УХВАЛА

м. Київ

11.03.2019Справа № 910/2649/19

Суддя Господарського суду міста Києва Алєєва І.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Арбітражного керуючого Козаченко Володимира Михайловича

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна»

про стягнення заборгованості по оплаті послуг в сумі 27 468, 00 грн.

Встановив:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті послуг в сумі 27 468, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Арбітражний керуючий Козаченко Володимир Михайлович в період виконання обов'язків розпорядника майна КП «Теплові мережі м. Вільногірськ» не отримав оплату послуг за виконану роботу.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2017 у справі № 604/1632/16 зокрема зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» сплатити арбітражному керуючому Козаченко В.М. оплату послуг за виконання ним обов'язків розпорядника майна по справі № 904/1632/16 про банкрутство Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ".

Припинено процедуру розпорядження майном боржника Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ", м. Вільногірськ Дніпропетровської області, вул. Промислова, 17, .

Припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Козаченка Володимира Михайловича, про банкрутство Комунального підприємства "Теплові мережі м.Вільногірськ".

Визнано Комунальне підприємство "Теплові мережі м. Вільногірськ" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 у справі № 904/1632/16 зокрема ліквідовано юридичну особу Комунальне підприємство "Теплові мережі м. Вільногірськ" (м. Вільногірськ Дніпропетровської області, вул. Промислова, 17, ). Провадження у справі закрито. Ухвала набрала законної сили 26.11.2018.

Господарський суд Дніпропетровської області 25.02.2019 у справі № 904/1632/16 прийняв ухвалу якою ухвалив:

- виправити описку, допущену в резолютивній частині постанови господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2017 у справі № 904/1632/16 про банкрутство Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ", м. Вільногірськ Дніпропетровської області, вул. Промислова, 17, .

- викласти 2 абзац резолютивної частини постанови господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2017 у справі № 904/1632/16 в наступній редакції:

"Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) сплатити арбітражному керуючому Козаченко Володимиру Михайловичу (розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ банку 14360570, іден. номер НОМЕР_1) оплату послуг за виконання ним обов'язків розпорядника майна по справі № 904/1632/16 про банкрутство Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ", м. Вільногірськ Дніпропетровської області, вул. Промислова, 17, у розмірі 27 468 (двадцять сім тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 00 копійок".

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України, визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Тобто, подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 ГПК; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) веде і подає звітність як самозайнята особа, що здійснює незалежну професійну діяльність без статусу юридичної особи чи фізичної особи як суб'єкта підприємницької діяльності.

Відтак, враховуючи ту обставину, що повноваження Арбітражного керуючого Козаченко Володимира Михайловича, як розпорядника майна Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ" припинено постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2017 по справі № 904/1632/16, а ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 у справі № 904/1632/16 ліквідовано Комунальне підприємство "Теплові мережі м. Вільногірськ" та враховуючи ту обставину, що Арбітражний керуючий звернувся до суду з позовною заявою в березні 2019 про стягнення заборгованості по заробітній платі не в межах справи про банкрутство, з огляду на зміст ст.ст. 4, 20 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, згідно з п. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Приписами ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Сторонами в цивільному процесі у відповідності до ч. 2 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Отже, заявлені Арбітражним керуючим Козаченко Володимиром Михайловичем до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 4, 20, 175, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою № 26/02-19 від 26.02.2019 Арбітражного керуючого Козаченко Володимира Михайловича до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» про стягнення заборгованості по оплаті послуг в сумі 27 468, 00 грн.

Відповідно до ст.ст. 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання.

Ознайомитись з процесуальними документами та отримати інформацію по справі можливо в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала підписана 11.03.2019.

Суддя І.В. Алєєва