ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Справа№ 910/13104/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Нікітенко А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Кіченко Наталії Миколаївни

на ухвалу господарського суду м. Києва від 22.11.2018

у справі № 910/13104/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до відповідача ФОП Кіченко Н.М.

про стягнення 36 540 грн

за участю представників сторін:

від скаржника: особисто

від позивача: Мусатенко В.С.

від відповідача: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 по справі №910/13104/14 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдведь" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/13104/14. Замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" на його правонаступника - фізичну особу ОСОБА_4 у виконавчому провадженні з виконання наказу №910/13104/14, виданого Господарським судом міста Києва.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва, 22.11.2018 ФОП Кіченко Наталія Миколаївна подала апеляційну скаргу в якій просить поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги та прийняти апеляційну скаргу до провадження.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2018 було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/13104/14 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Грека Б.М., суддів: Остапенка О.М., Отрюха Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 залишено без руху до усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 27.02.2019.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заміна сторони виконавчого провадження, яка відбулась на етапі подання заяви про відкриття провадження у справі, може призвести до плутанини кому боржник буде повинен сплатити.

Одним із складових елементів права на справедливий розгляд згідно зі статтею 6 конвенції, є право бути присутнім на розгляду своєї справи (рішення суду у справах «Тьерс та інші проти Сан-маріно», «Романов проти Росії», «Бадер та інші проти Швеції». Вказане право може бути дотримано, зокрема, шляхом належного повідомлення сторонам про розгляд справи судом.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи підприємця Кіченко Наталії Миколаївни - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 22.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдведь" (первісний кредитор) та фізичною особою ОСОБА_5 (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги, п.1.1. якого передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдведь" відступає, а фізична особа ОСОБА_5 приймає право вимоги на отримання грошової суми, що належить первісному кредиторові за відповідним Рішенням Господарського суду міста Києва і стає кредитором за зобов`язанням боржника.

За цим Договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п.1.2. цього договору.

Згідно із п.1. Додаткової угоди №1 до Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор відступив, а новий кредитор прийняв право вимоги на отримання грошової суми за рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 у справі №910/13104/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" до Фізичної особи-підприємця Кіченко Наталії Миколаївни про стягнення компенсації за порушення авторського права, яке набрало законної сили, відповідно до якого з боржника стягнуто грошові кошти у загальній сумі 12 789,00 грн.

Згідно із п.2 Додаткової угоди №1 до Договору про відступлення права вимоги орган виконавчої служби України, здійснюючи перерахування коштів стягнутих з боржника за наказом по справі №910/13104/14, їх перерахування здійснює на рахунок нового кредитора, як особи, якій передано право вимоги зазначеної суми.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проаналізувавши заперечення на заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції погоджується с місцевим господарським судом, з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно зазначив,що оскільки виконавче провадження після заміни сторони виконавчого провадження буде продовжено, жодних плутанин щодо того, що боржником вже було сплачено 11.10.2017 - 100 грн, та 12.01.2018 - 300 грн на депозитний рахунок Дарницького районного відділу державної виконавчої служби не виникне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо тверджень боржника щодо того, що Договір про відступлення права вимоги було укладено 22.10.2018, а додаткова угода №1 до Договору про відступлення права вимоги від 22.10.2018 була укладена 14.02.2018; підпис директора ОСОБА_6 на всіх документах не виглядає тотожним, суд зазначає, що відповідно до п.3 додаткової угоди №1 до Договору про відступлення права вимоги від 22.10.2018 дана додаткова Угода укладена на підставі та у відповідності до Договору про відступлення права вимоги від 22.10.2018 та є невід`ємною частиною.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 вказаного Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Ст. 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 вказаної норми визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1-3 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, частинами першою-третьою, п'ятою та шостою вказаної статті передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи з викладеного, до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, віднесено, зокрема, те, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що предметом дослідження розгляду заяви, поданої стягувачем у справі №910/13104/14, є підстави для заміни сторони виконавчого провадження, а не визнання недійсності вказаних вище договорів.

При цьому, статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Одночасно, в матеріалах справи не міститься інформації та доказів щодо оспорювання зазначених договорів.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Кіченко Наталії Миколаївни залишити без задовллення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 у справі №910/13104/14 залишити без змін.

Матеріали справи №910/13104/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного

Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко