ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" лютого 2019 р. Справа№ 910/5409/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Сотнікова С.В.

без виклику учасників справи

розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Литвина Максима Сергійовича про відвід суддів: Скрипки І.М., Михальської Ю.Б., Тищенко А.І., подану під час розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Литвина Максима Сергійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року

у справі №910/5409/18 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Литвина Максима Сергійовича

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про зобов'язання виконати платіжне доручення

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судової колегії Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Скрипка І.М. судді: Михальська Ю.Б. Тищенко А.І. перебуває справа № 910/5409/18 за апеляційною скаргою ФОП Литвина М.С. на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року за позовом ФОП Литвина М.С. до АТ КБ "Приватбанк" про зобов'язання виконати платіжне доручення.

В судовому засіданні 21.02.2019 року представником ФОП Литвина М.С. подано заяву про відвід суддів Скрипки І.М., Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І. у справі № 910/5409/18.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року подану заяву про відвід суддів визнано необґрунтованою та передано матеріали справи для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019 року заяву представника ФОП Литвина М.С. про відвід суддів: Скрипки І.М., Михальської Ю.Б., Тищенко А.І. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід суддів, не знайшла підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Статтею 39 ГПК України встановлено, що:

- питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі;

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість;

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Стаття 35 ГПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, подана заява обґрунтована безпідставною відмовою у задоволенні клопотання представника позивача про зобов'язання відповідача виконати вимоги ухвали Господарського суду першої інстанції від 24.07.2018 року, в зв'язку з чим у нього виникли сумніви в неупередженості та об'єктивності суддів, оскільки судом порушений принцип безсторонності, так як колегія суддів прийняла до уваги пояснення відповідача та відмовили у заявленому представником позивача клопотанні, чим позбавили позивача права на справедливий та неупереджений розгляд справи.

Заявник посилається також на те, що даною колегією суддів 05.11.2018 було винесено безпідставну ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в той час, як, на думку скаржника, апеляційна скарга повністю відповідала вимогам ГПК України.

Таким чином, на думку заявника, наведені обставини дають підстави стверджувати про наявний сумнів в неупередженості та об'єктивності вказаного складу суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні по справі "Олександр Волков проти України" зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Разом з тим, у ГПК України не наведено вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З огляду на оціночний характер цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи.

В свою чергу, заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності суддів та доказів на підтвердження обставин перебування суддів в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі.

Вказані в заяві доводи в обґрунтування відводу колегії суддів є безпідставними, оскільки фактично зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями суду, зокрема, відмова у задоволенні заявленого у справі клопотання, а також залишення без руху апеляційної скарги, а відтак не є підставою для відводу суддів у розумінні ст. 35 ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що наведені представником позивача у заяві доводи не знайшли свого підтвердження під час їх розгляду, а відтак не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Скрипки І.М., суддів: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Відповідно до частин 8, 11 статті 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника Фізичної особи-підприємця Литвина Максима Сергійовича про відвід суддів: Скрипки І.М., Михальської Ю.Б., Тищенко А.І. від розгляду справи № 910/5409/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков