ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 лютого 2019 р. Справа № 903/796/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О. В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали по справі № 903/796/18

за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут, м. Луцьк

про стягнення 245 596,16 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат (дов. № 1-337 від 29.12.2018),

від відповідача: ОСОБА_2 адвокат (дов. № 007.1 dp-73-0818 від 29.08.2018), ОСОБА_3 адвокат (дов. № 007.1Др-21-0119 від 16.01.2019),

в с т а н о в и в:

31.10.2018 Акціонерне товариство Укртрансгаз звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою б/н і дати про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут 245 596,16 грн., з них: 146 031,60 грн. пені, 31 563,24 грн. процентів річних, 68 001,32 грн. збитків, завданих інфляцією.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н004 від 01.07.2015 щодо своєчасного розрахунку за надані послуги з транспортування природного газу.

Ухвалою суду від 02.11.2018 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.11.2018; встановлено відповідачу строк до 23.11.2018 для подання відзиву на позов.

21.11.2018 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав суду відзив № VLz-СК-4115-1118 від 20.11.2018, в якому позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що на підставі постанови КМУ Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій від 11.01.2005р. № 20 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області, Департаментом фінансів Волинської облдержадміністрації, ПАТ Укртрансгаз, ПАТ НАК Нафтогаз України підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20 за спірним договором № /Н004 від 01.07.2015 року. Відтак, ТзОВ Волиньгаз Збут належно виконувало свої зобовязання відповідно до спільних протокольних рішень та постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20. Зазначає, що ТзОВ Волиньгаз Збут було позбавлено можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за послуги з транспортування природного газу, що свідчить про відсутність вини товариства в простроченні платежів.

27.11.2018 представник позивача подав відповідь на відзив № 2501вих-18-1991 від 27.11.2018, в якій з твердженнями відповідача, наведеними у відзиві, не погоджується, просить позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні 27.11.2018 було оголошено перерву до 18.12.2018.

17.12.2018 представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заперечення на відповідь на відзив № VLz-CK-820-1218 від 14.12.2018, в яких просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 18.12.2018 представник відповідача подав клопотання про приєднання до матеріалів справи рішення ВС у справі № 902/471/16 від 27.11.2018 в аналогічній справі за позовом АТ Укртрансгаз, яке судом було задоволено.

В судовому засіданні 18.12.2018 представник позивача звернувся з клопотанням про продовження строку підготовчого провадження та оголошення перерви в судовому засіданні для ознайомлення із запереченнями відповідача на відповідь на відзив № VLz-CK-820-1218 від 14.12.2018.

Клопотання представника позивача про оголошення перерви в судовому засіданні було залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 18.12.2019 з метою надання можливості позивачу ознайомитися із запереченнями відповідача на відповідь на відзив № VLz-CK-820-1218 від 14.12.2018 було відкладено підготовче засідання на 16.01.2019 та продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до 02.02.2019 включно.

08.01.2019 представник позивача подала до суду додаткові пояснення б/н і дати.

В судове засідання 16.01.2019 відповідач повноважного представника не направив.

Ухвалою суду від 16.01.2019р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2019р.

30.01.2019р. від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення № VLz-СК-90-0119 від 29.01.2019р.

В судовому засіданні 01.02.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні 01.02.2019 позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 01.02.2019 було оголошено перерву до 27.02.2019.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що вимога акціонерного товариства Укртрансгаз до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут про стягнення 245 596,16 грн. підлягає до задоволення з огляду на таке.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що 01.07.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н004 для потреб населення.

Згідно з п. 1.1. договору позивач зобовязувався надати відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу відповідача від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а відповідач зобовязується внести плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього договору.

Відповідно до п. 11.1. договору він діє в частині надання послуг по транспортуванню газу до 31 грудня 2015 року, а в частині розрахунків за надані позивачем послуги по цьому договору - до повного виконання відповідачем своїх зобов'язань в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Як встановлено судом, сторони не заявляли одна одній про припинення дії договору або перегляд його умов, а тому договір продовжив дію до 31.12.2018р.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу в 2015-2017 роках послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу, що підтверджується актами наданих послуг від 31.07.2015р. на суму 238 935,55 грн., відповідно до акту наданих послуг від 31.08.2015р. на суму 199 133,08 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2015р. на суму 315 071,62 грн., відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2015р. на суму 81 393,95 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.11.2015р. на суму 140 997,67 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.12.2015р. на суму 205 482,16 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.01.2016р. на суму 35 023,66 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 29.02.2016р. на суму 23 623,97 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2016р. на суму 18 912,90 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.04.2016р. на суму 3455,50 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2016р. на суму 2 620,79 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2016р. на суму 2 071,99 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.07.2016 р. на суму 2 356,81 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.08.2016р. на суму 2 298,56 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.09.2016р. на суму 2 768,95 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2016р. на суму 1 056 903,74 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.11.2016р. на суму 2 532 632,16 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.12.2016р. на суму 3 251 748,13 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.01.2017р. на суму 1 267 272,50 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 28.02.2017р. на суму 998 081,98 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2017р. на суму 699 139,73 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.04.2017р. на суму 481 125,06 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2017р. на суму 210 105,07 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2017р. на суму 125 144,82 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.07.2017р. на суму 136 214,16 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.08.2017р. на суму 72 536,76 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.09.2017р. на суму 126 732,10 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2017р. на суму 453 074,54 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 30.11.2017р. на суму 771 251,98 грн.; відповідно до акту наданих послуг від 31.12.2017р. на суму 937 528,61 грн.

Факт транспортування природного газу не заперечувався й відповідачем під час розгляду справи.

11.01.2005р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (надалі Порядок).

Порядок визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами (далі - субвенція).

Відповідно до п.8 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 20, 03.08.2015р., Міністерством енергетики та вугільної промисловості України видано наказ № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Відповідно до п.1.2. Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку.

За спірний період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області, департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації, товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», ПАТ «Укртрансгаз» та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» було укладено Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 (зі змінами) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету за природний газ № 1795/у від 20.08.2015 року на суму 23 913,58 грн., № 1972/у від 18.09.2015 року на суму 14 106,72 грн., № 143/у від 20.01.2016 року на суму 650 00,00 грн., № 701/у від 19.02.2016 року на суму 300000,00 грн., № 977/у від 18.03.2016 року на суму 300000,00 грн., № 1249/у від 18.04.2016 року на суму 400000,00 грн., № 1250/у від 18.04.2016 року на суму 67000,00 грн., № 1610/у від 23.05.2016 року на суму 78000,00 грн., № 1805/у від 23.06.2016 року на суму 116 044,00 грн., № 1751/у від 17.06.2016 року на суму400000,00 грн., № 1940/у від 22.07.2016 року на суму 16195,88 грн., № 2329/у від 15.09.2016 року на суму 7480,51 грн., № 2615/у від 20.10.2016 року на суму 8708,27 грн., № 2211/у від 20.10.2015 року на суму 10448,92 грн., № 2577/у від 20.11.2015 року на суму 66955,04 грн., № 591/у від 23.01.2017 року на суму 1500000,00 грн., № 3229/у від 16.12.2016 року на суму 1 800 000,00 грн., № 2849/у від 17.11.2016 року на суму 600 000,00 грн., № 4664/у від 20.12.2017 року на суму 687 606,66 грн., № 2600/у від 17.05.2017 року на суму 625 985,58 грн., № 2469/у від 21.04.2017 року на суму 874 014,42 грн., № 1802/у від 17.03.2017 року на суму 877661,69 грн., № 1144/у від 16.02.2017 року на суму 184 515,81 грн.

Як вбачається із розрахунку позивача, сума, яка була сплачена згідно з порядком відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20, становить 10 251 982,94 грн.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи зазначений вид договорів, він є оплатним, і обов'язку виконавця за договором надати роботи (послуги) відповідає обов'язок замовника прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно з пунктом 5.1 договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюється за тарифами, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 09 год. 00 хв. першого дня місяця до 09год. 00хв. першого дня наступного місяця включно (пункт 5.3 договору).

Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (пункт 5.4 договору).

Оплата вартості послуг з транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу (пункт 5.5 договору).

Відповідно до пункт 5.6. договору у випадку, якщо замовник є гарантованим постачальником, то замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу у місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2012р. № 705 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» гарантованими постачальниками природного газу є суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» на відповідача в період з 2015-2017років було покладено обовязок постачання природного газу побутовим споживачам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 №187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» на відповідача в період з 2015-2017 р.р. було покладено обовязок постачання природного газу побутовим споживачам.

Оскільки відповідач є гарантованим постачальником природного газу, то він був зобовязаний оплатити послуги, надані позивачем, у строки, визначені пунктом 5.6 договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов'язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів. Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України. Забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається постачальниками природного газу на виконання спеціальних обов'язків, покладених на них Кабінетом Міністрів України.

Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурні підрозділи передбачають у відповідному договорі про відкриття банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ.

Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов'язків, покладених на таких продавців, подається уповноваженим банком до Регулятора на затвердження та доводиться до відома всіх учасників розрахунків.

Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, протягом 10 робочих днів інформують споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурні підрозділи у двомісячний строк укладають із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, виключно на такий рахунок. Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурними підрозділами. Кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритих в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, та їх структурними підрозділами згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим Регулятором, виключно на: 1) поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового продавця, що здійснює продаж природного газу такому постачальнику на виконання спеціальних обов'язків, покладених на такого продавця; 2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи; 3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи; 4) поточний рахунок постачальника природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки.

У договорі про постачання природного газу, укладеному між постачальником та споживачем, визначаються умови оплати за реалізований та поставлений природний газ, а також відкриття поточного рахунку із спеціальним режимом використання.

Згідно з приписами ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 №792 затверджено "Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ" (надалі Порядок-1 ), яким визначено, що постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (далі - оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком (п.1 порядку).

Уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств і оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового зв`язку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП. Газопостачальні підприємства інформують протягом 10 робочих днів від дня відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Під час укладення договорів купівлі-продажу природного газу між газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями, а також договорів постачання природного газу між газопостачальними підприємствами та споживачами визначаються умови щодо оплати за природний газ виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання (п.п. 4, 5 Порядку 1).

Пунктами 2-4 Порядку проведення розрахунків за спожитий природний газ (надалі Порядок- 2), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 №792, визначено, що споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами. У разі коли у платіжному дорученні/касовому документі реквізити рахунка за природний газ не відповідають реквізитам поточного рахунка із спеціальним режимом використання, відкритого газопостачальним підприємством, доведеного до відома банку (підприємства поштового зв`язку), що обслуговує споживача природного газу, обслуговуючий банк (підприємство поштового зв`язку) повертає такий документ платнику без виконання. Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка здійснюють перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих структурними підрозділами газопостачальних підприємств, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий газопостачальними підприємствами, двічі на день, а саме: до 10 години - перераховується залишок коштів на початок операційного дня; до 17 години - перераховуються усі кошти, що надійшли протягом операційного дня на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті структурними підрозділами газопостачальних підприємств.

Кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим НКРЕКП, виключно на: 1) поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців; 2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи; 3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи; 4) поточні рахунки газопостачальних підприємств (п.5 Порядку- 2).

Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка до 12 години операційного дня здійснюють: розподіл коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів газопостачальних підприємств, споживачів, відповідно до затверджених НКРЕКП нормативів; перерахування коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування, на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, поточний рахунок оператора газотранспортної системи, поточний рахунок оператора газорозподільної системи, поточні рахунки газопостачальних підприємств (п.6 Порядку 2).

Газопостачальні підприємства розраховують нормативи перерахування коштів відповідно до затвердженого НКРЕКП алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання (далі - алгоритм розподілу коштів), та подають їх щомісяця до 5 числа НКРЕКП для затвердження. Нормативи перерахування коштів доводяться НКРЕКП до відома уповноваженого банку не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку місяця, в якому застосовуватимуться такі нормативи (п.7 Порядку 2).

У разі неподання газопостачальними підприємствами НКРЕКП розрахованих нормативів перерахування коштів в установлений пунктом 7 цього Порядку строк або подання їх було здійснене з порушенням вимог алгоритму розподілу коштів, розраховані газопостачальними підприємствами нормативи перерахування коштів не затверджуються.

У такому разі в установі уповноваженого банку акумулюються всі кошти, що надійшли за спожитий природний газ, на відповідних поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами, до отримання затверджених НКРЕКП нормативів перерахування коштів (п.8. Порядку -2).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2516 затверджено алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, який установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Отже, законодавством врегульовано спеціальний порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ.

Також наведені норми законодавства дають підстави для висновку про те, що відповідач міг сплачувати кошти за транспортування природного газу відповідно до умов договору виключно з рахунку із спеціальним режимом використання.

Судом встановлено, що розрахунки між сторонами за договором здійснювались двома способами: шляхом укладення спільних протокольних рішень та шляхом перерахування коштів з рахунку із спеціальним режимом використання.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача, всього відповідачу за період липень 2015 року грудень 2017 року було нараховано 16 698 093,24 грн.

Шляхом укладення спільних протокольних рішень відповідачем було сплачено 10 251 982,94 грн., шляхом перерахування коштів з рахунку із спеціальним режимом використання 6 446 110,30 грн., а всього 16 698 093,24 грн.

Доводи позивача про те, що розрахунки за надані послуги з транспортування природного газу здійснювалися відповідачем власними коштами, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються доданими до матеріалів справи доказами.

За отримані послуги відповідач розрахувався у повному обсязі, однак, кошти, які перераховувались з рахунку із спеціальним режимом використання, перераховувались з порушенням строків, визначених пунктом 5.6 договору.

У Постановах Верховного Суду України від 09.09.2014 у справах №5011-35/1533-2012-19/522-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012, №5011-1/1043-2012-42/528-2012 викладено правову позицію, згідно з якою для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, відповідно до умов якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Згідно з поясненнями представника позивача та як вбачається з розрахунків, доданих до позовної заяви, пеню, проценти річних та збитки, завдані інфляцією, обчислені від суми заборгованості в розмірі 6 446 110,30 грн., яка утворилась після сплати послуг шляхом укладення спільних протокольних рішень. Позивачем нараховано пеню, проценти річних та збитки, завдані інфляцією, від несвоєчасної сплати коштів, які були перераховані з рахунку із спеціальним режимом використання.

Факт несвоєчасної оплати цих коштів не заперечував й відповідач під час судового розгляду. Доводів про безпідставне включення позивачем до суми заборгованості коштів, перерахованих за постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, відповідач ні у відзиві, ні в судовому засіданні не обґрунтував.

Та обставина, що кошти за транспортування природного газу перераховувались з рахунку із спеціальним режимом використання не звільняє відповідача від відповідальності за несвоєчасне виконання зобовязань, оскільки згідно з п.5.6. договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Замовником послуг з транспортування природного газу виступав відповідач.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статтей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.3. договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував пеню за неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором у звязку з порушенням належного строку оплати наданих послуг у розмірі 146 031,60 грн. за період з 05.09.2017р. по 27.03.2018р.

Оскільки судом встановлено порушення строків виконання договірних зобовязань відповідачем, які були допущені поза межами укладених спільних протокольних рішень, то пеня в розмірі 146 031,60 грн. підлягає до стягнення з відповідача в повному обсязі. Розрахунок суми пені в розмірі 146 031,60 грн. наведений в розрахунку позивача (а.с. 56-60).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати наданих послуг, з нього на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України слід також стягнути проценти річних в розмірі 31 563,24 грн. за період з 21.08.2015р. по 27.03.2018р. (розрахунок а.с. 56-60).

Перевіривши правильність нарахування інфляційних за допомогою програмного комплексу «Ліга: закон для всіх» судом встановлено, що є правові підстави для стягнення 68 001,32 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 01.07.2015р. по 31.03.2018р. (розрахунок а.с. 61-63).

Відповідач у відзиві на позов розрахунків позивача не заперечив, свого контррозрахунку суду не подав, про пропуск строку позовної давності не заявляв.

У звязку із задоволенням позову судові витрати на підставі п. 3 ч. 4 ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 549, 611, 625, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про ринок природного газу», ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут (43000, м. Луцьк, вул. Франка, 12, ) на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) 245 596,16 грн., з них: 146 031,60 грн. пені, 31 563,24 грн. процентів річних, 68 001,32 грн. збитків, завданих інфляцією, 3 683 грн. 94 коп. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 11.03.2019.

Суддя І. О. Якушева