ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5848/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Обєднана гірничо-хімічна компанія", м. Київ, від імені якої виступає філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Обєднана гірничо-хімічна компанія", м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "Жилсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат у загальній сумі 645 362,57 грн за договором № 1508-2/34/у про надання послуг з приймання стічних вод від 26.12.2017

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Обєднана гірничо-хімічна компанія", від імені якої виступає філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Обєднана гірничо-хімічна компанія" (далі - позивач), звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Жилсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - відповідач) про стягнення 519 097,00 грн основного боргу; 10 587,47 грн 3% річних; 24 761,79 грн інфляційних втрат; 90 916,31 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 1508-2/34/у про надання послуг з приймання стічних вод від 26.12.2017, в частині здійснення оплати наданих послуг за період з 01.01.2018 по 30.04.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.01.2019.

14.01.2019 до суду від позивача надійшло повідомлення про зміну типу Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія", в якому він зазначив, що з 27.12.2018, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1955 від 22.12.2018, змінено тип ПАТ "ОГХК" (код згідно з ) з публічного на приватне і перейменоване в Акціонерне товариство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія".

21.01.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому він підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

21.01.2019 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без участі його представника.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019 підготовче засідання відкладено на 07.02.2019 у звязку з тим, що на дату проведення підготовчого засідання строк на подання відзиву на позовну заяву не сплив.

29.01.2019 від філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" АТ "Обєднана гірничо-хімічна компанія" через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому він просив провести підготовче засідання, призначене на 07.02.2019, без участі його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У звязку з виконанням завдань підготовчого провадження ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 28.02.2019.

26.02.2019 до суду від позивача засобами поштового звязку надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання 28.02.2019 представники сторін не зявились.

Позивач був повідомлений про дату і час проведення судового засідання належним чином 15.02.2019 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 190.

Відповідач був повідомлений про дату і час проведення судового засідання належним чином 19.02.2019 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №203; процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

За приписами ст. 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності за вих. №234/864 від 21.02.2019 (арк.с. 81) і заяву відповідача за вих. № 45 від 21.01.2019 (арк.с. 63), в якій він просив розглядати справу без участі його представника, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.02.2019 судом ухвалено рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Обєднана гірничо-хімічна компанія", від імені якого виступає філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Обєднана гірничо-хімічна компанія" (далі позивач, виробник) та Комунальним підприємством "Жилсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі відповідач, споживач) укладений договір №1508-2/34/у (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виробник бере на себе зобов'язання надати послугу з приймання від споживача стічних вод на свої каналізаційні споруди, відповідно до "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом №190 від 27.06.2008 Міністерства з питань ЖКГ України, зі змінами та доповненнями, а споживач зобов'язується оплатити надані послуги.

У відповідності до п. 1.2. Договору виробник бере на себе зобов'язання надати послугу з приймання від споживача стічних вод на свої каналізаційні споруди в обсязі 1 103 тис. м3/рік.

Згідно з п. 2.1. Договору тариф на послуги з приймання стічних вод становить: тариф без ПДВ 1,82 грн за м3, ПДВ 0,36 грн, тариф з ПДВ 2,18 грн за м3.

За умовами п. 3.1. Договору облік приймання стічних вод виробником здійснюється засобами вимірювальної техніки, які пройшли державну метрологічну атестацію (повірку).

Відповідно до п. 3.2. Договору фактична кількість прийнятих стічних вод, узгоджується в акті приймання-передачі наданих послуг, який складається в останній день поточного місяця, підписується у двох примірниках уповноваженими представниками виробника й споживача та передається споживачу разом з рахунком.

Договір набирає чинності з 01.01.2018 та діє до 31.12 2018. Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну із сторін договору від виконання своїх зобов'язань по договору та від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього договору (пункти 10.1., 10.2. Договору).

На виконання умов Договору, у період з 01.01.2018 по 30.04.2018, виробник надав, а споживач прийняв послуги в обсязі 237 681,776 м3 на загальну суму 519 097,00 грн.

Факт надання послуг з приймання стічних вод на каналізаційні споруди не заперечується сторонами та підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору № 1508-2/34/у від 26.12.2017 (арк.с. 14, 16, 18, 20):

- № ОУс-000053 від 31.01.2018 на суму 133 369,94 грн;

- № ОУс-000097 від 28.02.2018 на суму 129 415,38 грн;

- № ОУс-000177 від 31.03.2018 на суму 131 186,30 грн;

- № ОУс-000257 від 30.04.2018 на суму 125 125,38 грн.

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані уповноваженими представниками виробника і споживача, скріплені печатками сторін, до жодного з актів не надано заперечень щодо якості, кількості та строків надання послуг, у звязку з чим послуги вважаються такими, що надані належним чином.

На підставі вказаних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) споживачу виставлені виробником рахунки-фактури для оплати отриманих послуг (арк.с. 15, 17, 19, 21):

- № ОУс-000053 від 31.01.2018 на суму 133 369,94 грн;

- № ОУс-000097 від 28.02.2018 на суму 129 415,38 грн;

- № ОУс-000177 від 31.03.2018 на суму 131 186,30 грн;

- № ОУс-000257 від 30.04.2018 на суму 125 125,38 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

За умовами п. 4.4. Договору надані послуги підлягають оплаті споживачем протягом 30-ти календарних днів після закінчення місяця, в якому надавалися послуги.

Позивач зазначає, що в порушення вказаних умов Договору відповідач свої зобовязання не виконав, оплату за отримані в період з 01.01.2018 по 30.04.2018 послуги не здійснив.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією вих. № 01-38/5078 від 25.10.2018, в якій вимагав сплатити в 30-денний термін з моменту її отримання суму простроченої заборгованості за Договором, пеню, 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 1 174 971,51 грн (арк.с. 22-23).

У відповіді на претензію вих. № 1245 від 01.11.2018 (арк.с. 24) відповідач повідомив, що підприємство не в змозі здійснювати будь-які фінансові операції, в тому числі виконувати грошові зобовязання перед філією "Вільногірський ГМК" ПАТ "ОГКХ" у звязку з арештом рахунків підприємства у банках відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі поданих філією "Вільногірський ГМК" ПАТ "ОГКХ" виконавчих документів.

З урахуванням умов п. 4.4. Договору відповідач мав оплатити надані позивачем послуги в такий строк:

- за актом № ОУс-000053 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2018 до 02.03.2018 включно;

- за актом № ОУс-000097 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2018 до 30.03.2018 включно;

- за актом № ОУс-000177 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2018 до 02.05.2018 включно (30.04.2018 вихідний день, тому на підставі ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України днем закінчення строку оплати є перший за ним робочий день 02.05.2018);

- за актом № ОУс-000257 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2018 до 30.05.2018 включно.

Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

У відповідності до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач не надав доказів виконання зобовязання за договором № 1508-2/34/у про надання послуг з приймання стічних вод від 26.12.2017 за період з 01.01.2018 по 30.04.2018, доводи позивача щодо наявності основного боргу в сумі 519 097,00 грн шляхом надання належних доказів не спростував.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 519 097,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 24 761,79 грн за загальний період прострочення з квітня 2018 року по листопад 2018 року та 3% річних в сумі 10 587,47 грн за загальний період прострочення з 03.03.2018 по 19.12.2018.

Враховуючи, що позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що відповідачем допущено порушення строків оплати послуг, отриманих у період з 01.01.2018 по 30.04.2018, перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає, що розрахунок здійснений правильно, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, а саме: стягненню підлягають інфляційні втрати в сумі 24 761,79 грн та 3% річних в сумі 10 587,47 грн.

Відповідно до п. 11.2. Договору споживач несе відповідальність за несвоєчасну оплату за надані послуги. Споживач сплачує виробнику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, що діяла в період, за який нараховується пеня за кожен день такого прострочення, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня. Нарахування пені починається з першого дня прострочення та припиняється у день виконання споживачем своїх зобовязань.

За розрахунком позивача розмір пені за порушення строків оплати наданих послуг, наданих у період з 01.01.2018 по 30.04.2018, за загальний період прострочення з 03.03.2018 по 30.11.2018 становить 90 916,31 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

В силу п. 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Господарським судом встановлено, що зобовязання з оплати наданих послуг виконано відповідачем з порушенням п. 4.4. Договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок пені здійснений правильно, а відтак позовні вимоги про стягнення пені в сумі 90 916,31 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вулиця Молодіжна, будинок 53, ) на користь Акціонерного товариства "Обєднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, будинок 3, ) в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Обєднана гірничо-хімічна компанія" (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вулиця Степова, будинок 1, ) 519 097,00 грн (пятсот девятнадцять тисяч девяносто сім гривень 00 копійок) основного боргу; 10 587,47 грн (десять тисяч пятсот вісімдесят сім гривень 47 копійок) 3% річних; 24 761,79 грн (двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят одна гривня 79 копійок) інфляційних втрат; 90 916,31 грн (девяносто тисяч девятсот шістнадцять гривень 31 копійка) пені, 9 680, 44 грн (девять тисяч шістсот вісімдесят гривень 44 копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.03.2019.

Суддя ОСОБА_1