РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2019Справа № 910/16905/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "РОАД СЕРВІС"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СІДІСІ"

про: стягнення 240 000,00 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача - Завидняк В.І., за дов.

від відповідача - Волько А.І., за дог. про над. прав. доп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "РОАД СЕРВІС" до товариства з обмеженою відповідальністю "СІДІСІ" про стягнення 240 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2018 відкрито провадження у справі №910/16905/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обумовлених Договором №2017-10-19/1 від 19.10.2017 робіт, в зв'язку з чим позивачем в односторонньому порядку розірвано Договір на підставі п.8.2. Договору та заявлено вимогу про повернення перерахованого авансу в розмірі 240 000,00 грн. Невиконання відповідачем вимоги позивача щодо повернення грошових коштів в розмірі 240 000,00 грн стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що ним направлялися позивачу для підписання акти приймання-передачі наданих послуг, які позивачем підписані не були. Відповідач стверджує про те, що обумовлені Договором послуги та роботи фактично виконані відповідачем.

У судовому засіданні 19.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2017 року між ТОВ «РОАД СЕРВІС» (замовник) та ТОВ «СІДІСІ» (виконавець) укладено Договір №2017-10-19/1 від 19.10.2017 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору виконавець надає замовнику послуги із комплексного супроводження проекту будівництва мережевих сонячних електростанцій, розташованих на об'єктах замовника (з розташуванням на конструкціях та земельних ділянках), а замовник зобов'язується приймати і оплачувати надані послуги.

Комплекс робіт визначений у додатку №1 до Договору № 2017-10-19/1 про надання послуг від 19 жовтня 2017 року.

Згідно п.3 додатку №1 до договору визначено строки надання послуг за Договором по кожному з етапів: Етап 1 «Перед проектні роботи» - 30 календарних днів з моменту підписання Додатку; Етап 2 «Проектні роботи» - 60 календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг за Етапом 1; Етап ІІІ - поставка обладнання; Етап ІV «Монтаж обладнання, пусконалагоджувальні роботи» - 20 календарних днів з моменту підписання Акту виконання робіт з монтажу; Етап V «Документація генерую чого об'єкту» - 40 календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг за Етапом ІV.

Загальний термін реалізації проекту становить 5 місяців без урахування строків виконання робіт з монтажу обладнання та пусконалагоджувальних робіт.

Згідно з п.4 Додатку №1 до Договору вартість послуг виконавця за цим Додатком становить 480 000,00 грн.

У відповідності до п.5 Додатку №1 до Договору замовник здійснює оплату авансу в розмірі 240 000,00 грн протягом п'яти банківських днів з моменту підписання цього Додатку.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем перераховано відповідачу аванс в розмірі 240 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №42 від 12.12.17.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов укладеного сторонами Договору не здійснив надання обумовлених Договором послуг, в зв'язку з чим звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача суми передоплати.

У відповідності до п.1.2. Договору послуги з комплексного супроводження проекту будівництва сонячної електростанції складаються з наступних робіт: супроводження на стадії передпроектних робіт; виконання та супроводження робочого проекту; супроводження на стадії монтажу та пусконалагоджування з отриманням необхідних актів; підготовка документів, необхідних для отримання ліцензії на генерацію електричної енергії, супроводження вступу до Оптового ринку енергетики України; отримання «зеленого тарифу» та підписання договору про купівлю-продаж електроенергії з ДП «Енергоринок».

Дослідивши Договір укладений сторонами суд прийшов до висновку про те, що за своєю правовою природою вказаний Договір містить елементи договору підряду та договору про надання послуг.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.3.6. Договору факт надання послуг підтверджується шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Акт складається виконавцем у двох оригінальних примірниках, які мають бути підписані, скріплені печаткою виконавця та надані замовнику протягом 5 робочих днів з моменту завершення надання послуг за відповідним етапом.

Згідно з п.3.7. Договору замовник зобов'язаний протягом 5 робочих днів з дати одержання від виконавця відповідного акту підписати його або у цей же строк направити виконавцю письмову мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

Таким чином, після завершення виконання робіт (надання послуг) за кожним етапом виконавцем має складатися акт приймання-передачі наданих послуг за кожним з етапів робіт.

Судом встановлено, що акти приймання-передачі наданих послуг за відповідними етапами робіт сторонами Договору не підписано, а відтак доказів на підтвердження виконання відповідачем обумовлених Договором робіт та їх прийняття позивачем матеріали справи не містять.

Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про те, що позивачу направлялися для підписання акти приймання-передачі наданих послуг, а тому послуги вважаються прийнятими, виходячи з наступного.

Як стверджує відповідач, ним згідна листа №0905/1 від 05.09.2018 направлявся позивачу Акт виконаних робіт №1 від 05.09.18 на суму 329 000,00 грн. На підтвердження направлення даного листа відповідачем долучено роздруківку з електронної пошти та копію фіскального чеку від 07.09.18р. Вказані документи не можуть бути належними доказами на підтвердження направлення відповідачем позивачу зазначеного Акту, з огляду на те, що з копії фіскального чеку не вбачається ані найменування адресата, ані зазначення адреси одержувача кореспонденції, в зв'язку з чим суд не має можливості встановити кому саме та яка саме кореспонденція направлялася згідно даного фіскального чеку. З долученої відповідачем до матеріалів справи роздруківки з електронної пошти не вбачається, що відповідачем направся саме Акт виконаних робіт №1 від 05.09.18 на електронну адресу позивача, доказів того, що зазначені електронні адреси належать уповноваженим представникам позивача матеріали справи також не містять. Відповідачем опису вкладення до листа, в якому б було зазначено, що на адресу позивача направлявся лист №0905/1 від 05.09.2018 з актом виконаних робіт №1 від 05.09.18, до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження направлення позивачу акту виконаних робіт №1 від 05.09.18

Також, відповідачем до матеріалів справи долучені листи №0210/1 від 02.10.18 та №0811/22 від 08.11.2018, згідно яких відповідачем заявлялося прохання до позивача повернути підписаний з його боку Акт приймання-передачі наданих послуг, на підтвердження направлення вказаних листів до матеріалів справи належних доказів не надано, з фіскальних чеків неможливо встановити яка кореспонденція і на яку адресу направлялася.

Враховуючи вищевикладене, суд не вважає доведено обставину, що послуги, зазначені в Акті, вважаються прийнятими позивачем у розумінні п.3.7. Договору. Крім того, долучений відповідачем Акт приймання-передачі наданих послуг не містить конкретного переліку, які саме виконувалися роботи та послуги надавалися відповідачем.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Розірванням договору є припинення договірного зобов'язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення прав та обов'язків сторін договірних зобов'язань.

Для договору підряду частиною 4 статті 849 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Наведеною нормою врегульований випадок, коли одностороння відмова замовника від договору підряду не ставиться в залежність від наявності порушення договірних відносин з боку підрядника.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов'язань його сторін.

Згідно з п.3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 8.2. Договору сторонами передбачено, що кожна із сторін має право достроково розірвати цей Договір в односторонньому порядку, направивши іншій стороні повідомлення про розірвання Договору не пізніше ніж за 35 календарних днів до дати розірвання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з листом №18/09 від 18.09.2018 про розірвання Договору на підставі п.8.2. Договору та просив повернути авансовий платіж в розмірі 240 000,00 грн.

З огляду на те, що одностороння відмова від договору підряду, у відповідності до положення ч.4 ст. 849 Цивільного кодексу України, не потребує узгодження з відповідачем, умовами укладеного Договору сторонами погоджено право на одностороннє розірвання Договору, лист позивача №18/09 від 18.09.2018 був отриманий відповідачем 26.09.2018 (що підтверджується інформацією із сайту Укрпошти, лист №802), суд приходить до висновку, що Договір №2017-10-19/1 від 19.10.2017 про надання послуг після 31.10.18 є розірваним.

Відповідно до п. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Враховуючи те, що факт надання послуг підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі наданих послуг (п.3.6. Договору), враховуючи недоведеність відповідачем обставин, за наявності яких надані ним послуги вважаються прийнятими позивачем (п.3.7. Договору) суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належнимх доказів на підтвердження того, що відповідачем передавалися позивачу виконані роботи (надані послуги), які були прийняті останнім.

З огляду на те, що Договір №2017-10-19/1 від 19.10.2017 про надання послуг розірвано, а відповідачем належних доказів прийняття позивачем робіт за Договором не надано, то грошові кошти в розмірі 240 000,00 грн., отримані відповідачем за Договором в якості передплати, підлягають поверненню позивачу, у зв'язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача 240 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на те, що ним були виконані роботи, на підтвердження чого відповідачем долучено Проект «Сонячна електростанція встановленою потужністю до 660 кВт з використанням наявної площі дахів АТП у м.Києві, вул.Бутлєрова, 8» не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, з огляду на те, що укладений сторонами договір розірвано, акт приймання-передачі послуг сторонами не підписано, доказів прийняття позивачем наданих послуг (виконаних робіт) матеріали справи не містять, а також матеріали справи не містять доказів передачу позивачу зазначеного проекту. Одночасно з цим, суд зазначає, що за змістом ч. 4 статті 849 Цивільного кодексу України відповідач не позбавлений права вимагати від позивача відшкодування збитків, завданих в зв'язку з розірванням договору. Посилання відповідача на Договір №НП2-34-18/89986 про приєднання, яке є нестандартним, як доказ виконання відповідачем робіт за Договором, суд вважає необґрунтованим, оскільки такий не підписаний його сторонами.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СІДІСІ" (04050, м.Київ, вул.Мельникова, будинок 12, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РОАД СЕРВІС" (02105, м.Київ, вул. Павла Усенка, буд. 8, ) 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп - суму боргу та 3600 (три тисячі шістсот) грн. 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складення тексту рішення: 28.02.19р.