участю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ - ОЙЛ"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду у складі Широбокової Л.П. - головуючого, Подобєда І.М., Орєшкіної Є.В. від 21 листопада 2018 року

Історія справи

Короткий зміст та підстави заяви та ухвали суду першої інстанції

1. У 2015 році Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц - Україна" (далі - Банк) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ - ОЙЛ" (далі - ТОВ "АСИ ОЙЛ", відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.10.2012 № 033-08-12, який був задоволений рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.02.2015.

2. Під час апеляційного перегляду справи Донецький апеляційний господарський суд ухвалою від 08.12.2015 здійснив заміну позивача Банку його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія"Централ Капітал" (далі - Фінансова компанія") у зв'язку з відступленням на користь останнього спірного боргу відповідача за договором про відступлення права вимоги (цесії) від 26.06.2015 №02.

3. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.12.2015 заявлений у даній справі позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "АСИ ОЙЛ" на користь Фінансової компанії заборгованість за кредитним договором у відповідній сумі.

4. На виконання вказаного судового рішення виданий наказ від 09.02.2016, який виконаний шляхом примусової реалізації у межах виконавчого провадження нерухомого майна відповідача, яке перебувало в іпотеці за кредитним зобов'язанням (земельні ділянки, автозаправні комплекси у м. Краматорську та м. Слов'янську Донецької області).

5. У подальшому Банк визнано неплатоспроможним, відкрито щодо нього процедуру ліквідації у порядку, встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

6. Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку від 19.04.2017 №72 визнано нікчемним на підставі ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" укладений між Банком та Фінансовою компанією договір про відступлення права вимоги (цесії) від 26.06.2015 №02.

7. Посилаючись на вказану обставину нікчемності договору цесії та приписи статті 328 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ТОВ "АСИ ОЙЛ" звернулося до суду з заявою про визнання наказу від 09.02.2016 таким, що не підлягає виконанню та стягнення з Фінансової компанії на користь відповідача безпідставно одержане за виконавчим документом майно.

8. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31 липня 2018 року заяву відповідача задоволено. Визнано наказ від 09.02.2016 таким, що не підлягає виконанню та стягнуто з Фінансової компанії на користь ТОВ "АСИ ОЙЛ" нерухоме майно, отримане за вказаним виконавчим документом згідно з переліком, наведеним у резолютивній частині ухвали (земельні ділянки, автозаправні комплекси) .

9. Ухвала мотивована тим, що можливість стягнення заборгованості з ТОВ "АСИ ОЙЛ" перейшла до Фінансової компанії на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 26.06.2015 №02, який є нікчемним в силу закону. Нікчемність такого правочину свідчить про те, що право вимоги не перейшло від Банку до Фінансової компанії, тому остання не набула прав іпотекодержателя майна відповідача та, відповідно, не мала права для пред'явлення наказу до виконання та отримання задоволення вимог за кредитним договором.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

10. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року, зокрема зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фінансової компанії на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31 липня 2018 року до набрання законної сили судовим рішенням у пов'язаній справі № 910/8475/18.

11. Апеляційний господарський суд з посиланням на пункт 5 частини 1 статті 227 ГПК України констатував неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 910/8475/18 за позовом Банку до Фінансової компанії, ТОВ "АСИ ОЙЛ" та ПрАТ "Донецький булочно-кондитерський комбінат" про застосування наслідків нікчемності правочину - договору цесії від 26.06.2015 №02, у якій вирішується питання чинності такого договору та, відповідно, наявності або відсутності у Фінансової компанії права вимоги за кредитним договором, за яким відбулося стягнення з відповідача боргу у справі №908/1245/15-г. При цьому факт нікчемності правочину (договору цесії) не може бути самостійно встановлений судом при розгляді заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині зупинення провадження та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13. Прийняте у справі № 910/8475/18 судове рішення не вплине на розгляд та не перешкоджає встановленню обставин у даній справі, оскільки правочин про відступлення права вимоги є нікчемним у силу закону, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 01.04.2018 у справі №910/12294/16.

14. При цьому обставини нікчемності договору цесії підтверджуються наявними у справі доказами, яких достатньо для прийняття судового рішення по суті заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Отже, суд апеляційної інстанції фактично ухилився від розгляду заяви по суті, фактично переклавши свій обов'язок з оцінки доказів на інший суд.

Доводи позивача у відзиві на касаційну скаргу

15. Вирішення питання про повернення відповідачу стягнутого з нього за спірним судовим наказом залежить від результату вирішення спору у справі № 910/8475/18, оскільки саме там судом встановлюються обставини чинності набутого Фінансовою компанією права вимоги до відповідача.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

16. Верховний Суд частково погоджується з доводами касаційної скарги в пунктах 13, 14 Постанови з огляду на таке.

17. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

18. Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6 статті 75 ГПК України).

19. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

20. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов'язаний з'ясувати: 1) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, з іншою справою, що розглядається судом; 2) чим обумовлюється об'єктивна неможливість розгляду справи.

21. Предметом судового розгляду у справі №908/1245/15-г є питання наявності або відсутності обов'язку боржника - ТОВ "АСИ ОЙЛ" щодо погашення боргу кредитору - Фінансовій компанії, який випливає з кредитного договору від 15.10.2012 № 033-08-12, набутий останньою за договором відступлення права вимоги (цесії) від 26.06.2015 №02 та присуджений до стягнення за судовим рішенням у даній справі.

22. При цьому в якості обґрунтування заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідач вказував на безпідставність одержання Фінансовою компанією іпотечного майна при виконанні наказу від 09.02.2016 внаслідок нікчемності укладеного між Банком та Фінансовою компанією договору відступлення права вимоги (цесії) від 26.06.2015 №02.

23. У частині 1 статті 510 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов'язання є правовідношенням між конкретно визначеними особами - сторонами зобов'язання, якими є боржник і кредитор.

24. Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні визначені статтею 512 ЦК України, в силу якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

25. Відступлення права вимоги (цесія) за своєю суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору, яке відбувається без згоди боржника (стаття 516 ЦК України).

26. Таким чином, питання чинності договору відступлення права вимоги стосується лише правовідносин між його сторонами - первісним кредитором (Банком) та новим кредитором (Фінансовою компанією) стосовно того, хто з цих осіб має право на отримання задоволення вимог від боржника (відповідача) за кредитним зобов'язанням, проте жодним чином не впливає на чинність відповідного зобов'язання відповідача, яке було передане новому кредитору внаслідок укладення договору цесії.

27. За таких обставин результат розгляду справи № 910/8475/18, у якій вирішується питання застосування наслідків нікчемності договору від 26.06.2015 №02, жодним чином не перешкоджає розгляду по суті процесуального питання про наявність правових підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки нікчемність договору цесії не впливає на чинність кредитного зобов'язання відповідача, примусове виконання якого проведено на підставі наказу від 09.02.2016. Тобто можливість встановлення судом обставин правомірності виконання наказу про стягнення боргу за кредитним зобов'язанням у даній справі не залежить від результатів вирішення спору у справі № 910/8475/18. У зв'язку з чим висновки суду апеляційної інстанції в пункті 11 Постанови є помилковими.

28. Одночасно Верховний Суд наголошує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов'язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

29. Відповідно до статті 269 ГПК України обов'язком суду апеляційної інстанції є перевірка законності та обґрунтованості винесеної місцевим судом ухвали, а наявні у справі матеріали дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду при вирішенні питання про обґрунтованість заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

30. Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала відповідно до статті 310 ГПК України підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа - направленню для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат

31. Оскільки у даному касаційному провадженні спір по суті не вирішується, а справа підлягає передачі до апеляційного суду для продовження розгляду, то відповідно до вимог статті 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 304, 306, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ - ОЙЛ" задовольнити.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року у справі № 908/1245/15-г скасувати.

3. Справу № 908/1245/15-г направити до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.