ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа№ 910/10505/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Київстар»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 (повний текст рішення складено 07.11.2018)

у справі №910/10505/18 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київ стар»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд Трейдінг Компані»,

треті особа, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Приватне підприємство «Торговий Дім «Будагро»

2. Приватне підприємство «Афіша»

про визнання договору недійсним,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Київ стар» (далі - ПАТ «Київстар», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд Трейдінг Компані» (далі - ТОВ «Фуд Трейдінг Компані», відповідач), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватне підприємство «Торговий Дім «Будагро» (далі - ПП «ТД «Будагро», третя особа-1) та Приватне підприємство «Афіша» (далі - ПП «Афіша», третя особа-2) про визнання недійсним договору суборенди від 31.07.2017 №318341, укладеного між ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» та ПАТ «Київстар».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір оренди від 12.07.2017 між ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» та ТОВ «Фуд Трейдінг Компані», на підставі якого відповідач здав приміщення в суборенду позивачу було укладено без згоди іпотекодержателя - ПАТ «Банк Форум», а тому такий договір оренди є нікчемним правочином. Відтак, на думку позивача, договір суборенди від 31.07.2017 №318341 підлягає визнанню недійсним, з огляду на його похідний характер від нікчемного договору оренди, який не створює жодних правових наслідків, окрім наслідків, пов'язаних з його недійсністю, відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку» та ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 у справі №910/10505/18 в позові ПАТ «Київстар» відмовлено повністю.

Суд у своєму рішенні дійшов висновку про те, що чинне законодавство не передбачає можливості визнання недійсним договору суборенди через нікчемність договору оренди, при цьому похідний характер договору суборенди відносно договору оренди означає, що строк дії договору суборенди не може перевищувати строку дії договору оренди, що прямо передбачено положеннями ст. 774 ЦК України. Натомість, вказана норма передбачає, що в такому випадку договір суборенди припиняється, а не визнається недійсним; посилання позивача на похідний характер договору суборенди не взято судом до уваги, оскільки похідний характер договору суборенди не є недоліком договору; чинне законодавство не поширює автоматично недоліки договору оренди, які можуть бути підставою для визнання такого договору недійсним на похідний від нього договір суборенди. На переконання суду, недійсність (нікчемність) договору оренди не має своїм наслідком автоматичну недійсність договору суборенди.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ПАТ «Київстар» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, при невірній оцінці обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування скарги позивач зазначив, що судом не взято до уваги той факт, що на момент укладення договору суборенди від 31.07.2017 №318341 у відповідача фактично відсутні майнові права на передачу об'єкта нерухомості у суборенду, через нікчемність договору оренди, який не створює жодних правових наслідків, крім наслідків, пов'язаних з його недійсністю; позивач не погодився з висновками суду, що недійсність (нікчемність) договору оренди не має своїм наслідком автоматичну недійсність договору суборенди та те, що виконання сторонами договору суборенди свідчить про його дійсність.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2018 апеляційну скаргу ПАТ «Київстар» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 поновлено ПАТ «Київстар» процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення від 02.11.2018, відкрито апеляційне оскарження, розгляд апеляційної скарги ПАТ «Київстар» призначено на 04.02.2019, запропоновано відповідачу та третім особам подати відзиви на апеляційну скаргу.

26.12.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не погодився з доводами апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

14.01.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 у справі №910/5984/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у розгляді справи оголошено перерву на 25.02.2019.

У судове засідання 25.02.2019 відповідач та третя особа-1 явку своїх уповноважених представників повторно не забезпечили.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача та третьої особи-1, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги за його відсутності.

У судовому засіданні 25.02.2019 представник ПАТ «Київстар» підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 - скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник ПП «Афіша» погодився з позицією позивача, просив апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати.

25.02.2019 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 29.03.2007 між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») (іпотекодержатель) та ЗАТ «Агро комбінат» (правонаступником якого є ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль») (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., зареєстрований в реєстрі за №755, з метою забезпечення зобов'язань позичальника - ПП «Продторг-Тернопіль» (правонаступником якого є ПП «Укрпродтрейдінг») за кредитним договором від 29.03.2007 №11/07/27/KLI. Предметом іпотеки є приміщення загальною площею 60,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3.

Відповідно до п. 3.1.5 договору іпотеки іпотекодавець (ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль») зобов'язаний не відчужувати предмет іпотеки та не обтяжувати його зобов'язання з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в найм (оренду), в користування іншим особам, наступну іпотеку тощо) без отримання попередньої письмової згоди на це іпотекодержателя (а.с.22-23).

12.07.2017 між ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» (орендодавець) та ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передав в тимчасове володіння і користування, а орендар прийняв нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м.Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3, загальною площею 60,1 м.кв. Об'єкт оренди буде використовуватись орендарем для здійснення господарської діяльності та для здачі в суборенду іншим орендарям. Строк дії договору до 31.12.2019 (а.с.12,13).

31.07.2017 між ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» (орендар) та ПАТ «Київстар» (суборендар) було укладено договір суборенди №318341 (далі - договір суборенди), за умовами якого нежиле приміщення загальною площею 60,1 кв. м., яке знаходиться на першому поверсі за адресою: м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3 (далі - об'єкт суборенди), зазначена у план-схемі додатку 1, належить на праві приватної власності ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль», на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.11.2006, право власності зареєстровано ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м.Тернопіль) 21.02.2007 №17922813, та знаходиться в орендаря у користуванні на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 12.07.2017, укладеного з ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль», яким передбачено право ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» передавати об'єкт оренди в суборенду (а.с.14-18). Згідно з п. 1.1 договору суборенди орендар зобов'язується передати суборендареві в строкове платне користування об'єкт суборенди на умовах цього договору, а суборендар зобов'язується прийняти об'єкт суборенди та сплачувати орендарю орендну плату за користування ним.

Актом приймання-передачі в строкове платне користування об'єкта суборенди третя особа-1 та відповідач засвідчили факт передачі 01.08.2017 та прийняття останнім у строкове платне користування на умовах, визначених договором, нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 60,1 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Тернопіль, вул.Сагайдачного, 3.

03.10.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (первісний іпотекодержатель) та ПП «Афіша» (новий іпотекодержатель) укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 29.03.2007.

12.10.2017 між ТОВ «Фуд Трейдінг Компані», ПАТ «Київстар» та ПП «ТД «Будагро» укладено угоду про відступлення права вимоги, за умовами якої ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» передає, а ПП «ТД «Будагро» приймає право вимоги щодо отримання суборендних платежів від відповідача за договором суборенди від 31.07.2017 №318341, укладеного між ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» та ПАТ «Київстар». У пункті 2 угоди відповідач узгодив відступлення права вимоги в межах та в обсязі, зазначеному в п.1 угоди з 01.09.2017 (а.с.13).

За нормами ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування (абз. 4 ч. З ст. 9 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч.3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України,).

Згідно з п. 2.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», за змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

З наявного в матеріалах справи листа від 31.07.2018 №2980/2 вбачається, що ПАТ «Банк Форум», як іпотекодержатель, не надавало письмової згоди іпотекодавцю ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» на передачу предмета іпотеки - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3 в найм (оренду). Протилежного відповідачем не доведено.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність договору іпотеки від 29.03.2007, предметом іпотеки в якому визначено нежитлове приміщення загальною площею 60,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3, яке також є предметом оренди за договором від 12.07.2017, переданого ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» в оренду без письмової згоди на те іпотекодержателя - ПАТ «Банк Форум», що підтверджується листом від 31.07.2018 №2980/2, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про укладення між ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» та ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» договору оренди від 12.07.2017 з порушенням вимог Закону України "Про іпотеку" та про визнання договору оренди від 12.07.2017 нікчемним.

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що з 05.10.2017 та на даний час ПП «Афіша» є власником майна за адресою: м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3 та до якого перейшли права та обов'язки за договором оренди нежитлового приміщення від 12.07.2017, укладеного між ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» та ТОВ «Фуд Трейдінг Компані», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2017 №99479122.

Відповідно до ч. 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Статтею 774 ЦК України встановлено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

З аналізу вказаних статей вбачається, що договір піднайму (суборенди) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму). У разі втрати чинності договором оренди припиняються права наймача на орендоване майно, зокрема, і право передання його в суборенду.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом необґрунтовано відхилено твердження позивача про похідний характер спірного договору від договору оренди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.03.2018 між ПП «Афіша» (орендодавець) та ПАТ «Київстар» (орендар) укладено договір оренди №334222, відповідно до якого позивач зобов'язався прийняти об'єкт оренди, а саме, нежитлове приміщення площею 60,1 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3 (а.с.35-40). На підставі договору оренди №334222 між сторонами було підписано акти приймання-передачі в строкове платне користування об'єкт оренди (а.с.41).

На момент укладання договору суборенди у ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» були відсутні майнові права на передачу об'єкта нерухомості у суборенду, через нікчемність договору оренди, який не створює жодних правових наслідків, крім наслідків пов'язаних з його недійсністю.

Крім того, колегія суддів наголошує, що приписи ч. 1 ст. 236 ЦК України щодо моменту недійсності правочину (нікчемного чи оспорюваного) не передбачають можливості іншого визначення моменту недійсності правочину, у тому числі, залежно від моменту прийняття судового рішення.

Згідно з п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України в 29.05.2013 №11 правочини, які не відповідають вимогам закону не породжують будь-яких бажаних сторонами результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що договір суборенди від 31.07.2017 є недійсним (нікчемним) з огляду на його похідний характер від нікчемного договору оренди від 12.07.2017, який не створює правових наслідків, окрім наслідків пов'язаних з його недійсністю, відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку», ч.1 ст. 216 ЦК України.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для визнання договору суборенди від 31.07.2017 недійсним, та приймає доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Київстар» до ТОВ «Фуд Трейдінг Компані» про визнання договору суборенди від 31.07.2017 з огляду на його похідний характер від нікчемного договору оренди від 12.07.2017, який не створює правових наслідків, окрім наслідків пов'язаних з його недійсністю, відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку», ч.1 ст. 216 ЦК України.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, зважаючи на встановлене вище, дійшла висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи у зв'язку з неправильним застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга ПАТ «Київстар» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 у справі №910/10505/18 - скасуванню, з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог ДП ПАТ «Київстар» повністю.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у відповідності до вимог статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київстар» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 у справі №910/10505/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 у справі №910/10505/18 скасувати.

3. Ухвалити у справі №910/10505/18 нове рішення в наступній редакції:

«Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір суборенди №318341, укладений 31.07.2017 між Приватним акціонерним товариством «Київстар» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фуд Трейдінг Компані».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд Трейдінг Компані» (01133, м. Київ, вул. Є.Коновальця, 26а, офіс 117, код 39204708) на користь Приватного акціонерного товариства «Київстар» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, код 21673832) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.

6. Матеріали справи №910/10505/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.03.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук