ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2435/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2435/18

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідачів: 1.Комунального підприємства Парки Одеси; 2.Приватного підприємства Аркадія-2000

про визнання недійсним договору оренди та усунення перешкод у користуванні, -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01-36/58 від 26.12.2018р.

від відповідача-1: ОСОБА_2, ордер серія ОД №356061

від відповідача-2: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Комунального підприємства «Парки Одеси» та Приватного підприємства «Аркадія-2000» з позовом, в якому просить господарський суд Одеської області:

- визнати недійсним договір оренди нежилого приміщення №23-18Ш від 21.02.2018 року, укладений між Комунальним підприємством «Парки Одеси» та Приватним підприємством «Аркадія-2000»;

- усунути перешкоди у користування шляхом виселення Приватного підприємства «Аркадія-2000» на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами процедури передачі комунального майна в оренду та погодження договору оренди з уповноваженим органом Департаментом комунальної власності Одеської міської ради. Позивач зазначає, що оспорюваний договір оренди нежилого приміщення № 23-18Ш від 21.02.2018 року не містить реквізити проведення конкурсу та протоколу засідання комісії з проведення конкурсів на право укладання договору оренди, що є грубим порушенням типової форми договору. Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду із даним позовом на підставі ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 203, 793 ЦК України.

У відзиві на позовну заяву за вх. № 24830/18 від 30.11.2018р. відповідач-1 КП Парки Одеси просить суд відмовити у задоволенні позову з посилання на те, що 29.01.2018р. відповідач отримав лист-розяснення позивача щодо можливості підприємств, установ та організацій, засновником яких є Одеська міська рада, бути орендодавцями нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 кв.м. на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Відповідач зазначає, що 31.10.2018 р. між КП «Парки Одеса» та ПП «Аркадія-2000» укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди нежилого приміщення № 23-18Ш від 21.02.2018 року. У звязку із чим відповідач вважає, що у даній справі відсутній спір.

У відповіді на відзив за вх. № 791/19 від 15.01.2018р. позивач посилається на те, що звернення відповідача ПП «Парки Одеса» до Департаменту для отримання відповіді не звільняє відповідача від проведення конкурсу у встановлений спосіб, визначений Законом України «Про оренду державного та комунального майна». Самостійне укладання договорів на площу меншу 200 кв.м. не звільняє КП «Парки Одеса» від виконання положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Також позивач зазначає, що відповідачем було самостійно змінено площу обєкта, оскільки у договорі вказана площа 6,8 кв.м., проте у технічному паспорті, виготовленому 20.07.2015 року, площа обєкта складає 5,2 кв.м.

Окрім того, позивач посилається на те, що відповідач не надав акт приймання-передачі нежилого приміщення у звязку із розірванням договору оренди, а тому відсутні підстави стверджувати, що відповідач-2 виселився із спірного приміщення.

У запереченнях на відповідь на відзив за вх. № 1187/19 від 21.01.2019р. відповідач-1 додатково зазначає, що 18.12.2018 року відповідачем було отримано розяснення юридичного Департаменту Одеської міської ради щодо можливості КП «Парки Одеса» виступати орендодавцем нерухомого майна.

Відповідач звертає увагу, що обєкт оренди було застраховано за договором № МСОМ/17/664/2018 добровільного страхування майна від 27.04.2018 року.

Також відповідач-1 посилається на те, що 01.11.2018р. було підписано акт приймання-передачі окремого нежилого приміщення на підставі Угоди про дострокове розірвання договору оренди № 28-18Ш від 21.02.2018 р.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо розгляду справи заперечував проти розгляду справи по суті.

Представник відповідача-2 (ПП Аркадія-2000) у судові засідання не зявився, про причини свого незявлення суд не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк та жодних заяв чи клопотань про відкладення судових засідань не надав.

Всі ухвали суду, які направлені відповідачу-2 на адресу, що зазначена у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами звязку із повідомленням «за закінченням терміну зберігання».

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 27.02.2019р. у присутності представників позивача та відповідача-1 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача -1 господарським судом встановлено:

Згідно п. 2.2.1.4 Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752-VI, Департамент здійснює повноваження орендодавця комунального майна територіальної громади, що знаходиться в управлінні Департаменту, а також контроль за повнотою та своєчасністю внесення орендарями орендної плати за договором оренди цілісних майнових комплексів, укладеними Одеською міською радою. Відповідно до чинного законодавства укладає договори оренди. Здійснює облік договорів оренди, укладених безпосередньо Департаментом, та облік договорів оренди, погоджених з Департаментом у встановленому порядку.

Пунктом 2.2.1.5 Положення визначено, що Департамент погоджує передачу в оренду майна, орендодавцями якого виступають виконавчі органи Одеської міської ради, а також комунальні та інші підприємства, організації, установи, яким майно комунальної форми власності передано у повне господарське відання або оперативне управління, а також здійснює організацію та проводить конкурси з передачі такого комунального майна в оренду, та майна, що знаходиться в управлінні Департаменту, виконавчих органів Одеської міської ради та комунальних підприємств.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2016р., не житлова будівля № 1/18 за адресою м. Одеса, вул. Маразліївська, знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 78 від 31.03.2016р.

Згідно з технічним паспортом на нежитлову будівлю № 1/18 по вул. Маразліївській у м. Одесі, який виготовлений КП «БТІ» ОМР 20.07.2015р., загальна площа нежитлової будівлі становить 5,2 кв.м.

Відповідно до Статуту КП «Парки Одеса», який затверджений рішенням Одеської міської ради № 1811-VIІ від 15.03.2017р., та який розміщений у загальному доступі на сайті Одеської міської ради, засновником підприємства є Одеська міська рада (п. 1.4 Статуту). Предметом діяльності підприємства є, зокрема, надання у встановленому законодавством порядку в оренду будинків, споруд та іншого нерухомого мана за погодженням із Засновником або з уповноваженим органом (п. 2.2.5 Статуту).

Листом за вих. № п/18-06 від 10.01.2018р. КП «Парки Одеса» звернулося до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з проханням розяснити наявність/відсутність права КП «Парки Одеса» самостійно здавати в оренду нерухоме майно /яке перебуває у нього на балансі/, загальна площа якого не перевищує 200 кв.м. /а.с. 37, 105/.

Листом за вих. № 01-13/392 від 29.01.2018р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив КП «Парки Одеса» про те, що підприємства, установи та організації, засновником яких є Одеська міська рада, можуть бути орендодавцями нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 кв.м. на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

21.02.2018р. між КП «Парки Одеса» /орендодавець/ та ПП «Аркадія-2000» /орендар/ укладено договір оренди № 28-18Ш нежилого приміщення, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 6,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/18, Парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка. Характеристика обєкту оренди наводиться у технічному паспорті, виданому КП «ОМБТІ та РОН» від 08.11.2006 року.

Згідно з п. 1.2 договору, передача в оренду обєкта, зазначеного в п. 1.1 договору, здійснюється на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Умовами п.1.3 договору встановлений термін дії договору оренди з 01.05.2018р. до 01.04.2021 року.

Також 21.02.2018р. між орендодавцем та орендарем складено та підписано акт приймання-передачі окремого нежилого приміщення, згідно з яким сторони на підставі договору оренди нежилого приміщення та експертної оцінки склали вказаний акт передачі Орендареві нежилого приміщення площею 6,8 кв.м. за договором № 23-18Ш від 21.02.2018 року, розташованого за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/18, парк ім. Т.Г. Шевченка. При передачі майна встановлено, що межі майна, наданого в оренду, визначена у технічному паспорті, де площа нежилого приміщення, в якому розміщений буфет, дорівнює 6,8 кв.м. відповідно до схеми розміщення.

31.10.2018р. між КП «Парки Одеса» /орендодавець/ та ПП «Аркадія-2000» /орендар/ укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди не житлового приміщення №23-18Ш від 21.02.2018р.

01.11.2018р. між сторонами цієї угоди підписано акт приймання-передачі окремого нежилого приміщення /а.с 117/, згідно з яким діючи на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди нежилого приміщення № 23-18Ш від 21.02.2018 року, сторони склали акт передачі орендодавцю нежиле приміщення площею 6,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/18, парк ім. Т.Г. Шевченка. При передачі майна встановлено, що межі майна, визначені у технічному паспорті, де площа нежилого приміщення (що є власністю територіальної громади), дорівнює 6,8 кв.м. відповідно до схеми розміщення. Приміщення знаходиться у задовільно стані.

Окрім того, у матеріалах справи наявні:

- лист КП «Парки Одеса» вих. № п/18-362 від 20.11.2018 року, адресований юридичному департаменту Одеської міської ради /а.с. 114/;

- лист юридичного департаменту Одеської міської ради за вих. № 2715 від 18.12.2018 року /а.с. 115/.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 Цивільного кодексу України, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. І відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як вище встановлено господарським судом, не житлове приміщення, яке згідно з оспорюваним позивачем договором оренди передано в оренду відповідачем-1 відповідачу -2 та площа якого не перевищує 200 кв.м., знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради та повноваженнями щодо розпорядження цим майном наділений позивач.

Отже, спеціальним законодавством, яке регулює спірні правовідносини сторін та підлягає застуванню в даному випадку є Закон України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Орендодавцями є, зокрема, підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Положеннями п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» розяснено, що з урахуванням приписів частини п'ятої статті 16, підпункту 1 пункту "а" статті 29 і частини п'ятої статті 60 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", а також абзацу третього статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" господарські суди, вирішуючи питання щодо права орендодавця самостійно, без відповідного рішення ради, передавати в оренду майно, належне до комунальної власності, мають виходити з кола його повноважень, передбачених положеннями про таких орендодавців, затвердженими у встановленому порядку радою. При цьому слід також враховувати, що орендодавець здійснює свої повноваження тільки за наявності рішення ради і не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об'єктів комунальної власності в оренду, якщо інше не передбачено положенням про нього.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги вимоги ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», суд приходить до висновку, що відповідач КП «Парки Одеса» правомірно та без порушень вказаної правової норми виступило орендодавцем нежитлової будівлі № 1/18 по вул. Маразліївській у м. Одесі, оскільки засновником КП «Парки Одеса» є Одеська міська рада, а відтак вказане комунальне підприємство може бути орендодавцем щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна. У звязку із чим суд відхиляє доводи позивача щодо порушення відповідачем ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

При цьому суд звертає увагу, що до укладання договору оренди № 28-18Ш нежилого приміщення від 21.02.2018 року КП «Парки Одеса» вжило заходів щодо підтвердження свого права на самостійне надання в оренду нерухомого майна /яке перебуває у нього на балансі/, загальна площа якого не перевищує 200 кв.м.

Водночас порядок укладення договору оренди комунального майна встановлений у ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з якою фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5цього Закону.

У разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду у пятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном, а у разі якщо:

- підприємство, його структурний підрозділ, щодо цілісного майнового комплексу якого надійшла заява про оренду, або ініціатор укладення договору оренди згідно із законодавством займають монопольне становище на ринку;

- внаслідок укладення договору оренди підприємець або група підприємців можуть зайняти монопольне становище на ринку;

- сумарна вартість активів або сумарний обсяг реалізації товарів (робіт, послуг), що належать обєкту оренди та ініціаторові укладення договору оренди, перевищують показники, визначені законодавством, - також до органу Антимонопольного комітету України.

Орган Антимонопольного комітету України розглядає надіслані йому матеріали і протягом пятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про можливість оренди та умови договору оренди.

У разі порушення провадження у справі про банкрутство керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна подає орендодавцеві матеріали щодо оренди нерухомого майна, копію яких орендодавець у пятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

Органи, уповноважені управляти майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом пятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладення договору оренди або відмову). При розгляді матеріалів щодо передачі в оренду нерухомого майна можуть враховуватися пропозиції місцевої державної адміністрації, відповідного органу місцевого самоврядування щодо розміщення бюджетних установ і організацій.

У п. 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» розяснено, що вирішуючи спори, пов'язані з укладенням договору оренди державного майна, господарські суди повинні з'ясовувати, чи додержано визначений статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок укладення відповідного договору, в тому числі щодо погодження з органом, уповноваженим управляти майном, та органом Антимонопольного комітету України питання про передачу майна в оренду.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору оренди нежилого приміщення № 23-18Ш від 21.02.2018 року, оскільки вказаний договір укладений з порушенням вимог ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" без погодження з Департаментом комунальної власності Одеської міської ради.

Під час розгляду справи представник відповідача КП «Парки Одеса» фактично не спростовував відсутність погодження із Департаментом комунальної власності Одеської міської ради договору оренди, однак пояснював, що КП «Парки Одеса» в силу ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" наділений правом самостійно укладати договори оренди нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Господарський суд вважає, що можливість бути орендодавцем за договорами оренди нерухомого майна на площу менше 200 кв.м. не звільняє відповідача-1 від дотримання вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" с

При цьому, на підставі ч.1 ст.77 ГПК України, якою встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, господарський суд не приймає до уваги КП «Парки Одеса» за вих.№ п/18-06 від 10.01.2018р. та лист Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за вих. № 01-13/392 від 29.01.2018р., оскільки ці листи не доводять наявності погодження Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на укладення відповідного договору оренди, визнання недійсним якого є предметом позовних вимог у даній справі.

За таких же підстав не приймаються до уваги лист КП «Парки Одеса» за вих. № п/18-362 від 20.11.2018р. та лист юридичного департаменту Одеської міської ради за вих. 2715 від 18.12.2018р. Окрім того, лист юридичного департаменту Одеської міської ради складений вже під час перебування справи у провадженні суду, та ним повідомлено, що юридичний департамент не надає правової оцінки та розяснень тверджень, висловлень чи позицій окремих працівників департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Посилання відповідача-1 на те, що розірвання відповідачами договору оренди свідчить про відсутність предмету спору у даній справі господарський суд до уваги не приймає, оскільки розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само не перешкоджає поданню відповідного позову закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову.

При цьому, на підставі ч.4 ст.236 ГПК України господарським судом враховується висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, який викладений у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі № 905/1227/17, та згідно з яким розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення в майбутньому з позовом про визнання такого договору недійсним.

Водночас суд критично оцінює посилання позивача на вимоги ст. 793 ЦК України як на підставу недійсності договору оренди нежилого приміщення, оскільки вказаний договір укладений строком на 2 роки 11 місяців /п. 1.3 договору/, а відтак договір не підлягає нотаріальному посвідченню.

Посилання позивача на відсутність договору страхування свідчить про порушення стороною свого зобовязання щодо укладення такого договору, а тому не визнаються господарським судом як підстава недійсності договору оренди.

Посилання позивача на збільшення відповідачем -1 площі не житлового приміщення з 5,2 кв.м. до 6,8 кв.м. також не визнаються господарським судом як підстава недійсності договору оренди.

Посилання відповідача-1 на те, що площа не житлового приміщення, яка вказана у договорі оренди була наведена у технічному паспорті, господарський суд до уваги не приймає, оскільки у матеріалах справи наявний технічний паспорт на нежитлову будівлю № 1/18 по вул. Маразліївській у м. Одесі, який виготовлений КП «БТІ» ОМР 20.07.2015р., та який свідчить, що загальна площа нежитлової будівлі становить 5,2 кв.м.

Щодо позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні, господарський суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Між тим, у матеріалах справи наявний акт приймання-передачі окремого нежилого приміщення, який складений відповідачами 01.11.2018р. та який свідчить про те, що приміщення за оспорюваним позивачем договором оренди повернуто відповідачем-2 відповідачу-1.

Таким чином, із врахуванням встановлених обставин справи щодо повернення відповідачем-2 нежитлового приміщення, виселення з якого відповіжача-2 є предметом позовних вимог у даній справі, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в цій частині.

При цьому, господарським судом враховано, що всупереч вимог ст. 74 ГПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позивач не надав до суду доказів, які спростовують обставини справи про повернення відповідачем -2 нежитлового приміщення 01.11.2018р. та знаходження відповідача -2 у приміщенні після цієї дати.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при предявленні позову сплатив судовий збір у розмірі 3 524,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 641 від 24.10.2018 р.

Таким чином, враховуючи рішення суду про часткове задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, судовий збір за вимогу про визнання договору недійсним підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках, а саме по 881,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити частково.

2.Визнати недійсним договір оренди нежилого приміщення №23-18Ш від 21.02.2018р., укладений між Комунальним підприємством Парки Одеси та Приватним підприємством Аркадія-2000.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Стягнути з Комунального підприємства Парки Одеси /65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1, / на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, / судовий збір у розмірі 881 /вісімсот вісімдесят одна/ грн. 00 коп.

5.Стягнути з Приватного підприємства Аркадія-2000 /65045, м. Одеса, пл. Соборна, 2, / на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, / судовий збір у розмірі 881 /вісімсот вісімдесят одна/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 06 березня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець