ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" лютого 2019 р. Справа № 924/1175/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник Б.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Шепетівської міської ради, м. Шепетівка Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю Шепетівка Енергоінвест, м. Шепетівка Хмельницької області

про стягнення 587133,83 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 13.11.2018 р.

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: Шепетівська міська рада, м. Шепетівка Хмельницької області звернулось до суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Шепетівка Енергоінвест, м. Шепетівка Хмельницької області 587133,83 грн., з яких 578228,13 грн. заборгованості зі сплати концесійних платежів за ІІ кв. ІІІ кв. 2018 року та 8905,70 грн. три відсотки річних.

Ухвалою суду від 10.01.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 30.01.2019 р. Ухвалою суду від 30.01.2019 р. підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18.02.2019 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем не виконується обов'язок щодо внесення концесійних платежів, передбачений концесійним договором від 02.12.2011 р. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 525, 526, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 193, 407 ГК України, ст. ст. 10, 12, 15, 18, 24-1 Закону України "Про концесії", ст. 15 Закону України "Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності".

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (від 25.01.2019 р.), в якому проти позову заперечив, вказуючи на те, що рішення господарського суду Хмельницької області від 02.10.2018 р. у справі №924/728/18, на яке посилається позивач, не набрало законної сили. Звернув увагу на збитковість діяльності підприємства та неодноразові відмови позивача щодо звільнення відповідача від сплати концесійних платежів відповідно до Порядку визначення об'єктів концесії, концесіонерам яких можуть надаватися пільги щодо концесійних платежів, дотацій, компенсацій, та умов їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2000 р. №1114. Просить у позові відмовити.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові. При цьому, щодо доводів відповідача, зазначених у відзиві, про оскарження рішення господарського суду Хмельницької області від 02.10.2018 р. у справі №924/728/18 послався на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р., якою рішення господарського суду Хмельницької області від 02.10.2018 р. у справі №924/728/18 залишено без змін.

Відповідач повноважного представника у засідання не направив, причини не повідомив.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

02.12.2011 р. між Шепетівською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю Шепетівка Енергоінвест (концесіонер) укладено концесійний договір (далі - договір), згідно з п. 1 якого концесієдавець надає на 12 років концесіонеру право істотно поліпшити та здійснювати управління (експлуатацію) об'єкта, концесії з метою задоволення громадських потреб у сфері теплопостачання за умови сплати концесійних платежів та виконання інших умов цього договору.

Об'єктом концесії за цим договором є: цілісний майновий комплекс Шепетівське підприємство теплових мереж, юридична адреса якого м. Шепетівка, Хмельницька обл., провулок Короленка, 1-а. Ринкова вартість об'єкта концесії визначена за результатами проведення незалежної оцінки та складає 6750000,00 грн. (п. 2 договору).

За умовами п. 4 договору концесієдавець має право: здійснювати контроль за дотриманням концесіонером умов цього договору; одержувати від концесіонера інформацію, необхідну для виконання своїх прав і обов'язків; протягом першого року дії договору щоквартально, а в подальшому 1 раз на півріччя розглядати результати діяльності концесіонера, затверджувати плани використання інвестицій на покращення майна, аналізувати ефективність управління (експлуатації) об'єктом концесії, надавати висновки щодо виконання умов договору.

При цьому на концесієдавця відповідно до п. 2 договору покладено зобов'язання, зокрема не втручатися у господарську діяльність концесіонера.

Концесіонер має право, з-поміж іншого: здійснювати підприємницьку діяльність на основі управління (експлуатації) об'єкта концесії; отримувати плату за вироблені товари (робота, послуги); на контрактній основі залучати до виконання спеціальних робіт на об'єкті концесії третіх осіб (п. 7 договору).

Пунктом 8 договору передбачено обов'язки концесіонера, зокрема: виконувати умови цього договору; нести відповідальність за виконання умов цього договору та законодавства України третіми особами, які залучені до виконання спеціальних робіт на об'єкті концесії; забезпечити надання населенню міста Шепетівки послуг з теплопостачання відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; ведення у встановленому законодавством порядку обліку зазначених послуг.

Концесіонер має також інші права та обов'язки, передбачені цим договором та законодавством України (п. 9 договору).

За умовами цього договору концесіонер здійснює такі види діяльності, роботи, послуги: централізоване теплопостачання (п. 16 договору).

Пунктом 10 договору визначено умови, розмір і порядок внесення концесійних платежів. Так, концесіонер в установленому порядку робить перший внесок за надання об'єкта в концесію на рахунок № 0006 ГУДКУ протягом 10 робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі об'єкту концесії. Наступні концесійні платежі з розрахунку 40083,60 грн./міс. вносяться щоквартально незалежно від наслідків господарської діяльності до 25 числа місяця наступного за звітним кварталом. За порушення строків внесення концесійних платежів концесіонер сплачує пеню з розрахунку 0,1 відсотків суми концесійного платежу за кожний день прострочки. Розрахунок концесійних платежів проводиться відповідно до Методики розрахунку концесійних платежів, затвердженої постановою КМУ від 12.04.2000 р. №639. Фіксований розмір концесійних платежів, встановлений виходячи з вартості наданого в концесію об'єкт, підлягає індексації відповідно до законодавства.

У п. 38 договору зазначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, визначених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Концесійний договір укладено на 12 років (з другого грудня дві тисячі одинадцятого року по друге грудня дві тисячі двадцять третього року) (п. 40 договору).

Пунктом 47 договору передбачено, що договір набуває чинності з дня його підписання концесієдавцем та концесіонером та нотаріального посвідчення.

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток, містить відмітку про посвідчення приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу 02.12.2011 р.

Вищенаведені обставини встановлені, зокрема рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.10.2018 р. у справі №924/728/18 за позовом Шепетівської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест» (залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р.), яким стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Шепетівка Енергоінвест" на користь Шепетівської міської ради Хмельницької області 560506,86 грн. заборгованості з концесійних платежів (як убачається зі змісту рішення, за 4 квартал 2017 р. та 1 квартал 2018 р.), 7104,64 грн. 3% річних, 8514,17 грн. судового збору.

Листом від 31.10.2018 р. №01-24/3497 за підписом міського голови, відповідача повідомлено про заборгованість зі сплати концесійних платежів станом на 25.10.2018 р. з урахуванням індексу інфляції за 4 квартал 2017 р. та 1-3 квартал 2018 р. в сумі 1138734,99 грн. та вимагу терміново перерахувати кошти до 23.11.2018 р. До листа додано відповідний розрахунок концесійних платежів.

У зв'язку з тим, що відповідачем не виконується зобов'язання зі сплати концесійних платежів, передбачене концесійним договором від 02.12.2011 р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 587133,83 грн. концесійних платежів та трьох відсотків річних.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання: кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.10.2018 р. у справі №924/728/18, між сторонами укладено концесійний договір від 02.12.2011 р., відповідно до п. п. 1, 2 якого позивач надає на 12 років відповідачу право істотно поліпшити та здійснювати управління (експлуатацію) об'єкта концесії (цілісний майновий комплекс „Шепетівське підприємство теплових мереж, розташований в м. Шепетівка, пров. Короленка, 1а) з метою задоволення громадських потреб у сфері теплопостачання за умови сплати концесійних платежів та виконання інших умов цього договору.

Статтею 1 Закону України «Про концесії» визначено, що концесія це надання з метою задоволення громадських потреб уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування на підставі концесійного договору на платній та строковій основі юридичній або фізичній особі (суб'єкту підприємницької діяльності) права на створення (будівництво) та (або) управління (експлуатацію) об'єкта концесії (строкове платне володіння), за умови взяття суб'єктом підприємницької діяльності (концесіонером) на себе зобов'язань по створенню (будівництву) та (або) управлінню (експлуатації) об'єктом концесії, майнової відповідальності та можливого підприємницького ризику.

Договір концесії (концесійний договір) - договір, відповідно до якого уповноважений орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування (концесієдавець) надає на платній та строковій основі суб'єкту підприємницької діяльності (концесіонеру) право створити (побудувати) об'єкт концесії чи суттєво його поліпшити та (або) здійснювати його управління (експлуатацію) відповідно до цього Закону з метою задоволення громадських потреб.

До основних принципів діяльності, пов'язаної з наданням та отриманням концесії, стаття 2 вищезазначеного Закону відносить, зокрема врахування особливостей надання об'єкта у концесію в окремих сферах господарської діяльності; взаємовигода сторін у концесійному договорі; оплатне використання об'єкта концесії.

Відносини щодо надання в концесію об'єктів права державної чи комунальної власності регулюються концесійним договором, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Спеціальними законами можуть визначатися особливості здійснення концесійної діяльності в окремих сферах господарської діяльності (ст. 5 Закону України «Про концесії»).

Статтею 12 Закону України «Про концесії» концесійний платіж вноситься концесіонером відповідно до умов концесійного договору. Концесійні платежі встановлюються у фіксованому розмірі, у відсотках від вартості наданого у концесію обєкта за результатами його оцінки, проведеної в порядку, визначеному законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, або як частка (у відсотках) чистого доходу від концесійної діяльності, отриманого концесіонером, або у вигляді передачі концесієдавцю у власність майна, що знаходиться у власності концесіонера та придбане ним відповідно до умов концесійного договору. Концесійним договором може передбачатися поєднання різних видів концесійних платежів. Методика розрахунку концесійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 6-8 ст. 15 Закону України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності» концесійні платежі вносяться грошовими коштами, у безготівковій формі у строки, встановлені договором концесії. Концесійні платежі встановлюються у фіксованому розмірі, враховуючи вартість наданого в концесію об'єкта за результатами його оцінки, проведеної в порядку, визначеному законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, та/або як частка (у відсотках) прибутку від концесійної діяльності, отриманого концесіонером. Фіксований розмір концесійних платежів, встановлений виходячи з вартості наданого в концесію об'єкта, підлягає індексації відповідно до законодавства.

Умовами концесійного договору від 02.12.2011 р. передбачено, що концесійні платежі з розрахунку 40083,60 грн./міс. вносяться щоквартально незалежно від наслідків господарської діяльності до 25 числа місяця наступного за звітним кварталом. Фіксований розмір концесійних платежів, встановлений виходячи з вартості наданого в концесію об'єкт, підлягає індексації відповідно до законодавства (п. 10 договору)

Проте доказів, які би свідчили про сплату відповідачем концесійних платежів за ІІ та ІІІ квартал 2018 р. у строки, встановлені в договорі, суду не подано. Із наведеного слідує, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати концесійних платежів за ІІ та ІІІ квартал 2018 р. в сумі 578228,13 грн. При цьому судом враховується рішення господарського суду Хмельницької області від 02.10.2018 року у справі №924/728/18, яким стягнуто з відповідача 560506,86 грн. заборгованості з концесійних платежів за IV квартал 2017 року та І квартал 2018 р.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначені законодавчі положення, відсутність доказів сплати відповідачем передбачених договором концесійних платежів, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 287408,73 грн. заборгованості за концесійними платежами за ІІ квартал 2018 р. та 290819,40 грн. заборгованості за концесійними платежами за ІІІ квартал 2018 р.

З приводу посилань відповідача на те, що він неодноразово звертався до позивача з проханням розглянути питання про звільнення відповідача від сплати концесійних платежів в зв'язку із збитковістю і низькою рентабельністю об'єкта концесії (який має важливе соціальне значення) з посиланням на Порядок визначення об'єктів концесії, концесіонерам яких можуть надаватись пільги щодо концесійних платежів, дотації, компенсації, та умов їх надання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2000 р. №114, суд зазначає що вказаний Порядок передбачає право, а не обов'язок концесієдавця прийняти рішення про надання пільг, дотацій та компенсацій на умовах, зазначених концесіонером або відмову у наданні пільг, дотацій та компенсацій. Окрім того, у матеріали справи не надано доказів звернень відповідача до позивача щодо вирішення питання про звільнення відповідача від сплати концесійних платежів, як і не надано доказів наявності відмов позивача.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача згідно з поданим розрахунком 3% в сумі 5021,50 грн. на заборгованість за IV квартал 2017 року та І квартал 2018 р., в сумі 3023,70 грн. на заборгованість за ІІ квартал 2018 року та в сумі 860,50 грн. на заборгованість за ІІІ квартал 2018 року (всього 8905,70 грн.).

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом враховується, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.10.2018 року у справі №924/728/18 за позовом Шепетівської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест», залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р., стягнуто з відповідача 560506,86 грн. заборгованості з концесійних платежів та 7104,64 грн. 3% річних. Враховуючи зміст наданої позивачем копії позовної заяви у справі №924/728/18, зазначеним рішення встановлена підставність стягнення з відповідача заборгованості зі сплати концесійних платежів за IV квартал 2017 року в сумі 275379,15 грн. та І квартал 2018 р. в сумі 285127,71 грн., а також 3% річних в сумі 7104,64 грн. за період по 13.08.2018 р.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищезазначене, зокрема, набрання рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.10.2018 року у справі №924/728/18 законної сили, перевіривши поданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення 3% річних в сумі 8905,70 грн., суд доходить висновку, що останні нараховано правомірно, в можливих межах, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги заявлено правомірно та підлягають задоволенню.

У звязку із задоволенням позовних вимог витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Шепетівської міської ради, м. Шепетівка Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю Шепетівка Енергоінвест, м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 587133,83 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Шепетівка Енергоінвест, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, буд 95 (код 37587657) на користь Шепетівської міської ради, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Островського, буд. 4 (код 34175421) 578228,13 грн. (пятсот сімдесят вісім тисяч двісті двадцять вісім гривень 13 коп.) заборгованості, 8905,70 грн. (вісім тисяч девятсот пять гривень 70 коп.) 3% річних, 8807,01 грн. (вісім тисяч вісімсот сім гривень 01 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 26.02.2019 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 5 прим.: 1 до справи, 2 - позивачу (30405, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Островського, 4), 3, 4, 5 відповідачу (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 95; 30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, провул. Короленка, 1а; 30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Судилківська, 9, оф. 203). Всім рек. з пов. про вруч.