ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019м. ДніпроСправа № 904/213/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стема" (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 15)

до Фізичної особи-підприємця Волик Дмитра Володимировича (АДРЕСА_1)

про стягнення 36 620,00 грн. заборгованості з орендної плати, 921,02 грн. 3% річних та 52 837,02 грн. штрафу

Представники:

Від позивача: Ільїн В.В., довіреність №11/01-1 від 11.01.2019

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стема" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №01-19 від 10.01.2019 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Волик Дмитра Володимировича заборгованості на загальну суму 90 378,04 грн., з яких:

- 36 620,00 грн. заборгованість з орендної плати;

- 921,02 грн. 3% річних за період з 01.03.2018 по 31.12.2018;

- 52 837,02 грн. штрафу за період з 01.03.2018 по 31.12.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди об'єкта нерухомості №11-2017 від 13.11.2017 в частині своєчасної та повної сплати орендної плати за період з березня по вересень 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2019 відкрито провадження у справі №904/213/19, ухвалено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 05.02.2019.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, надав оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду.

У судовому засіданні 05.02.2019 розгляд справи відкладався до 05.03.2019.

Відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернулися конверти з ухвалами від 21.01.2019 та від 05.02.2019, що направлялись на адресу відповідача, з відмітками відділення поштового зв'язку "за закінченням строку зберігання".

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачу за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 05.03.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стема" (далі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Волик Дмитром Володимировичем (далі - орендар, відповідач) 13.11.2017 укладено договір оренди об'єкта нерухомості №11-2017 (далі - договір) відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язався передати орендареві, а орендар зобов'язався прийняти у строкове платне користування об'єкт нерухомості (далі - об'єкт оренди), що належить орендодавцю (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору характеристика об'єкта оренди: об'єкт оренди являє собою: окремо розташоване приміщення "3-1", адреса (місце знаходження): 50005, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 67В, загальна площа: 259,00м2 , кількість поверхів: одно поверхова будівля; об'єкт оренди на момент передачі придатний для користування; об'єкт оренди має наступне обладнання: згідно акту прийому-передачі; майно, що знаходиться в об'єкті оренди: згідно акту прийому-передачі.

Об'єкт оренди передається з метою використання у господарській діяльності орендаря під склад (п.2.1 договору).

Відповідно до розділу договору 3 Порядок передачі об'єкта оренди договір оренди вважається укладеним з моменту його підписання. Об'єкт оренди повинен бути переданий орендодавцем і прийнятий орендарем протягом 2-х календарних днів з моменту підписання договору. Об'єкт оренди вважається переданим орендарю в оренду з моменту підписання відповідного Акту прийому-передачі.

Термін оренди складає один рік з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі об'єкта оренди (п.4.1 договору).

Якщо жодна із сторін в термін не пізніше, ніж за 1 місяць до закінчення даного договору не заявить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонгується (продовжується) за згодою сторін на тих самих умовах на той же термін (п.4.2 договору).

Термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін при наявності письмового попередження орендаря або орендодавця в термін не пізніше, чим за 1 (один) місяць, що оформляється додатковою угодою до цього договору, при цьому орендна плата сплачується за календарні дні фактичного користування об'єктом оренди в місяці припинення договору (п.4.3 договору).

Згідно з п.5.1 договору розмір місячної орендної плати складає 5 180,00 грн. за місяць без ПДВ.

Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця незалежно від наслідків господарчої діяльності орендаря (п.5.2 договору).

Відповідно до п.5.4 договору у склад орендної плати входять експлуатаційні витрати орендодавця на утримання об'єкта оренди, та комунальні послуги з водопостачання холодної, гарячої води та водовідведення.

Оплата спожитої електроенергії, опалення та за користування телефонним зв'язком до орендної плати не включаються і сплачуються орендарем на підставі окремого рахунку орендодавця до 15 числа поточного місяця (п.5.5 договору).

Орендодавець щомісячно до 10 числа наступного місяця за звітним, надає орендарю відповідні акти наданих послуг, які орендар зобов'язаний прийняти та повернути один належно оформлений примірник орендодавцю (п.5.6 договору).

Сторони на вимогу будь-якої з них, у разі необхідності, проводять місячні, квартальні та річні звірки взаєморозрахунків за даним договором (п.5.7 договору).

Орендар зобов'язаний протягом 3-х робочих днів з моменту прийняття об'єкта оренди перерахувати орендодавцю орендну плату у вигляді авансового платежу за перший і останній місяці оренди. У випадку дострокового розірвання цього договору з вини орендаря, авансовий платіж за останній місяць оренди поверненню не підлягає (п.5.8 договору).

Оплаті підлягає весь період строкового користування орендарем об'єктом оренди від дня вступу у строкове користування до фактичного повернення об'єкта оренди орендодавцю по акту прийому-передачі (п.5.9 договору).

Відповідно до п. 6.2 договору орендодавець зобов'язаний на протязі 2-х календарних днів з початку терміну оренди передати за Актом приймання-передачі об'єкт оренди орендарю. Не пізніше 15 числа кожного місяця надати рахунок на сплату платежів за надані послуги згідно п.п. 5.2, 5.5 договору. Після закінчення терміну оренди прийняти за Актом приймання-передачі об'єкт оренди від орендаря за умови його знаходження у технічно справному стані, придатному для подальшого використання відповідно до його призначення.

Згідно з п. 6.4.3 договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати орендні та інші платежі.

Відповідно до п.7.1 договору на протязі 2-х робочих днів після закінчення терміну оренди орендар зобов'язаний передати об'єкт оренди орендодавцю на підставі двостороннього Акту приймання-передачі.

Об'єкт оренди вважається фактично переданим орендодавцю з моменту підписання Акту приймання-передачі та з цього моменту припиняється нарахування орендної плати (п.7.2 договору).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду визначене умовами договору майно, про що сторонами складено акт приймання-передачі від 13.11.2017 (а.с. 12 том 1).

Позивач виставив до сплати відповідачу наступні рахунки-фактури:

- №СФ-0000791 від 13.11.2017 на суму 3 110,00 грн. орендна плата за листопад 2017;

- №СФ-0000845 від 01.12.2017 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за грудень 2017;

- №СФ-0000011 від 02.01.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за січень 2018;

- №СФ-0000114 від 02.02.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за лютий 2018;

- №СФ-0000165 від 01.03.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за березень 2018;

- №СФ-0000240 від 02.04.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за квітень 2018;

- №СФ-0000316 від 02.05.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за травень 2018;

- №СФ-0000379 від 01.06.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за червень 2018;

- №СФ-0000442 від 02.07.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за липень 2018;

- №СФ-0000506 від 01.08.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за серпень 2018;

- №СФ-0000571 від 01.09.2018 на суму 5 180,00 грн. орендна плата за вересень 2018,

та складені Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- №ОУ-0000793 від 30.11.2017 на суму 3 110,00 грн. за листопад 2017;

- №ОУ-0000848 від 31.12.2017 на суму 5 180,00 грн. за грудень 2017;

- №ОУ-0000011 від 31.01.2018 на суму 5 180,00 грн. за січень 2018;

- №ОУ-0000114 від 28.02.2018 на суму 5 180,00 грн. за лютий 2018;

- №ОУ-0000165 від 31.03.2018 на суму 5 180,00 грн. за березень 2018;

- №ОУ-0000240 від 30.04.2018 на суму 5 180,00 грн. за квітень 2018;

- №ОУ-0000316 від 31.05.2018 на суму 5 180,00 грн. за травень 2018;

- №ОУ-0000379 від 30.06.2018 на суму 5 180,00 грн. за червень 2018;

- №ОУ-0000442 від 31.07.2018 на суму 5 180,00 грн. за липень 2018;

- №ОУ-0000506 від 01.08.2018 на суму 5 180,00 грн. за серпень 2018;

- №ОУ-0000569 від 30.09.2018 на суму 5 180,00 грн. за вересень 2018.

Між сторонами 05.10.2018 складено Акт прийому-передачі відповідно до якого орендар повернув орендодавцю об'єкт оренди.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань орендну плату сплачував несвоєчасно та не у повному обсязі, сплативши на користь позивача 18 290,00 грн., а саме плативши 3 110,00 грн. - 14.11.2017, 10 000,00 грн. - 28.12.2017 та 5 180,00 грн. - 27.03.2018, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 36 620,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідач 05.10.2018 отримав для звіряння та підписання Акт звіряння взаємних розрахунків за період 2017 - 2018рр. від 05.10.2018 (а.с. 14 том 1). Також позивач 14.11.2018 направив відповідачу досудову вимогу вих.№12-18 від 12.11.2018 (а.с. 25 том 1).

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з положеннями ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 ст.761 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 2 ст. 762 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог передбачених ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором,

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням умов п. 5.2 договору строк виконання відповідачем зобов'язань зі сплати орендної плати є таким, що настав.

Отже, встановивши факт невиконання відповідачем зобов'язання по своєчасному і в повному обсязі внесенню орендної плати, господарський суд дійшов висновку про стягнення заборгованості по орендній платі.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за спірним договором належним чином не виконав, орендну плату не сплатив, у зв'язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 36 620,00 грн.

Будь-яких документів на підтвердження відсутності заборгованості відповідач до матеріалів справи не надав, таким чином вимоги позивача про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 36 620,00 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.8.3 договору за порушення строків внесення орендної плати або сплати її у неповному обсязі, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення відповідно до законодавства України, а також несе фінансову відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5 (п'ять) процентів річних від простроченої суми згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 у сумі 921,02 грн. судом порушень чинного законодавства та умов договору не встановлено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з п.8.6 договору за порушення строків внесення орендної плати або сплати її у неповному обсязі, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі добової орендної плати за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок штрафу за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 у сумі 52 837,02 грн., судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, відповідачем допущено затримку внесення орендних платежів, у зв'язку із чим вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу, передбаченого умовами п. 8.6 договору, на суму 52 837,02 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі зі сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волик Дмитра Володимировича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стема" (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 15, ідентифікаційний код 30001354) заборгованість з орендної плати у сумі 36 620,00 грн., 3% річних у сумі 921,02 грн., штраф у сумі 52 837,02 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 11.03.2019.

Суддя Е.М. Бондарєв