ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. Справа№ 910/11289/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

представники сторін в судове засідання не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018(повний текст рішення складено 06.11.2018)

у справі №910/11289/18 (суддя Балац С.В.)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

До Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ"

про стягнення 8 066, 68 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ" про стягнення 8 066, 68 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 року в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем виконані зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/1557917 та здійснено виплату суми страхового відшкодування позивачу стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.01.2018 року на проспекті Московському у м. Харкові за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "Ford Fiesta" із державним знаком НОМЕР_1 під керуванням гр.-ки. ОСОБА_2

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 року у справі №910/12289/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, вибіркового застосування положень чинного законодавства, необ`єктивного та неповного дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Зокрема, апелянт стверджує, що після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача на відшкодування суми понесених матеріальних витрат у розмірі 8 066, 68 грн. (9 066, 68 грн. страхового відшкодування - 1 000, 00 грн.).

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2018 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 року у справі №910/11289/18, зупинено дію на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 року у справі № 910/11289/18 та призначено розгляд справи на 21.02.2019 року.

В судове засідання 21.02.2019 року представники сторін не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем, як страховиком, та гр. ОСОБА_3 (далі - страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 30.03.2017 року № 3-01 (далі - Договір добровільного страхування). (а.с. 13-15).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "Geely" із державним знаком НОМЕР_2 (далі - застрахований автомобіль).

18.01.2018 року на проспекті Московському у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "Ford Fiesta" із державним знаком НОМЕР_1 під керуванням гр.-ки. ОСОБА_2 (а.с. 17).

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 року у справі № 646/772/18 (провадження № 3/646/469/2018) встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_2 у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 18).

Внаслідок зазначеного ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Транспортний засіб - "Ford Fiesta" із державним знаком НОМЕР_1, яким керувала винна у настанні ДТП особа, зазначений у Страховому полісі АК/1557917 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір обов'язкового страхування). Страховиком за Договором обов'язкового страхування є - відповідач. (а.с. 27).

13.01.2018 року ОСОБА_3 звернувся до позивача з заявою про виплату стразового відшкодування. (а.с. 19-20).

25.01.2018 року на замовлення позивача складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 18/1/1/830916, згідно з яким вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу "Geely" із державним знаком НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 15 918, 21 грн. (а.с. 30-33).

Згідно з ремонтною калькуляцією від 18.01.2018 року № 1847, складеною за допомогою системи Audatex вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 20 986, 42 грн. (а.с. 34-35).

24.01.2018 року станцією технічного обслуговування ФЛП ОСОБА_4 складено рахунок № 000003064 на оплату ремонтних робіт та запасних частин для автомобіля «Geely» на суму 19 694, 40 грн. (а.с. 22).

26.01.2018 року позивачем було складено страховий акт № 00921-02, згідно з якими сума страхового відшкодування визначена в розмірі 9 066, 68 грн., отримувач страхового відшкодування - ФЛП ОСОБА_4.

Платіжним дорученням від 26.01.2018 року № 2148 позивач здійснив перерахування суми страхового відшкодування на користь ФЛП ОСОБА_4 в розмірі 9 066, 68 грн. (а.с. 26).

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страховоговипадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст. 9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування: страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону,-МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо. У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина особи, яка керувала автомобілем "Ford Fiesta" із державним знаком НОМЕР_1 підтверджується належними засобами доказування, а саме постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 року у справі № 646/772/18 (провадження № 3/646/469/2018).

Транспортний засіб - "Ford Fiesta" із державним знаком НОМЕР_1, яким керувала винна у настанні ДТП особа, зазначений у Страховому полісі АК/1557917 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір обов'язкового страхування). Страховиком за Договором обов'язкового страхування є - відповідач. (а.с. 27).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач при звернені з даним позовом врахував розмір франшизи, який відповідно до полісу АК №1557917 становить 1 000, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2018 року ОСОБА_3 звернувся до позивача з заявою про виплату стразового відшкодування. (а.с. 19-20).

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 29.03.2018 року звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування в розмірі 12 449, 75 грн. (а.с. 56).

Відповідач склав страховий акт №1503356 від 03.04.2018 року відповідно до якого страхове відшкодування визначено в сумі 11 449, 75 грн., яке підлягає перерахуванню ОСОБА_3 згідно з його особистою заявою. (а.с. 59).

Відповідно до платіжного доручення №1062 від 26.04.2018 року відповідач перерахував ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 11 449, 75 грн. (а.с. 60).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач перерахував страхове відшкодування ОСОБА_3, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали та обставини справи, колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Чинним законодавством визначено, що окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді за правилами та у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Тобто, право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту не обмежується, проте можливість потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді отримати відшкодування заподіяної шкоди двічі не передбачена.

Однак, нормами чинного законодавства передбачено відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП потерпілій особі винною особою в повному обсязі.

Підставою відмови страховиком, який застрахував відповідальність винної особи від здійснення страхової виплати відповідно до п. 4, ч. 1, ст. 991 Цивільного кодексу України є одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, потерпілий звернувся за отриманням страхового відшкодування до страхової компанії відповідача, яка застрахувала майнову відповідальність винної особи, але отримав відшкодування понесених збитків не у повному обсязі.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до рахунку № 000003064 на оплату ремонтних робіт та запасних частин для автомобіля «Geely» сума становить 19 694, 40 грн.

Згідно з ремонтною калькуляцією від 18.01.2018 року № 1847, складеною за допомогою системи Audatex вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 20 986, 42 грн.

Позивач виплатив ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 9 066, 68 грн., проте матеріали справи не місять обґрунтування такої виплати. Відповідач же в свою чергу виплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 11 449, 75 грн., що загалом становить 20 516, 46 грн., тобто майже повну вартість згідно з ремонтною калькуляцією від 18.01.2018 року № 1847, складеною за допомогою системи Audatex.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються колегією суддів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 8 066, 68 грн.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову є необґрунтованим, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення господарського суду міста Києва від 06.11.2018 року №910/11289/18 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 06.11.2018 року №910/11289/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ" (03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 13-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ) суму страхового відшкодування в розмірі 8 066 (вісім тисяч шістдесят шість гривень) 68 коп. та витрати на оплату судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп.»

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ" (03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 13-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три гривні) 00 коп.

4. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Повернути до господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11289/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.02.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз