УХВАЛА

м. Київ

05.03.2019Справа № 910/16948/18

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5"

На дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

У справі № 910/16948/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна", (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, 4а)

Про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви

Суддя Бондаренко Г. П.

Секретар с/з Коваленко О. В.

За участю представників сторін:

Від скаржника: не прибув;

Від заявника (стягувача): Міщенко А. Л., адвокат, дов. № 363 від 10.05.2018; ;

Від ВДВС: Полісмак О. О., дов. б/н від 15.11. 2018

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" (з урахуванням наданих 21.12.2018 уточнень про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено; накладено в межах суми 16 178 115 грн 48 коп. арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-5", що знаходяться на рахунках, зазначених в ухвалі, а також накладено в межах суми 16 178 115 грн 48 коп. арешт на тютюнові вироби, передані та належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Квартал-5" на підставі договору поставки № 61-ЛВ/18/КК від 18.10.2018 (згідно Переліку протермінованих видаткових накладних по контрагенту ТОВ "Квартал-5" (код 38926278) за договором поставки №61-ЛВ/18/КК від 18.10.2018.

14.01.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" надійшла скарга на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій просив: скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 57983159 від 28.12.2018; скасувати постанову про накладення арешту на кошти боржника за ВП № 57983159 від 28.12.2018; визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмак Олександра Олександровича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 57983159 від 28.12.2018 - неправомірними та незаконними; визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмак Олександра Олександровича щодо винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника за ВП № 57983159 від 28.12.2018 неправомірними та незаконними.

Вказана скарга згідно протоколу автоматизованого розподілу справи від 16.01.2019 року передана для розгляду по суті судді Бондаренко Г.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху для усунення недоліків скарги шляхом: подання письмової заяви із зазначенням вірного суб'єктного складу сторін; подання до суду доказів направлення даної скарги на адреси стягувача та виконавчої служби (далі по тексту скарга ВП № 57983159).

23.01.2019 до суду від заявника надійшло клопотання з додатками на виконання вимог ухвал суду від 18.01.2019 з виправленими редакціями скарг та доказами направлення копій скарг сторонам на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду.

Господарським судом 30.01.2019 розгляд скарги в рамках виконавчого провадження ВП № 57983159 призначено на 05.02.2019, про що постановлено відповідну ухвалу.

05.02.2019 через відділ канцелярії господарського суду від скаржника надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі, в якому скаржник також зазначив що він підтримує свою скаргу в повному обсязі.

В судове засідання 05.02.2019 скаржник та стягувач не прибули. ВДВС у судове засідання 05.02.2019 прибув, державний виконавець надав суду для огляду оригінали матеріалів виконавчого провадження № 57983159 та заперечив проти задоволення скарги.

В судовому засіданні 05.02.2019 суд зобов'язав державного виконавця надати суду докази направлення постанови про відкриття виконавчого провадження іншим учасникам справи, ухвалив відкласти розгляд скарги на 19.02.2019 та витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» заяву про зменшення розміру позовних вимог в господарській справі № 910/17762/18.

Ухвалою від 06.02.2019 господарський суд викликав в судове засідання для розгляду скарги на 19.02.2019 скаржника та стягувача та повідомив стягувача про зобов'язання надати в судовому засіданні заяву про зменшення позовних вимог в господарській справі № 910/17762/18.

06.02.2019 через відділ канцелярії суду від скаржника надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі, в якому скаржник також зазначив що він підтримує свою скаргу в повному обсязі.

19.02.2019 через відділ канцелярії господарського суду від стягувача надійшли заперечення на скаргу на дії старого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в яких стягувач просив суд відмовити скаржнику в задоволенні скарги.

В судовому засіданні 19.02.2019 стягувачем було подано в матеріали справи копію заяви про зменшення позовних вимог по справі № 910/17762/18. В судовому засіданні суд відклав розгляд скарги на 05.03.2019, зобов'язав скаржика (боржника), стягувача та старшого державного виконавця надати суду належним чином засвідчені копії всіх матеріалів виконавчого провадження № 57983159 у строк до 04.03.2019, та зобов'язав скаржника (боржника) та стягувача надати суду письмові пояснення щодо збереження заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/16948/18 з огляду на зменшення розміру позовних вимог у справі № 910/17762/18 та письмові пояснення щодо того, чи розглядаються в рамках справи № 910/17762/18 скарги на дії державного виконавця.

26.02.2019 через відділ канцелярії господарського суду від державного виконавця надійшли пояснення по справі та підтвердження направлення постанови про відкриття виконавчого провадження.

28.02.2019 через відділ канцелярії суду від ДВС надійшли матеріали виконавчого провадження № 57983159.

01.03.2019 через відділ канцелярії суду від стягувача надійшли пояснення щоо збереження заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/16948/18 з огляду на зменшення розміру позовних вимог у справі № 910/17792/18, пояснення щодо виконання зобов'язання надати суду належним чином засвідчені копії всіх матеріалів виконавчих проваджень № 57983184 та № 57983159 та пояснення щодо того, чи розглядаються в рамках справи № 910/17792/18 скарги на дії державного виконавця.

В судове засідання 05.03.2019 скаржник не прибув, про причини неявки суд не повідомив, просив розглядати справи за його відсутності. Стягувач та ВДВС у судове засідання прибули та заперечили проти задоволення скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши клопотання скаржника про зупинення вчинення виконавчих дій, суд відмовив в його задоволенні, з огляду на його необґрунтованість, та суперечливість такого клопотання до мети застосування такого процесуального інституту, як забезпечення позову до його подачі.

Розглянувши матеріали скарги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до пред'явлення позову, в якій просило суд забезпечити позов шляхом винесення ухвали, якою накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" в межах суми на 32 356 230, 96 грн, на все нерухоме майно, що перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" в межах суми 32 356 230, 96 грн, на все рухоме майно, що перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" в межах суми 32 356 230, 96 грн, із забороною його відчуження, передачу в заставу, на товари, що знаходиться в обороті, а також товари, що знаходяться в магазинах та торгових точках Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" в межах суми 32 356 230,96 грн із забороною їх відчуження, передачу в заставу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" з урахуванням наданих 21.12.2018 уточнень про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено; накладено в межах суми 16 178 115 грн. 48 коп. арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-5", що знаходяться на рахунках ТОВ "Квартал-5", а також накладено в межах суми 16178 115 грн. 48 коп. арешт на тютюнові вироби, передані та належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Квартал-5" на підставі договору поставки №61-ЛВ/18/КК від 18.10.2018 (згідно Переліку протермінованих видаткових накладних по контрагенту ТОВ "Квартал-5" (код 38926278) за договором поставки № 61-ЛВ/18/КК від 18.10.2018.

27.12.2018 ТОВ «Тедіс Україна» звернулось із заявою № 2348/ГО/ЮД про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 21.12.2018 по справі №910/16948/18 та про накладення арешту в межах суми 16 178 115, 00 грн арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал- 5", що знаходяться на:

р/р 3213 в Тернопільській філії ПАТ "КБ "Приватбанк" м. Тернопіль;

р/р 5001 в AT "ТАСКОМБАНК";

р/р 7441 в ПАТ "КРЕДОБАНК";

р/р 9721 в Тернопільській філії ПАТ "КБ "Приватбанк" м. Тернопіль;

р/р 1173 в Тернопільській філії ПАТ "КБ "Приватбанк" м. Тернопіль;

р/р 1507 в АТ "ОТП Банк";

р/р 1391 в Тернопільській філії ПАТ "КБ "Приватбанк" м. Тернопіль;

р/р 4503 в Тернопільській філії ПАТ "КБ "Приватбанк" м. Тернопіль;

р/р 5339 в Тернопільській філії ПАТ "КБ "Приватбанк" м. Тернопіль;

р/р 5110 в Казначействі України;

р/р 2742 в Тернопільській філії AT "Ощадбанк" м. Тернопіль;

р/р 2245 в АТ "СБЕРБАНК";

р/р 2245 в АТ "СБЕРБАНК";

р/р 8132 в Тернопільській філії ПАТ "КБ "Приватбанк" м. Тернопіль;

р/р 3176 в Тернопільській філії ПАТ "КБ "Приватбанк" м. Тернопіль;

р/р 2245 в АТ "СБЕРБАНК".

28.12.2018 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57983159 з примусового виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 21.12.2018 по справі № №910/16948/18.

28.12.2018 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про накладення арешту на майно за виконавчим провадженням № 57983159.

На думку скаржника, ухвала Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 не відповідає вимогам виконавчого документу, встановленим ст. 144 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а текст резолютивної частини ухвали є незрозумілим. З огляду на вказане державний виконавець, в порядку ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», на думку скаржника, повинен був звернутися до Господарського суду міста Києва із заявою про роз'яснення відповідного рішення (ухвали). Винесення державним виконавцем, без звернення до суду із заявою про роз'яснення ухвали про забезпечення, постанов про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту скаржник вважає незаконним та вбачає в діях державного виконавця упередженість та зацікавленість.

Крім вказаного скаржник зазначає, що державним виконавцем в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження не була йому надіслана, і в самій постанові не встановлений строк на добровільне виконання, чим державний виконавець позбавив скаржника можливості добровільно виконати рішення суду.

Скаржник зазначає, також, що дії державного виконавця є втручанням в господарську діяльність скаржника та що ухвалу про забезпечення від 21.12.2018 пред'явлено стягувачем не за підвідомчістю, відповідне рішення, на думку стягувача, підвідомче Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Державна виконавча служба та стягувач проти задоволення скарги заперечують з тих підстав, що при здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57983159 державний виконавець діяв у цілковитій відповідності закону.

Згідно приписів ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Отже, у відповідності до діючого процесуального закону ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Ухвала Господарського суду від 21.12.2018 містить наведені вище та визначені законом відомості, в тому числі резолютивну частину рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, в якій, зокрема, зазначено межі суми в якій накладено арешт на тютюнові вироби та адреси за якими були передані такі тютюнові вироби.

Згідно приписів ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення. Таким чином звернення до суду із заявою про роз'яснення резолютивної частини рішення є правом виконавця, а не його обов'язком. Крім того таким правом, в тому числі наділений і скаржник, і відповідно останній не був позбавлений можливості звернутися до суду із відповідної заявою, в тому випадку якщо резолютивна частина ухвали від 21.12.2018 для нього є незрозумілою.

За вказаних обставин твердження скаржника, щодо неправомірності дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали від 21.12.2018, з огляду на незрозумілість тексту резолютивної частини ухвали від 21.12.2018 для державного виконавця та не використання державним виконавцем його права на звернення до суду за роз'ясненням ухвали та щодо невідповідності ухвали від 21.12.2018 вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не ґрунтується на положеннях зазначеного закону, а відтак відхиляються судом.

Державним виконавцем в судовому засіданні 05.02.2019 надавалися суду для огляду матеріали виконавчого провадження, копії яких надані в матеріали справи, в яких зокрема містилися докази направлення скаржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали від 21.12.2018. Відповідно твердження скаржника щодо порушення державним виконавцем положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає дійсним обставинам справи, і також відхиляється судом.

Суд також зазначає, що розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви здійснювався в судовому засіданні, в яке викликався скаржник, докази чого наявні в матеріалах справи. Отже, твердження скаржника, що він був позбавлений можливості бути обізнаним про відкриття виконавчого провадження щодо нього оцінюється судом критично, з тих підстав що скаржник міг та повинен був передбачати, відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» взагалі не передбачено надання строку на добровільне виконання рішення, відповідно такий строк і не міг бути зазначений державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження № 57983159.

Критично оцінюються судом і доводи скаржника щодо того, що дії державного виконавця є втручанням в господарську діяльність скаржника та позбавленням скаржника його права власності.

Приписами ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» внормовано, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2019 та постанова про накладення арешту на майно боржника від 28.12.2018 винесені державним виконавцем з дотриманням вимог закону та в межах повноважень державного виконавця.

При застосуванні заходів до забезпечення позову, в тому числі шляхом накладення арешту на майно, звернення стягнення на арештоване майно не здійснюється, відповідно твердження скаржника щодо позбавлення його права власності не відповідають чинному законодавству. Щодо втручання в господарську діяльність скаржника державним виконавцем, то останній в силу закону наділений відповідними повноваженнями з метою виконання рішень суду.

Згідно з п. 10) ч. 4 ст. 4 зазначеного закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 N 512/5 внормовано, що Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

В ухвалі від 21.12.2018 господарським судом накладено арешт на кошти скаржника в межах суми, що становить 16 178 115, 48 грн, а відтак відповідне рішення не відноситься до підвідомчості Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, і відповідне твердження скаржника не відповідає діючому законодавству. Крім того, рішення про забезпечення позову не містить зобов'язань боржника вчинити певні дії (сплатити кошти), відповідно виконання такого рішення не відноситься до підвідомчості Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Отже, при прийнятті до виконання ухвали суду від 28.12.2018 було дотримано підвідомчість.

Таким чином, з огляду на вищевикладене суд дійшов висновку при здійсненні виконавчого провадження № 57983159 державний виконавець діяв у відповідності до вимог закону та не порушував права скаржника.

Згідно положень ч. 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" в задоволенні скарги на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві по справі №910/16948/18 (скарга в рамках виконавчого провадження ВП № 57983159).

2. Дану ухвалу може бути оскаржено у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Ухвала набирає законної сили 05.03.2019, повний текст ухвали складено 07.03.2019.

Суддя Г. П. Бондаренко