ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Справа № 926/2507/18

За позовом Чернівецького обласного центру зайнятості в особі Чернівецької міської філії Чернівецького обласного центру зайнятості м. Чернівці

до Військової частини НОМЕР_1 м. Чернівці

про стягнення 13611,60 грн.

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Губчак І.Б.

Представники:

від позивача Загорська Н.А. провідний юрисконсульт (довіреність від 08.01.2019 р.)

від відповідача Булгаков Я.М. помічник командира (довіреність від 15.01.2019 р.)

СУТЬ СПОРУ: Чернівецький обласний центр зайнятості в особі Чернівецької міської філії Чернівецького обласного центру зайнятості м. Чернівці звернувся до господарського суду Чернівецької області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 м. Чернівці про стягнення 13611,60 грн. збитків, що виникли у результаті виплати позивачем гр. ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у січні-березні 2018 р.

Ухвалою від 11.01.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 06.02.2019 р.

Ухвалою від 06.02.2019 р. розгляд справи відкладено на 04.03.2019 р.

У судовому засіданні 04.03.2019 р. оголошено перерву до 11.03.2019 р.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи це тим, що гр. ОСОБА_1 було поновлено на військовій службі, що не є тотожнім поняттю «поновлення на роботі». Також відповідач вважає, що даний спір має вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:
05.01.2018 р. гр. ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного та заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.03.2018 р. у справі № 824/26/18-а визнано неправомірним та скасовано накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.110.2017 р. № 65-РС (по особовому складу) та від 12.12.2017 р. № 151 (по стройовій частині) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за п. «а» ч. 6 ст. 26, з урахуванням пп. «і» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», поновлено ОСОБА_1 у Військовій частині НОМЕР_1 м. Чернівці на посаді провідного бухгалтера фінансово-економічної служби, продовжено строк дії контракту військовослужбовця з 13.12.2017 р. до вирішення питання щодо укладення нового контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України.

30.03.2018 р. відповідно до наказу відповідача № 62 сержанта ОСОБА_1 поновлено на військовій службі наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.03.2018 р. № 15-РС на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.03.2018 р. № 824/26/18-а та поновлено на посаді провідного бухгалтера фінансово-економічної служби.

Відповідач є юридичною особою, що підтверджується довідкою № 2/14 з ЄДРПОУ від 24.01.2014 р.

Згідно довідок позивача від 10.04.2018 р. та 26.04.2018 р. гр. ОСОБА_1 за період з 12.01.2018 р. по 27.03.2018 р. отримала від позивача 13611,60 грн. допомоги по безробіттю.

13.04.2018 р. та 02.05.2018 р. позивач звертався до відповідача із вимогами про повернення 13611,60 грн.

Дані вимоги залишені відповідачем без реагування.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право, серед іншого, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Судовим слуханням з достовірністю встановлено, що гр. ОСОБА_1 поновлена на посаді провідного бухгалтера фінансово-економічної служби Військовій частині НОМЕР_1 м. Чернівці за рішенням суду, отримала від позивача 13611,60 грн. матеріального забезпечення, а тому позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище. Крім того, слід зазначити наступне.

Поняття «поновлення на роботі», про яке йдеться у ст. ст. 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є узагальнюючим поняттям і стосується всіх осіб, які є учасниками трудових відносин. Гр. ОСОБА_1 та відповідач є учасниками трудових відносин з усіма гарантіями, які передбачені для інших категорій працівників. Гр. ОСОБА_1 отримала статус безробітного, отримувала допомогу по безробіттю відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а відтак й інші положення вказаного закону розповсюджуються на відповідача.

Щодо тверджень відповідача щодо того, що даний спір має вирішуватись у порядку цивільного судочинства, слід заначити, що вказаний спір є господарським, а відтак має вирішуватись у порядку господарського судочинства.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь Чернівецького обласного центру зайнятості, , вул. Університетьска, 31, м. Чернівці - 13611,60 грн. матеріального забезпечення та 1762,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.03.2019 р.

Суддя А.А. Бутирський