ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року Справа № 908/2310/18

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів – Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу громадської організації "Клуб шанувальників активного відпочинку "Орбіта" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.11.2018 у справі №908/2310/18 (суддя Федорова О.В., повну ухвалу складено 26.11.2018 року) за заявою громадської організації "Клуб шанувальників активного відпочинку "Орбіта" про забезпечення позову у даній справі

за позовом громадської організації "Клуб шанувальників активного відпочинку "Орбіта", м.Запоріжжя

до відповідача-1 Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

до відповідача-2 Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

про припинення права власності територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на бризкальний басейн №3, розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Лермонтова, буд.9, про визнання права спільної часткової власності на 69/100 частин павільйону для виставки товарів народної творчості літ. В площею 207,6 кв.м., який розташований за адресою: міста Запоріжжя, вулиця Лермонтова, буд. 9.

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.11.2018 у справі №908/2310/18 громадській організації (далі-ГО) "Клуб шанувальників активного відпочинку "Орбіта" відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на бризкальний басейн №3, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Лермонтова, буд.9, належний на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, який було реконструйовано у павільйон для виставки товарів народної творчості літ.В, розташований за вказаною адресою та про заборону Запорізькій міській раді, Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та іншим особам знищувати чи іншим чином змінювати цей павільйон до розгляду господарським судом Запорізької області цієї справи та прийняття судового рішення по суті спору;

- при винесенні ухвали господарський суд зазначав, що заявником не обґрунтовано та не надано доказів того, яким чином невжиття перелічених вище заходів в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі за умови задоволення позову;

- не погодившись з ухвалою суду, ГО "Клуб шанувальників активного відпочинку "Орбіта" подала апеляційну скаргу, в якій просить цю ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову;

- у поданій скарзі йдеться про те, що Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради не визнає майнові права (право власності) ГО "Клуб шанувальників активного відпочину "Орбіта" на частку в новій речі – павільйон для виставки товарів народної творчості, яка виникла внаслідок проведеної нею реконструкції, та взагалі вважає, що організація не отримала всіх належних погоджень на проведення вказаної реконструкції, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями судових рішень по справі № 908/154/17, про те, що, на думку апелянта, є достатньо підстав вважати, що відповідачі (як Запорізька міська рада, так і Департамент комунальної власності) з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду по даній справі можуть вчинити дії, направленні на відчуження спірного об'єкту, його знищення чи пошкодження, або передати його в оренду іншій особі та інше;

- 26.02.2019 року представник скаржника в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання скаржник повідомлений належним чином;

- відповідачі, у відзиві на апеляційну скаргу, зазначають, що заявником не обґрунтовано та не надано жодних доказів того, яким чином невжиття перелічених заявником заходів в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, що предметом даного спору є лише можливе встановлення в майбутньому прав позивача на спірний об’єкт, що саме судове рішення про визнання за позивачем права власності на об'єкт нерухомості буде правовстановлюючим документом, з яким законодавець пов'язує виникнення у особи прав та обов'язків щодо майна, що до набрання судовим рішенням у справі №908/2310/18 законної сили єдиним власником спірного майна є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що судовими рішеннями у справі №908/154/17 не заперечено право власності територіальної громади міста Запоріжжя на спірне майно, а вказано лише про неможливість повернення майна орендодавцю в первісному стані, крім того позитивне рішення суду на користь позивача в майбутньому може потягнути за собою лише внесення змін в укладений договір оренди майна в частині складу орендодавців або припинення орендних правовідносин сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідачів колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Так, 05.11.2018 до господарського суду Запорізької області звернулася ГО "Клуб шанувальників активного відпочинку "Орбіта" з позовом до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та до Запорізької міської ради про припинення права власності територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на бризкальний басейн №3, за адресою: міста Запоріжжя, вулиця Лермонтова, буд. 9 та про визнання права спільної часткової власності на 69/100 частин павільйону для виставки товарів народної творчості літ. В площею 207,6 кв.м.

В подальшому позивач звернувся до господарського суду з заявою про забезпечення позову, в якій, на підставі ст.ст. 136-139 Господарського процесуального кодексу України просив: 1) накласти арешт на бризкальний басейн №3, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 9, належний на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, який було реконструйовано у павільйон для виставки товарів народної творчості літ. В, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 9; 2) заборонити Запорізькій міській раді, Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та іншим особам знищувати чи іншим чином змінювати павільйон для виставки товарів народної творчості.

За наслідками розгляду заяви позивача господарським судом Запорізької області винесена оскаржувана ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 136 Кодексу господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 137 Кодексу позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Кодексу, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов, а також імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність обставин, з якими позивач пов'язує необхідність накладення арешту на майно, підлягає обґрунтуванню та доведенню на загальних підставах, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

З урахуванням предмету позову у даній справі, звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, що відповідачі мають на меті відчужити майно, щодо якого наявний спір, з метою унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Щодо досліджуваних матеріалів оскарження, в поданій позивачем заяві про забезпечення позову не містяться обґрунтовані доводи існування реальних обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та позивачем не надані належні і допустимі докази на підтвердження викладених в заяві вимог, а відтак місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про відсутність підстав для задоволення цієї заяви.

Доводи скаржника про те, що відповідачі, до завершення розгляду справи, мають можливість здійснити відчуження спірного майна чи передати його в оренду, знищити його, погіршити за якістю або іншим чином істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення не приймаються колегією суддів, оскільки є лише припущеннями, які не підтверджені будь-якими доказами чи доводами, самі лише заперечення, подані відповідачами про невизнання майнових прав ГО "Клуб шанувальників активного відпочинку "Орбіта" в іншій справі не можуть свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 1 ст. 76 Кодексу встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, спрямованих на відчуження майна, а отже доводи громадської організації "Клуб шанувальників активного відпочинку "Орбіта" про забезпечення позову є необґрунтованими та є лише припущеннями.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді ухвали господарського суду Запорізької області та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв'язку з чим, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Ухвала місцевого господарського суду відповідає нормам процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

З огляду на викладене ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Стосовно клопотання ТОВ "Запоріжжя-Айс" про відкладення судового засідання колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно п.п. 1.5.6, 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013 р. № 28, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом. Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Клопотання, що надійшло на електронну адресу суду 25.02.2019 р., електронним цифровим підписом представника ТОВ "Запоріжжя-Айс" не скріплено, його оригінал в паперовій формі до суду не надійшов. Враховуючи наведене, вказане клопотання залишено без розгляду.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.255, 269, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.11.2018р. у справі №908/2310/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає;

- повна ухвала складена 04.03.2019 року

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна