ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року м. Дніпро Справа № 904/2356/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Березкіна О.В., Кузнецов ВО.

секретар Манчік О.О.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року (повний текст підписано 29.10.2018 року)

у справі № 904/2356/18 (суддя - Кеся Н.Б., м. Дніпро)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція", м. Синельникове Дніпропетровської області

до Синельниківського міського комунального підприємства "Водоканал", м. Синельникове Дніпропетровської області

про визнання договору припиненим

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року залишено без задоволення позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" до Синельниківського міського комунального підприємства "Водоканал" про визнання договору на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 21.09.2015 року припиненим з 26.09.2015 року.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, здійснити перерозподіл судових витрат.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що при вирішенні справи судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення. Фактично позивач є банкрутом, наявні чисельні безспірні вимоги інших кредиторів, майна, достатнього для задоволення вимог кредиторів не має, але позивач не може подати в суд заяву про порушення справи про банкрутство через відсутність коштів для забезпечення оплати арбітражному керуючому його винагороди за 12 місяців, як того вимагає закон. На думку позивача право господарського суду залишити позов без задоволення завершується прийняттям ухвали, а не рішення, оскільки прийняття судового рішення (ухвали) у такий спосіб прямо передбачено законом. Не прийняття судового рішення про задоволення чи про відмову (повну, часткову) у позові свідчить, що суд не завершив розгляд справи ухваленням законного рішення, такого яке мав би ухвалити відповідно до наданих йому процесуальним законом повноважень. Суд першої інстанції неповно з'ясував в чому конкретно та у який спосіб полягає надання послуг за спірним договором, чи можуть вони надаватися за договором особі, яка не є балансоутримувачем після зведення та приєднання водопровідної мережі до мереж відповідача. При цьому, суд вибірково застосував умови спірного договору (пункт 5.14) та навмисно обійшов стороною пункт 5.6 договору. Відповідач не мав наміру та права безстроково надавати послуги водопостачання особі яка не має у власності нерухомого майна, водопровідної мережі, земельної ділянки та саме у зв'язку з відсутністю права на нерухоме майно, земельну ділянку не мав отримати права користування ними. Суд першої інстанції фактично зробив висновок, який суперечить предмету спірного договору про те, що зобов'язанням відповідача є надання послуг водопостачання. Ненадання послуг водопостачання в період з 26.09.2015 року до 01.01.2017 року прямо свідчить про те, що договір не виконувався, а послуги не надавалися. Послуги з водопостачання не могли бути надані позивачу через втрату технічної та юридичної можливості у позивача отримувати такі послуги у власні водопровідні мережі після їх приєднання до мереж відповідача. Сама лише наявність договору за відсутності технічної можливості абонентом отримувати воду у водопровідні мережі, які належать на праві власності чи ґрунтуються на іншому майновому праві, а також, що персоніфікованим та відповідальним отримувачем майбутніх послуг водопостачання трубопровідним транспортом може бути тільки законний власник (користувач) водопровідних мереж призводить до припинення зобов'язань (договору) сторін за таким договором.

В письмових поясненнях представник позивача посилається на те, що з питання введення в експлуатацію об'єкта суд першої інстанції помилково ототожнив парк відпочинку (об'єкт благоустрою, на території якого розташовані зелені насадження) у розумінні Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України з об'єктом капітального будівництва споруд та об'єктів нерухомого майна. Висновки суду про те, що позивач є власником водопровідних мереж разом з лічильником або те, що у зв'язку з передачею результату робіт замовнику він залишився користувачем цих мереж є помилковими. Позивач мав статус тимчасового замовника (на період зведення мереж водопостачання в інтересах та на користь третіх осіб - замовника та територіальної громади. Згідно з пунктом 5.6 спірного договору абонент (позивач) зобов'язаний належним чином експлуатувати водопровідні мережі, які знаходяться на його балансі. В даному випадку позивач був тимчасовим водокористувачем до моменту завершення монтажу та передачі мереж замовнику (потреба промивки водопровідних мереж існувала та за цей обсяг води позивач повністю розрахувався). Що стосується використання води для пожежегасіння, то споживачем води для цих цілей є спеціальні підрозділи служби з надзвичайних ситуацій, які під'єднуються до спеціальних гідрантів. Будь-які будівельні, земельні роботи після 31.12.2016 року (після спливу терміну дії договору підряду) за умови спливу терміну дії дозволу на виконання робіт ще 27.12.2015 року не могли проводитися та забезпечуватися відповідачем шляхом постачання води у 2016-2017 роках.

В додаткових письмових поясненнях до апеляційної скарги представник позивача, зокрема, зазначає, що договір є припиненим на підставі статті 607 Цивільного кодексу України з 26.09.2015 року, а не розірваним за правилами пункту 7.3 спірного договору із спливом трьох місяців після несплати послуг. Висновки суду та доводи відповідача з посилання на Закон України "Про житлово-комунальні послуги" є помилковими та хибними. Оскільки спірний договір не стосується житлово-комунальних послуг, то визнавати його недійсним з огляду на цю обставину підстав не має.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилається на те, що рішення господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим без порушення норм матеріального та процесуального права.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2018 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено в судовому засіданні на 05.02.2019 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2019 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 21.02.2019 року.

В судовому засіданні 21.02.2019 року оголошено перерву до 26.02.2019 року.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався та не забезпечив явку в судові засідання свого повноважного представника, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на судове рішення, враховуючи те, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

04.08.2015 року між ТОВ "Южспецконструкція" (генеральний підрядник) та Департаментом житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації (замовник) був укладений Договір № 76а "На виконання робіт по об'єкту Реконструкція зони відпочинку з відновленням гідрологічного режиму водойми з упорядкуванням прилеглої території в районі вул. Робоча м. Синельникове Дніпропетровської області". На замовлення Департаменту житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації в зоні відпочинку генеральним підрядником були збудовані водопровідні мережі, встановлений лічильник води.

Додатком № 2 до Договору № 76а визначено найменування робіт, зокрема: благоустрій парку з розчисткою чагарнику та корчуванням сухостою; влаштування комерційних зон; влаштування майданчику на 280 глядацьких місць; влаштування 3 туалетів (септик, підвід водопроводу); влаштування лавок; влаштування клумб; влаштування міні-футбольного поля 16,5х26,5 м, влаштування фонтану, тощо.

21.09.2015 року між Синельниківським міським комунальним підприємством "Водоканал" (надалі - водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" (надалі - абонент) укладений Договір на надання послуг з водопостачання та водовідведення (далі-Договір).

Водоканал бере на себе зобов'язання по наданню абоненту послуг водопостачання та водовідведення у межах затвердженого відповідними органами ліміту по об'єкту, що розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Миру, 11 (парк), а Позивач взяв на себе зобов'язання по оплаті наданих послуг в термін передбачений цим договором (пункт 1.1 Договору).

Абонент має право на одержання послуг, що повинні відповідати вимогам нормативних актів законодавства, нормативних документів та цього договору (пункт 5.1 Договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, укладається строком на три роки. Якщо за місяць до закінчення дії Договору жодна зі сторін не заявить про намір його розірвати або внести в нього зміни, дія Договору продовжується на той же період (пункти 9.1, 9.2 Договору).

Пунктом 10.1 Договору передбачено існування додатків до Договору: Додаток № 1 - вимоги до складу та властивостей стічних вод підприємств для м. Синельникове; Додаток № 2 - паспорт абонента; Додаток № 3 - характеристика приладів обліку води та стоків; Додаток № 4 - Акт розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж.

25.09.2015 року між Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" підписано Акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в).

Також, 25.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" та Синельниківським міським комунальним підприємством "Водоканал" підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг).

01.08.2017 року працівниками Синельниківського міського комунального підприємства "Водоканал" виявлено витік води у парку м. Синельникове по вул. Миру, 11, про що складено відповідний акт.

13.12.2017 року Синельниківське міське комунальне підприємство "Водоканал" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" з претензією № 633 на суму 185 381,78 грн.

Як вбачається із листа виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 01-22/1432 від 13.04.2018 року, водопровідні мережі, що знаходяться в парку відпочинку по вул. Робоча не перебувають на балансі Синельниківського міського комунального підприємства "Водоканал". Межею розподілу приналежності мереж між Синельниківським міським комунальним підприємством "Водоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" є водопровідний колодязь, що розташований в парку навпроти житлового будинку по вул. Миру, 11, в якому знаходиться лічильник, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція". Парк відпочинку в районі вул. Робоча не переданий на баланс міста.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 року у справі № 904/187/18 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" на користь Синельниківського міського комунального підприємства "Водоканал" 185 381,78 грн. заборгованості за послуги з водопостачання, 16 288,20 грн. пені, 1 843,66 грн. 3 % річних, 5 969,29 грн. інфляційних втрат та 3 142,24 грн. судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 року у справі № 904/187/18 залишено без змін.

Звертаючись із даним позовом до суду позивач просив визнати припиненим з 26.09.2015 року договір на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 21.09.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" та Синельниківським міським комунальним підприємством "Водоканал".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірний договір укладений без врахування приписів пункту 1.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року № 190. Наявність у договорі строку дії договору (пункт 9.1 договору) три роки, це не результат дійсних домовленостей та потреб позивача, а наслідок використання шаблону договору, який надав відповідач. Позивач не є суб'єктом земельних відносин щодо ділянки, на якій розміщений парк, не є балансоутримувачем цього парку відпочинку. Змонтована водопровідна мережа згідно акту про відповідність підключеного вводу водопроводу від 17.09.2015 року, підписаного представниками сторін в даній справі була під'єднана до мереж центрального водопостачання, а 21.09.2015 року був укладений спірний договір. Єдиний випадок споживання позивачем води за спірним договором мав місце під час та виключно для перевірки результату монтажу водопровідних мереж перед їх передачею замовнику за договором підряду. Вказані обставини підтверджуються актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 61 від 25.09.2015 року, в якому зазначено зміст послуги "централізоване водопостачання для промивки" та обсяг спожитої води 40 куб. м. Повний розрахунок з відповідачем за цей обсяг води здійснений позивачем 21.09.2015 року платіжним дорученням № 1227. В зв'язку з чим, поточні зобов'язання з оплати вартості води за спірним договором були виконані та припинені. На виконання договору підряду № 76а від 04.08.2015 року збудована та приєднана до центральних загальноміських мереж водопровідна система разом з опломбованим лічильником води, як результат цього етапу підрядних робіт, за актом форми КБ -2в № 4 від 25.09.2015 року передана Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Жодних правових відносин після 25.09.2015 року протягом наступних 2016, 2017 років з питання водопостачання між сторонами в цій справі за спірним договором взагалі не було доки між ними з приводу подій, які відбулися 01.08.2017 року не виник спір щодо наслідків аварії (витоку води, обсяг якої зафіксований лічильником води, який вже не належав позивачу). 26.09.2015 року - після передачі результату будівельних робіт за актом за формою КБ-2в від 25.09.2015 року у позивача автоматично не виникло право на водопровідні мережі та лічильник води, а ні на підставі договору, а ні на підставі закону. Правовідносини між позивачем та відповідачем за спірним договором припинені за правилами статті 607 Цивільного кодексу України.

Розглянувши дану позовну заяву, місцевий господарський суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивач не ініціював внесення до договору на етапі його укладення положень, які б передбачали особливості взаємовідносин сторін у зв'язку з підрядними роботами позивача. Позивач 26.09.2015 року не скористався правом розірвання договору у встановленому законом порядку з мотивів зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника. Суд прийняв до уваги доводи відповідача, який посилався на пункт 5.14 спірного договору, згідно з яким абонент зобов'язаний у випадку припинення, призупинення виробничої діяльності, реорганізації, ліквідації письмово у двадцятиденний термін повідомити про це водоканал. Як вбачається із матеріалів справи, роботи позивача за договором підряду не обмежуються будівельно-монтажними роботами до моменту приєднання об'єкту будівництва (інфраструктури парку) до мереж водопостачання та системи централізованого водопопостачання та водовідведення, а при укладенні спірного договору потреба у водопостачанні заявлялася позивачем також у зв'язку з іншими роботами за договором підряду. Позивач не довів наявність підстав вважати спірний договір припиненим з 26.09.2015 року, оскільки обставини, на які він посилається, не є такими, які відбувалися після укладення договору і за які жодна з його сторін не відповідає.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

3.3.1. Норми права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з частинами 1, 2, 3, 7 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (стаття 607 Цивільного кодексу України).

Господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі виникнення обставин, за які жодна з його сторін не відповідає, якщо інше не передбачено законом. У разі неможливості виконання зобов'язання повністю або частково зобов'язана сторона з метою запобігання невигідним для сторін майновим та іншим наслідкам повинна негайно повідомити про це управнену сторону, яка має вжити необхідних заходів щодо зменшення зазначених наслідків. Таке повідомлення не звільняє зобов'язану сторону від відповідальності за невиконання зобов'язання відповідно до вимог закону. Господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов'язанням. У разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Умови, порядок та наслідки оголошення суб'єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами. Ліквідація суб'єкта господарювання - банкрута є підставою припинення зобов'язань за його участі (стаття 205 Господарського кодексу України).

Згідно із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання":

- споживач питної води - це юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб (стаття 1);

- послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, у тому числі, з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням (частина 1 статті 19);

- істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання є: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; порядок надання послуг з водовідведення; розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення; права та обов'язки сторін договору; відповідальність сторін договору. У договорі про надання послуг з питного водопостачання повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання. За згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання у ньому можуть бути зазначені інші умови (стаття 20).

3.3.2. Юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

В позовній заяві позивач посилається на те, що фактична передача ним водопровідних мереж разом з лічильником води Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської ОДА (замовнику за договором підряду) по акту приймання будівельних робіт форми КБ-2в № 4 від 25.09.2015 року призвела до неможливості позивача з 26.09.2015 року отримувати послуги з водопостачання через відсутність прав на водопровідну мережу. З огляду на вказані обставини позивач вважає, що існують правові підстави для припинення з 26.09.2015 року договору з надання послуг водопостачання та водовідведення від 21.09.2015 року на підставі статті 607 Цивільного кодексу України.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач не ініціював внесення до договору на етапі його укладення положень, які б передбачали особливості взаємовідносин сторін у звязку з підрядними роботами Позивача.

Позивач з 26.09.2015 року не скористався правом розірвання спірного договору у встановленому законом порядку з мотивів зникнення потреби в отриманні послуги або відмови від користування послугою відповідача.

Роботи позивача за договором підряду № 76а не обмежуються будівельно-монтажними роботами до моменту приєднання обєкту будівництва (інфраструктури парку) до мереж водопостачання до системи централізованого водопостачання та водовідведення, а при укладенні спірного договору потреба у водопостачанні заявлялася позивачем у зв'язку також з іншими роботами за договором підряду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не довів факту наявності підстав вважати спірний договір припиненим з 26.09.2015 року, оскільки обставини, на які він посилається, не є такими, які відбулися після укладення договору і за які жодна з його сторін не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що до укладення спірного договору відбулось приєднання мережі парку до центрального водопостачання і про відсутність на балансовому обліку позивача мережі парку було відомо усім сторонам договору.

Посилання позивача на те, що після 26.09.2015 року між сторонами договору відсутні докази фактичного водоспоживання у вигляді фіксування показань приладу обліку, виставлення рахунків і здійснення платежів, суд першої інстанції правомірно вважає таким, що не доводить факт припинення дії договору.

Також слід звернути увагу, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 року у справі № 904/187/18, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року, встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" не виконувались належним чином зобов'язання щодо оплати за послуги з водопостачання за договором від 21.09.2015 року.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі про те, що висновки суду з посиланням на норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є помилковими та хибними колегія суддів апеляційного господарського суду не приймає до уваги, оскільки посилання судом, у тому числі на норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у даному випадку не призвело до неправильного вирішення спору по суті.

3.3.3. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно встановлені обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі та письмових поясненнях позивача, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін.

3.3.4. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року у справі № 904/2356/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.03.2019 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ О.В. Березкіна

Суддя _________________ В.О. Кузнецов