ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" лютого 2019 р. Cправа № 902/200/17

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючого судді - Матвійчука Василя Васильовича, суддів - Нешик Ольги Степанівни, Тісецького Сергія Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "ТРУСКАВЕЦЬКУРОРТ"

до: Приватного підприємства "ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ"

про стягнення 766 369,14грн.

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

позивача - Дякон Б.Р. за довіреністю;

відповідача - Медончак М.М. за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Трускавецькурорт" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "ОЛЕКСАНДР ГАРАНТ" збитків в сумі 516 014,90 грн..

За вказаним позовом 24.02.2017 судом порушено провадження у справі № 902/200/17 з призначенням до розгляду на 22.03.2017 та зобов'язано сторін надати докази необхідні для вирішення спору в даній справі.

Заявою №161 від 14.03.2017 Позивачем зменшено розмір позовних вимог, та заявлено до стягнення збитки в сумі 511 460,90грн.

При розгляді справи 22.03.2017 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 05.04.2017, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою від 05.04.2017 продовжено строк вирішення спору на 15 днів на підставі ст. 69 ГПК України та оголошено перерву в судовому до 10.05.2017.

За результатами судового засідання 10.05.2017 судом провадження у справі № 902/200/17 зупинено до закінчення провадження у кримінальній справі № 457/264/17, зобов'язано учасників судового процесу повідомити господарський суд Вінницької області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 902/200/17.

Не погоджуючись із прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Олександр-Гарант" задоволено. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.05.2017 про зупинення провадження у справі № 902/200/17 скасовано. Справу № 902/200/17 передано на розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу керівника апарату Господарського суду Вінницької області від 22.06.2017, за заявою судді Матвійчука В.В., сформовано колегію для розгляду даної справи у складі головуючого судді Матвійчука В.В., суддів: Білоуса В.В., Банаська О.О.

Ухвалою суду від 26.06.2017 справу №902/200/17 прийнято до свого провадження колегіальним складом суду та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.07.2017.

У зв'язку з надходженням до суду запиту Рівненського апеляційного господарського суду про надіслання матеріалів справи №902/200/17 для подальшого скерування до Вищого господарського суду України, у зв'язку із надходженням касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Трускавецькурорт" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, ухвалою суду від 06.07.2017 зупинено провадження у справі №902/200/17 до повернення матеріалів даної справи з Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2017 у даній справі постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 залишено без змін.

20.11.2017 матеріали господарської справи 902/200/17 надійшли до Господарського суду Вінницької області.

Розпорядженням керівника апарату суду від 23.11.2017, за заявою головуючого судді від 23.11.2017, суддю Білоуса В.В. виведено зі складу колегії суддів по справі № 902/200/17, у зв'язку з тим, що Указом Президента України від 10.11.2017 за № 357/2017 суддю Білоуса В.В. призначено на посаду судді Касаційного господарського суду Верховного Суду. Для розгляду вказаної справи сформовано колегію у складі: головуючого судді Матвійчука В.В., суддів: Банаська О.О. Колбасова Ф.Ф.

Ухвалою суду від 23.11.2017 справу №902/200/17 прийнято до провадження новим складом суду та призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.12.2017.

Ухвалою суду від 14.12.2017 у справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

07.06.2018 матеріали господарської справи № 902/200/17 повернуто до суду Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з висновком судового експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 178/18-21 від 16.05.2018.

Ухвалою суду від 23.06.2018 провадження у справі поновлено . Справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.07.2018.

10.07.2018 до суду надійшла заява № 312 від 06.07.2018 Позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Відповідача 766 369,14 грн. збитків.

Оскільки Позивачем подано вказану заяву до закінчення підготовчого засідання та з дотримання вимог ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв зазначену вище заяву до розгляду, і спір розглядає з урахуванням вказаної заяви.

Ухвалою суду від 17.07.2018, за клопотанням представника відповідача, продовжено підготовче провадження у справі на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 30.08.2018.

Розпорядженням керівника апарату суду №06-47/171/2018 від 31.08.2018, за заявою головуючого судді від 30.08.2018, суддю Колбасова Ф.Ф. виведено зі складу колегії суддів по справі № 902/200/17, у зв'язку з перебуванням у відпустці. Для розгляду вказаної справи сформовано колегію у складі: головуючого судді Матвійчука В.В., суддів: Банаська О.О., Тісецького С.С.

Ухвалою суду від 03.09.2018 справу прийнято до провадження новим складом суду. Розгляд справи почато спочатку та призначити підготовче засідання на 27.09.2018.

В підготовчому засіданні 27.09.2018 судом оголошено перерву до 24.10.2018. (протокольна ухвала).

Розпорядженням керівника апарату суду №06-47/176/2018 від 24.10.2018, за завою головуючого судді від 24.10.2018, суддю Банаська О.О. виведено зі складу колегії суддів по справі № 902/200/17, у зв'язку з перебуванням у відрядженні. Для розгляду вказаної справи сформовано колегію у складі: головуючого судді Матвійчука В.В., суддів: Колбасова Ф.Ф., Тісецького С.С.

Ухвалою суду від 24.10.2018 справу прийнято справу до провадження новим складом суду. Розгляд справи почато спочатку та призначити підготовче засідання на 29.11.2018.

Розпорядженням керівника апарату суду №06-47/223/2018 від 29.11.2018, за заявою головуючого судді від 29.11.2018, суддю Колбасова Ф.Ф. виведено зі складу колегії суддів по справі № 902/200/17, у зв'язку з перебуванням у відпустці. Для розгляду вказаної справи сформовано колегію у складі: головуючого судді Матвійчука В.В., суддів: Нешик О.С., Тісецького С.С.

Ухвалою суду від 29.11.2018 прийнято справу до провадження новим складом суду. Розгляд справи почато спочатку та призначити підготовче засідання на 21.12.2018.

При розгляді справи 21.12.2018 судом оголошено перерву до 28.01.2019.

В судовому засіданні 28.01.2019, за згодою представників сторін, суд закінчив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті, оголосив перерву в судовому засіданні до 21.02.2019. (протокольна ухвала від 28.01.2019).

В засіданні суду 21.02.2019 судом оголошено перерву до 27.02.2019.

На визначену судом дату з'явились представники Позивача та Відповідача. В межах дня судом оголошено перерву. Після перерви представник Відповідача не з'явився.

У судовому засіданні 27.02.2019 прийнято судове рішення.

Стислий виклад позицій учасників судового процесу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилається на те, що 31.03.2013 між ПрАТ «Трускавецькурорт» та ПП «Олександр Гарант» укладено Договір про надання охоронних послуг № 119, за умовами якого Відповідач зобов'язався забезпечити охорону об'єктів та територій, матеріальних цінностей та грошових коштів Позивача, прийнятих під охорону за актом про прийняття від 22.02.2016, а також не допускати проникнення в них сторонніх осіб.

Проте, 23.11.2016 з будівлі складів філії «Підприємство матеріально-технічного постачання» на вул. Стебницькій, 61 в м. Трускавець, внаслідок неналежного забезпечення Відповідачем охорони, сторонніми особами було викрадено та частково пошкоджено мідний електричний силовий кабель. За фактом крадіжки відкрито кримінальне провадження № 000812 від 24.11.2016. підозрюваними у вчиненні цього злочину є двоє колишніх працівників Відповідача, один з яких безпосередньо здійснював охорону вказаного об'єкта.

Згідно з актом про подію крадіжки, складного 23.11.2016, та даними інвентаризації було викладено кабель ВБбШв нг 3х240+ lx120 в кількості 448,1 м. та кабель ПвЭгаПу-10 lx240/70 в кількості 6м., та пошкоджено кабель ВБбШв нг 3х240+ lx120 в кількості 5,7 м.

Розраховуючи ціну позову Позивач виходив з мінімальної ринкової вартості кабелю, що був викрадений. За розрахунком Позивача сума реальних збитків становить 744 202,00 грн.

При цьому Позивач вказує, що 16.12.2016 , одним із підозрюваних у вчиненні злочину ОСОБА_3 було сплачено Позивачу в якості відшкодування шкоди 9 008,00 грн.

Крім цього, в позовній заяві розмір завданого збитку було зменшено на суму 219 179, 10 грн., яка була зарахована Позивачем в рахунок виконання зустрічного зобов'язання Позивачем перед Відповідачем відповідно до заяви №53 від 30.01.2017.

Проте, Відповідач, не погоджуючись з таким зарахуванням, звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ПрАТ «Трускавецькурорт» про стягнення вказаної вище зарахованої суми (219179,10 грн.). Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та постановою Верховного суду від 15.05.2018 у справі №914/188/17 позов ПП «Олександр-Гарант» було задоволено та стягнуто з ПрАТ «Трускавецькурорт» грошові кошти в сумі 219179,10 грн.

Отже, розмір збитків, завданих ПрАТ «Трускавецькурорт» внаслідок неналежного виконання ПП «Олександр-Гарант» своїх обов'язків з охорони майна за Договором, яка підлягає відшкодуванню становить 766 369,14 грн.

Відповідач у відзивах та доповненнях до них заперечує проти позовних вимог, посилаючись на наступне.

Для притягнення до відповідальності за збитки необхідно встановити факт неналежного виконання охороною своїх зобов'язань. Проте, Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження того, що з вини працівників Відповідача настала крадіжка. Як свідчать матеріали справи та зокрема вирок у кримінальній справі від 13.04.2018, крадіжка відбулась в металевому складі № 8 та металевому складі № 6. Проте, Позивачем не доведено належними доказами передачі Відповідачу під охорону зазначених складів.

Окрім того, згідно опису переданого майна під охорону Відповідачем прийнято ПМТП. При цьому, жодного документа про прийняття під охорону кабелю немає.

Заперечує Відповідач проведення інвентаризації Позивачем посилаючись на те, що при її проведенні був присутній представник Відповідача, який не є тією уповноваженою особою, що визначено Статутом Відповідача, та не був уповноваженим відповідним документом для визначення розміру збитку.

Посилаючись на положення Закону України «Про охоронну діяльність» , наказу № 365 від 15.04.2013 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності», зареєстрованого 16.03.2016 Міністерством юстиції України за № 157/23289, Постанови Кабінету Міністрів України № 960 від 18.11.2015 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності», Відповідач наголошує, що Позивач повинен був чітко визначити, яке майно передає під охорону, зобов'язаний надати відповідні підтверджуючі документи правомірності володіння чи користування цим майном, сторони повинні скласти детальний перелік такого майна. Проте, відповідно до акту від 22.02.2016, на який посилається Позивач, сторонами не ідентифіковано майно, зокрема кабелів, а відтак майно не передане під охорону. Більше того, в означеному акті відображено, що облікові документи на момент здійснення прийому-передачі були відсутні, а це, на думку Відповідача, спростовує сутність доказів матеріалів інвентаризації до 2015 включно, як доказу передачі майна під охорону.

Також Відповідач вказує, що факт крадіжки за складом злочину ч. 3 ст. 185 КК України, що розглядалась у справі № 457/264/17 не встановлює факту неналежного виконання взятих Відповідачем зобовязань за Договором № 119, та не породжує його обовязку беззаперечного відшкодування позадоговірної шкоди.

Окрім того Відповідач, посилаючись на акти виконаних робіт, що підписувались між сторонами за час дії Договору, вказує, що Позивач, підписуючи акти виконаних робіт підтвердив надання послуг належної якості та відсутність претензій щодо якості наданої послуги. Акт виконаних робіт за листопад 2016 року, місяць коли затримано обвинувачених, отримано Позивачем 28.12.2016, і жодних претензій останнім не надіслано Відповідачу. Також вмотивованої відмови від підписання означеного акту Позивачем не надіслано, що вказує на належне виконання відповідачем зобов'язань за Договором.

Заперечує Відповідач відношення до осіб, які вчинили крадіжку. При цьому останній посилається на те, що вказані особи вчинили крадіжку у поза робочий час, що виключає відповідальність Відповідача.

Позивач у відповіді на відзив та доповненнях заперечує проти доводів Відповідача, наголошуючи на наступному.

Твердження Відповідача про те, що а ні склад-ангар №6, а ні склад-ангар №8, а ні будь-які будівлі по вул. Стебницькій, 61, 63 в м.Трускавці не приймались під охорону, а лише територію по вул. Стебницькій, 61, 63 в м.Трускавці є хибними, оскільки назва склад-ангару №8 (№6), є умовною назвою будівлі складу на вул. Стебницькій, 61, яка використовуються з метою бухгалтерського та складського обліку товарно-матеріальних цінностей. А ця будівля складу, з якої і було здійснено крадіжки кабелю, як і інші будівлі за адресами вул. Стебницька, 61, 63, в свою чергу знаходяться на території філії ПрА Т «Трускавецькурорт» «ПМТП», яка є огородженою та у межах якої відповідно до п. 1.1. Договору №119 від 31.12.2013 ПП «Олександр-Гарант» здійснювало охорону майна та пропускний режим.

Відповідно до акту прийому-передачі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП» під охорону ПП «Олександр-Гарант» від 22.06.2016р. (абзац 1) « .... 22.06.2016р. здійснили прийом-передачу території та будівель філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», які розташовані за адресою вул. Стебницька, 61, 63 ... ». А вживання в абзаці 4 цього ж акту в однині жіночого роду замість множини прикметника «яка» аж ніяк не може свідчити про те, що фактично під охорону була передана лише територія філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», яка розташована за адресою вул. Стебницька, 61, 63. Крім цього, з загального змісту акту чітко вбачаються дійсні наміри ПрАТ «Трускавецькурорт» та ПП «Олександр-Гарант» щодо передання та прийняття під охорону не лише території філії ПрА Т «Трускавецькурорт» «ПМТП», а і будівель розташованих за адресою вул. Стебницька, 61, 63, тим більше, що ці будівлі розташовані на цій же території філії ПрАТ «Трускавецькурорг» «ПМТП», яка є огородженою. Тобто проникнути в будівлю за адресою вул. Стебницька, 61 неможливо, попередньо не проникнувши на територію філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП».

Також Позивач вказує, що крадіжки кабелю з будівлі розташованої за адресою вул. Стебницька, 61, 63, які мали місце під час перебування цих будівель під охороною ПП «Олександр-гарант» згідно договору № 119 від 31.12.2013 є не першим випадком крадіжок матеріальних цінностей з об'єктів, які перебували під охороною ПП «Олександр-Гарант». Також мав місце факт крадіжки, яка сталась 30.09.2015 у філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «Санаторій «Янтар». Однак в цьому випадку ПП «Олександр-Гарант» визнало свою вину в неналежній охороні будівлі внаслідок чого сталась крадіжка і відшкодувало ПрАТ «Трускавецькурорт» завдані крадіжкою збитки.

Крім цього, посилання Відповідача на відсутність на момент приймання-передачі облікових документів стосовно товарно-матеріальних цінностей, про що вказано в акті від 22.06.2016, на думку Позивача, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 1.1. Договору, «Виконавець здійснює фізичну охорону будівель, окремих приміщень у будівлях та спорудах Замовника (надалі - Об'єкт), територій, а також матеріальних цінностей та грошових коштів, що в них знаходяться, охорону громадського порядку та пропускний режим у межах Об'єкта чи території ...» Тобто Договір не передбачає необхідності окремого передання під охорону конкретних матеріальних цінностей чи грошових коштів, які знаходяться в охоронюваних будівлях чи на територіях. Крім цього, якщо відсутність вказаних документів ПП «Олександр-Гарант» вважало перешкодою для охорони об'єкту (будівлі чи території) чи недотриманням умов договору, воно, відповідно до п.2.4. Договору було вправі не приймати такий об'єкт під охорону, однак при прийнятті такого об'єкту несе відповідальність в повному обсязі.

Щодо зазначення в актах виконаних робіт про відсутність взаємних претензій сторін Позивач зазначає наступне. Відсутність кабелю була виявлена 23.11.2016, що засвідчується відповідним актом, а його крадіжки мали місце в період з серпня по листопад 2016 року, про що товариству на момент підписання актів виконаних робіт було невідомо. Після виявлення факту викрадення кабелю товариству також не були відомі конкретні дати вчинення крадіжок, тобто періоди, в яких ПП «Олександр-Гарант» допустило їх вчинення. Конкретні дати вчинення крадіжок були встановлені слідством значно пізніше і стали відомі лише з обвинувальних актів від 10.02.2017 (кримінальне провадження №0000812 від 24.11.2016) та від 23.03.2017 (кримінальне провадження №0000139 від 06.03.2017). Відтак заявляти претензії про неналежне виконання ПП «Олександр-Гарант» своїх обов'язків щодо охорони майна Позивача в певному конкретному періоді (місяці) надання послуг з охорони на момент підписання актів виконаних робіт за цей період Позивач не мав підстав.

Що стосується зняття залишків матеріальних цінностей та визначення розміру збитків, Позивач зазначає, що в п.6.4. Договору №119 міститься лише обов'язок відповідальних представників Виконавця взяти участь у визначенні розміру збитків при наявності письмової заяви Замовника про їх наявність та встановленні залишків товарно-матеріальних цінностей, які порівнюються з даними бухгалтерського обліку на день події. При цьому встановлення залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути проведене негайно по прибутті працівників сторін на місце події. При цьому Позивач наголошує, що цей обов'язок Виконавця (п.2.4. Договору) в частині негайного прибуття працівників Виконавця на місце події для встановлення залишків товарно-матеріальних цінностей було виконано належним чином, а саме, працівник Виконавця - старший охоронець Кунцьо М.К. 23.11.2016 прибув на місце події та був присутній при проведенні 24.11.2016 цінностей (встановленні залишків) на складі, з якого вони викрадались, що підтверджується його власним підписом на інвентаризаційному описі від 24.11.2016. Зауважує, що саме старший охоронник, відповідно до Порядку організації та здійснення охорони об'єктів та територій Замовника, що є додатком №3 до Договору №119, і зобов'язаний (п.б) «взаємодіяти з уповноваженими представниками Замовника з питань виконання Договору ... », а також «складати та оформляти всю необхідну для забезпечення поточної роботи Виконавця стосовно виконання цього Договору ... ». Що стосується обов'язку Виконавця (п.2.4. Договору) в частині взяти участь у визначенні розміру збитків при наявності письмової заяви Замовника про їх наявність, то Позивач вказує, що він виконаний так і не був, незважаючи на вищевказану письмову заяву ПрАТ «Трускавецькурорт» №2079 від 09.12.2016, а уповноважений представник Виконавця - директор так і не прибув на місце події для визначення розміру збитків.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив Позивача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

31 грудня 2013 року між Приватним підприємством «Олександр-Гарант» (відповідач, за Договором Виконавець) та Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів «Трескавецькурорт» (Позивач, за Договором Замовник) укладено Договір № 119 про надання охоронних послуг, згідно із умовами якого, Виконавець здійснює фізичну охорону будівель, окремих приміщень у будівлях та споруд відповідача, територій, а також матеріальних цінностей та грошових коштів, що в них знаходяться, охорону громадянського порядку та пропускний режим у межах об'єкта чи території, а Замовник своєчасно здійснює оплату послуг виконавця на умовах і порядку, встановлених цим Договором (а.с. 12-15 том 1). (надалі Договір)

Перелік Об'єктів та територій, їх місце розташування спосіб та обсяг здійснення охорони, номер поста охорони наведені у дислокації, що є Додатком № 1 до Договору. (п. 1.2. Договору)

Виконавець налає послуги, визначені в п. 1.1. цього Договору, у дні та години, вказані у Дислокації, та відповідно до Порядку організації та здійснення охорони Об'єктів та територій Замовника (Додаток №3 до Договору). (п. 1.3. Договору)

Відповідно до п. 1.5. Договору Виконавець приступає до надання Послуг у момент прийняття Об'єктів та/або територій під охорону та оформлення відповідних Актів про прийняття Об'єктів та територій під охорону.

За цим Договором Виконавець зобов'язується:

Забезпечити охорону Об'єктів та територій, матеріальних цінностей та грошовий коштів Замовника, прийнятих під охорону, а також не допускати проникнення сторонніх осіб в Об'єкті чи на території, що охороняються. (п. 3.1.1. Договору)

Відповідно до внутрішніх документів Замовника здійснювати та Об'єктах та територіях пропускний режим, контролювати ввезення та вивезення (внесення та винесення) матеріальних цінностей в Об'єкти чи на території та з Об'єктів чи з територій за перепустками чи іншими документами, встановленої Замовником форми (якщо пропускний режим передбачений), та не допускати в Об'єкти або на території осіб або їхнє майно, що не мають права перебувати в Об'єктах або на територіях. (п. 3.1.2. Договору)

Згідно з п. 5.3 Договору не пізніше 1 (першого) робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому надавались послуги, а у випадку припинення дії цього Договору - не пізніше останнього дня його, Виконавець надає Замовнику підписані зі своєї сторони і скріплені печаткою Виконавця два примірники акту про надані послуги, у якому зазначаються обсяг фактично наданих у попередньому місяці послуг, строки/терміни їх надання, їх вартість. Замовник упродовж 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання акту про надані послуги зобов'язаний підписати його, скріпити печаткою та один його примірник повернути Виконавцю або в той же строк надати Виконавцю мотивовану відмову від підписання акту, якщо зазначені в акті послуги не відповідають фактично наданим або їхня якість не відповідає вимогам, встановленим цим Договором та/або чинним в Україні законодавством. У разі неповернення Замовником Виконавцю протягом строку, встановленого у даному пункті Договору, одного примірника підписаного та скріпленого печаткою акту про надані послуги або ненадання у цей же строк мотивованої відмови від підписання акту про надані послуги, послуги вважаються наданими Виконавцем належним чином і підлягають оплаті згідно з умовами даного Договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору з моменту прийняття Об'єкта та/або території під охорону Виконавець несе матеріальну відповідальність за збитки, спричинені неналежним виконанням своїх обов'язків, а саме:

За втрату і нестачу товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів під час знаходження Об'єкта та/або території під охороною в результаті неналежного забезпечення охорони, невиконання Виконавцем встановленого в об'єкті чи на території порядку вивезення (винесення) товарно-матеріальних цінностей (п. 6.1.1. Договору)

За пошкодження, псування або знищення майна (в тому числі шляхом підпалу) сторонніми особами, які проникли в об'єкт чи на територію внаслідок неналежного виконання Виконавцем взятих за цим Договором зобов'язань (п. 6.1.2. Договору)

В силу інших причин з вини працівників Виконавця, які здійснюють охорону Об'єкту та/або території (п. 6.1.3. Договору)

За змістом п. 6.2. Договору про факт виявлених порушень (втрати, нестачі, пошкодження, знищення товарно-матеріальних цінностей або порушення цілісних приміщень, що охороняються), Виконавець повідомляє в чергову частину міського відділу міліції і Замовника. До прибуття уповноваженого представника Замовника, представників органу внутрішніх справ або оперативно-чергової частини групи Виконавець продовжує забезпечувати охорону та недоторканість місяця події.

Факти крадіжки, грабежу, розбою , а також знищення або пошкодження майна Замовника сторонніми особами, які проникли на об'єкт чи на територію, що охороняється, або внаслідок пожежі, або в силу інших причин з вини працівників, які здійснюють охорону Об'єкту та/або території встановлюється органами дізнання, слідства або судом. (п. 6.3. Договору)

При наявності письмової заяви Замовника про завдані збитки відповідальні представники Виконавця зобов'язані брати участь у визначенні розміру цих збитків та встановленні залишків товарно-матеріальних цінностей, які порівнюються з даними бухгалтерського обліку на день події. Встановлення залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути проведене негайно по прибутті працівників Сторін на місце події. (п. 6.4. Договору)

Відшкодування Замовнику завданих з вини Виконавця збитків здійснюються на підставі звернення Замовника до Виконавця. Сума збитків повинна бути підтверджена відповідними документами і розрахунками втрачених, знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, складених за участю Виконавця та звірених з обліково-бухгалтерськими даними Замовника. До збитків, що підлягають відшкодуванню, включаються вартість викраденого або знищеного майна, розмір зниження вартості пошкоджених товарно-матеріальних цінностей або втрат, проведених на відновлення пошкодженого майна. (п. 6.5. Договору)

Відповідно до п. 6.10.4. Договору Виконавець не несе відповідальності за цілісність будівель, окремих приміщень у будівлях та споруд і матеріальні цінності, що в них зберігаються, якщо такі будівлі, приміщення та споруди не внесені до Дислокації.

Виконавець звільняється від відповідальності за відшкодування збитків, розмір яких визначено Замовником самостійно, без участі відповідальних працівників Виконавця, при відсутності письмового повідомлення останнього про час визначення розміру збитків та зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. (п. 6.11. Договору)

Пунктом 9.1 Договору визначено дію Договору до 30.06.2014.

Додатком №1 до Договору узгоджено дислокацію Об'єктів та постів охорони станом на 01.01.2014.

Угодою № 118-08 від 30.06.2014 про внесення змін до Договору, термін дії Договору продовжено до 31.12.2014 (а.с. 22, том 1).

Угодою від 31.12.2014 про внесення змін до Договору, Сторони продовжили термін дії Договору до 31.12.2015, підписали нову дислокацію та уклали новий розрахунок оплати вартості за послуги охорони, що був скріплений підписами та печатками Сторін за Договором. (а.с. 23-27, том 1).

12.02.2015 між Сторонами підписано Угоду про внесення змін до Договору, відповідно до якої дислокацію та розрахунок оплати послуг охорони викладено в новій редакції (а.с. 27-30, том 1).

18.04.2015 між Сторонами підписано Угоду про внесення змін до Договору, якою змінено кількість постів охорони та відповідно змінено розрахунок оплати за послуги охорони (а.с. 31-34, том 1).

Угодою від 31.12.2015 Сторони продовжили термін дії Договору до 31.12.2016, погодили нову дислокацію постів та розрахунок оплати послуг охорони (а.с. 35-37, том 1).

23.02.2016 Сторони уклали Угоду про внесення змін до Договору, якою Сторони продовжили термін дії Договору до 31.12.2016, підписали нову дислокацію та уклали новий розрахунок оплати вартості за послуги охорони. (а.с. 42,43, том 1).

Додатковою угодою № 1Д-016-04 від 05.04.2016 Сторонами внесено зміни до Договору виклавши банківські реквізити Замовника в новій редакції. (а.с. 49, том №1)

Актом прийому-передачі філії ПрТ «Трускавецькурорт» ПМТП від охорону ПП «Олександр-Гарант», складеного комісією в складі представників директора ПП «Олександр-Гарант» Медончака Олександра Стаховича, заступника директора ПП «Олександр-Гарант» Шевчука Сергія Петровича, начальника відділу охорони ПП «Олександр-Гарант» Ягодинця Олександра Володимировича та представників ПрАТ «Трускавецькурорт», а саме директора філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «Допоміжні виробництва» Кирчея Володимира Семеновича, головного інженера філії ПрАТ «Трускавецькурорт» АТП Карпина Василя Кириловича, начальника служби безпеки ПрАТ «Трускавецькурорт» Хотєнова Юрія Геннадійовича, заступника начальника служби безпеки ПрАТ «Трускавецькурорт» Федоренко Олега Євгеновича 22.06.2016 здійснили прийом-передачу території а будівель філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», які розташовані за адресою м. Трускавець, вул. Стебницька, 61, 63; та будівля (холодильного складу) філії ПрАТ «Трускавецькурорт», яка розташована за адресою м. Трускавець, вул. Роксолани, 10. Під час здійснення прийому-передачі вищевказаного об'єкту комісією було встановлено наступне:

Облікові документи (журнали обліку товарно-матеріальних цінностей, руху т.м.ц. та інші) на момент здійснення прийому-передачі були відсутні.

Описи т.м.ц. в приміщеннях корпусів - відсутні. У зв'язку з вищенаведеним ПП «Олександр-Гарант» приймає під охорону територію та будівлі філії ПрАТ «Трускавецькурорт», яка розташована за адресою м. Трускавець, вул. Стебницька, 61, 63 та будівлю (холодильного складу) філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», яка розташована за адресою м. Трускавець, вул. Роксолани, 10. Фактичний стан обліку товарно-матеріальних цінності, які знаходяться в будівлях та на території зазначених вище обєктів на момент прийому-передачі не представляється можливим».

Акт підписаний уповноваженими представниками Сторін. (а.с. 50, том 1)

23.11.2016 начальником служби безпеки ПрАТ «Трускавецькурорт» Хотєновим Ю.Г., в присутності завідувача складу ПрАТ «Трускавецькурорт» філії АТП Клепача М.М., заступника начальника СБ ПрАТ «Трускавецькурорт» Федоренка О.Є., начальника відділу охорони ПП «Олександр-Гарант» Станіславчука В.І. та начальника зміни ПП «Олександр-Гарант» Кунцьо М.К. було складено акт про те, що 23.11.2016 близько 10 год. 45 хв. в приміщенні складу №8 (металопрокат) філії ПрАТ «Трускавецькурорт» АТП, яка розташована за адресою м.Трускавець, вул. Стебницька, 61, 63 було виявлено крадіжку силового мідного кабелю. Акт підписано усіма присутніми при його складанні особами, один примірник надано начальнику відділу охорони ПП «Олександр-Гарант» Станіславчуку В.І., а також ознайомлено з актом охоронника ПП «Олександр-Гарант» Аннюка В.В. (а.с. 61, том 1)

24.11.2016 робочою інвентаризаційною комісією ПрАТ «Трускавецькурорт» на виконання наказу ПрАТ «Трускавецькурорт» № 209 від 24.11.2016 в присутності матеріально відповідальної особи - завідувача складу ПрАТ «Трускавецькурорт» Клепача М.М. та старшого зміни ПП «Олександр-Гарант» Кунцьо М.К. було проведено зняття фактичних залишків запасів, які обліковуються на субрахунку 281 та зберігаються 8 Металопрокат склад (Клепач М.М.). За результатами інвентаризації встановлено розбіжності між фактичною наявністю окремих матеріальних цінностей та даними бухгалтерського обліку. Зокрема, фактична наявність кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 становила 2030,2 м (за даними бухгалтерського обліку - 2484 м), а кабелю ПвЭгаПу-10 1х240/70 - 4602 м (за даними бухгалтерського обліку - 4608 м). (а.с. 71-73, том 1)

30.11.2016 робочою інвентаризаційною комісією ПрАТ «Трускавецькурорт» на виконання наказу ПрАТ «Трускавецькурорт» №209 від 24.11.2016 складено протокол та звіряльну відомість інвентаризації запасів, відповідно до яких за результатами інвентаризації, проведеної 24.11.2016 виявлено нестачу кабельної продукції загальною кількістю 459,8 м., вартістю 456 242,69 грн, в тому числі кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 в кількості 453,8 м, вартістю 454 150,42 грн та кабелю ПвЭгаПу-10 1х240/70 в кількості 6 м, вартістю 2092,27 грн. (а.с. 70,74, том 1)

09.12.2016 ПрАТ «Трускавецькурорт» листом за вих. №2079 повідомило Відповідача про виявлення 23.11.2016 крадіжки кабелю, проведення інвентаризації матеріальних цінностей за місцем виявлення крадіжки та виявлення за результатами інвентаризації нестачі силового мідного кабелю та слідів його крадіжки. В листі також містилась вимога про відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язань за Договором. (а.с. 75, том 1)

За фактом крадіжки вказаного кабелю 24.11.2016 слідчим відділом Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області було відкрито кримінальне провадження № 0000812, а 06.03.2017 року - №0000139 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15-ч.3 ст. 185 КК України.

За доводами Позивача, 16.12.2016 одним з підозрюваних у вчиненні крадіжки кабелю ОСОБА_3 було сплачено ПрАТ «Трускавецькурорт» в якості відшкодування шкоди 9008,00 грн.

За результатами досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000812 та №0000139 складено обвинувальні акти від 10.02.2017 та від 13.03.2017, які передано на розгляд до Трускавецького міського суду Львівської області та згодом об'єднано в одне провадження (справа №457/264/17). (а.с. 130-148, том 2)

30.01.2017 ПрАТ «Трускавецькурорт» листом №53 направило Відповідачу заяву про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог в сумі 219179,10 грн. Мотивами цієї заяви було те, що ПрАТ «Трускавецькурорт» мало заборгованість перед ПП «Олександр-Гарант» за надані протягом листопада - грудня 2016 року за Договором охоронні послуги на загальну суму 219179,10 грн., а ПП «Олександр-Гарант» в свою чергу перед ПрАТ «Трускавецькурорт» невиконані зобов'язання з відшкодування збитків, заявлених до стягнення за цим позовом.

Цим же листом Позивач, вважаючи що на підставі його заяви відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 219179,10 грн., вимагав відшкодування решти суми завданих збитків. (а.с.78, том1)

Не погоджуючись з таким зарахуванням ПП «Олександр-Гарант» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ПрАТ «Трускавецькурорт» про стягнення заборгованості за надані протягом листопада - грудня 2016 року за Договором охоронні послуги на загальну суму 219179,10 грн., яку ПрАТ «Трускавецькурорт» вважало зарахованою. Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та постановою Верховного суду від 15.05.2018 у справі №914/188/17 позов ПП «Олександр-Гарант» задоволено та стягнуто з ПрАТ «Трускавецькурорт» грошові кошти в сумі 219179,10 грн. Судами було встановлено, що оскільки ПП «Олександр-Гарант» заперечує можливість зарахування зустрічних однорідних вимог, що свідчить про їх спірність, таке зарахування не відбулось, а відповідно і зустрічні зобов'язання сторін щодо сплати грошових коштів в сумі 219179,10 грн. не припинились. При цьому Верховним судом було зазначено, що він погоджується з доводами про те, що ПП «Олександр-Гарант» повинно нести відповідальність у випадку заподіяння збитків ПрАТ «Трускавецькурорт», однак обставини заподіяння таких збитків та їх розмір має встановлюватись в позовному провадженні господарським судом або згідно з вироком в кримінальній справі, оскільки ПП «Олександр-Гарант» заперечує заподіяння таких збитків.

На підставі ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.12.2017 у справі №902/200/17 Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено товарознавчу експертизу визначення ринкової вартості кабелю, аналогічного викраденому. Згідно з висновком судового експерта №178/18-21 від 16.05.2018 та уточненням до цього висновку від 03.10.2018 №178/18-21/1034 за результатами проведення судової експертизи, ринкова вартість мідного силового електричного кабелю, аналогічного викраденому станом на 24.02.2017р. (час звернення Позивача до суду з позовом) на території м. Трускавця становила: кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 - 1701,70 грн. за 1 метр., кабелю ПвЭгаПу-10 1х240/70 - 524,28 грн. за 1 метр.

13 квітня 2018 року Трускавецьким міським судом Львівської області було ухвалено вирок у кримінальній справі №457/264/17 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15-ч.3 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_18 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15-ч.3 ст. 185 КК, а саме, крадіжок мідного електричного силового кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 в кількості 459 м. та ПвЭгаПу-10 1х240/70 в кількості 6м. з проникненням на територію філії ПМТП ПрАТ «Трускавецькурорт» що по вул. Стебницька 61, 63 в м. Трускавці, та в подальшому і в будівлю складу-ангару, розташованого на цій території.

18 вересня 2018 року Апеляційним судом Львівської області було постановлено ухвалу, якою змінено вирок Трускавецького міського суду у кримінальній справі №457/264/17 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України, в частині зарахування строку попереднього ув'язнення ОСОБА_3 до строку покарання. У решті вирок залишено без змін.

Виходячи з кількості викраденого кабелю, встановленої вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 13.04.2018 у кримінальній справі №457/264/17, та ринкової вартості кабелю, аналогічного викраденому, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 766 369,14 грн збитків.

Відповідач заперечує проти позову, і станом на день ухвалення рішення не вчинив щодо Позивача ніяких дій (як то сплата коштів чи передання аналогічного майна) для відшкодування завданих збитків.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про охоронну діяльність», охороною майна є діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охоронну діяльність», суб'єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 1.1. Договору, за цим Договором Виконавець здійснює фізичну охорону будівель, окремих приміщень у будівлях та споруд Замовника (надалі - Обєкт), територій, а також матеріальних цінностей та грошових коштів, що в них знаходяться, охорону громадського порядку та пропускний режим у межах Обєкта чи території. Тобто предметом фізичної охорони за Договором є будівлі, окремі приміщення у будівлях, споруди (надалі в Договорі іменується - Обєкт), території, а також матеріальні цінності та грошові кошти, що в них знаходяться.

Відповідно до п. 1.5. Договору Виконавець приступає до надання Послуг у момент прийняття Обєктів та/або територій під охорону та оформлення відповідних актів про прийняття Обєктів та територій під охорону.

Таким чином, згідно з п. 1.5. Договору переданню під охорону підлягають лише Обєкти (будівлі, окремі приміщення у будівлях, споруди) та території. Договір не передбачає необхідності окремого передання під охорону матеріальних цінностей та грошових коштів, які в них знаходяться в переданих під Обєктах та територіях і оформлення цієї процедури відповідним актом. Проте, в силу положень п.1.1. Договору Виконавець все ж несе зобов'язання здійснювати охорону таких матеріальних цінностей та грошових коштів, що знаходяться в прийнятих під охорону Обєктах та територіях, навіть якщо такі окремо не передавались під охорону.

На необхідності з'ясування господарськими судами того, чи передбачено договором охорони оформлення окремих документів на підтвердження передачі під охорону матеріальних цінностей, що знаходяться в будівлі, яка охороняється вказує і Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в своїй постанові від 20.12.2018 у справі №916/2740/17.

Згідно з п.1.2. Договору перелік Обєктів та територій, їх місце розташування, спосіб та обсяг здійснення охорони, номер поста охорони наведені у Дислокації, що є Додатком 1 до Договору.

Згідно з дислокацією об'єктів ЗАТ «Трускавецькурорт» та постів охорони ПП «Олександр-Гарант» станом на 23.02.2016, яка є додатком до Угоди від 23.02.2016 про внесення змін до Договору №119 про надання охоронних послуг від 31.12.2013, Обєкти ЗАТ «Трускавецькурорт», які підлягають охороні визначаються в розрізі Філій та структурних підрозділів (заголовки відповідних колонок Дислокації).

Відповідно до ст. 64 Господарського кодексу України підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Філії та структурні підрозділи юридичної особи не є майном (річчю) та об'єктом цивільних прав, а є елементами організаційної структури підприємства, як юридичної особи - суб'єкта цивільних прав.

Пунктом 7 дислокації визначено, що одним з об'єктів ЗАТ «Трускавецькурорт» є Філія - ПМТП, структурний підрозділ - територія, адреса об'єкту - вул. Стебницька, 61,63, номер поста - 7/1, графік роботи - цілодобовий, кількість охоронців на посту - 1. Назва Обєктів зазначена у Дислокації також узгоджується з Розрахунком охоронних послуг ПП «Олександр-Гарант» станом на 23.02.2016, який також є додатком до Угоди від 23.02.2016 про внесення змін до Договору №119 про надання охоронних послуг від 31.12.2013. Відповідно до цього розрахунку Назва об'єкта - Філія ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», Підрозділ - Філія ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП» вул. Стебницька, 61, 63.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охоронну діяльність», об'єктом охорони є фізична особа та/або майно.

Дислокація, яка є додатком до Договору визначає не майно, яке підлягає охороні, а підрозділ Замовника, майно якого очевидно підлягає охороні.

Відтак суд відхиляє доводи Відповідача з посиланням на п.6.10.4. Договору, про те, що він не несе відповідальності за цілісність будівель, окремих приміщень у будівлях та споруд і матеріальних цінностях, що в них зберігаються, якщо такі будівлі, приміщення та споруди не внесені до Дислокації, оскільки сама Дислокація не передбачає внесення до неї майна (речей), яке підлягає охороні.

У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку, що об'єкти, які підлягають охороні за Договором (будівлі, окремі приміщення у будівлях, споруди та території) визначаються в актах про прийняття Обєктів та територій під охорону, які складаються відповідно до п. 1.5. Договору.

Слід також зазначити, що як редакція Дислокації станом на 23.02.2016, так і сама Угода додатком до якої є ця Дислокація складені 23.02.2016, тоді як акт прийому-передачі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» ПМТП під охорону ПП «Олександр-Гарант» складено 22.02.2016, тобто ще до укладення відповідної Угоди та внесення відповідного Обєкту до Дислокації. Попередні редакції Дислокації взагалі не передбачали такого Обєкту охорони як Філія ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП». Таким чином сторони, попередньо передавши та прийнявши під охорону Обєкт охорони внесли відповідні зміни до Дислокації, що свідчить про те, що ці зміни повинні в повній мірі відповідати тому Обєкту охорони, який було фактично прийнято під охорону за актом.

22 лютого 2016 року, комісією в складі представників ПП «Олександр-Гарант», в тому числі директора Медончака О.С., та представників ПрАТ «Трускавецькурорт» складено акт прийому-передачі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» ПМТП під охорону ПП «Олександр-Гарант».

Даючи оцінку вказаному акту суд зазначає таке.

Згідно з актом 22.02.2016 комісією здійснено прийом передачу території та будівель філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», розташованих, зокрема за адресою м.Трускавець вул. Стебницька, 61, 63. (абз 1 акту).

У абзаці 2 акту вказано, що під час здійснення прийому-передачі вищевказаного об'єкту комісією було встановлено наступне: облікові документи (журнали обліку товарно-матеріальних цінностей, руху тмц та інші) на момент здійснення прийому-передачі були відсутні; описи тмц в приміщеннях корпусів - відсутні.

Згідно з абзацом 3 акту, у зв'язку з вищенаведеним ПП «Олександр-Гарант» приймає під охорону, зокрема, територію та будівлі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» ПМТП, ака розташована за адресою м. Трускавець вул. Стебницька, 61, 63.

Фактичний стан обліку товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться в будівлях та на території зазначених вище об'єктів на момент прийому-передачі не представляється можливим. (абз. 4 акту).

Заперечення Відповідача, що він не несе відповідальність за матеріальні цінності, які знаходились в прийнятих під охорону будівлях, оскільки фактичний стан обліку на момент прийому-передачі комісією не визначався, не беруться судом до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.2. Договору до прийняття Обєктів та/або територій під охорону відповідно до п. 1.5. цього Договору сторони протягом 2 робочих днів з моменту укладення чи внесення змін до даного Договору або відповідного звернення Замовника проводять обстеження технічного стану Обєктів (у разі розташування стаціонарних постів охорони), візуальне обстеження Обєктів (у разі здійснення охорони способом патрулювання, обстеження засобів охорони та безпеки в Обєктах та на територіях, в тому числі приладів охоронної сигналізації (при їх наявності), про що складається Акт обстеження технічного стану Обєкту та території, який підписується уповноваженими представниками сторін. У випадку виявлення недоліків, які впливають на виконання Виконавцем своїх обов'язків за Договором, у Акті обстеження технічного стану Обєкту та території вказуються ці недоліки та встановлюються строки/терміни їх усунення Замовником.

Сторонами не надано суду складеного у відповідності до п.2.2. Договору Акту обстеження технічного стану Обєкту та території, у якому повинні відображатись виявлені недоліки, які впливають на виконання Виконавцем своїх обов'язків за Договором.

Пунктом 2.4. Договору передбачено право Виконавця не приймати під охорону Обєкт чи територію до моменту усунення Замовником виявлених відповідно до цього розділу Договору недоліків. Цим пунктом також встановлено, що у випадку прийняття Виконавцем Обєкту чи території під охорону до моменту усунення Замовником виявлених недоліків, Виконавець виконує свої обов'язки та несе відповідальність за цим Договором в повному обсязі.

Відтак Виконавець, вважаючи, що відсутність облікових документів (журналів обліку товарно-матеріальних цінностей, руху тмц та інші) на момент здійснення прийому-передачі та описів тмц в приміщеннях корпусів є недоліками, якій впливають на виконання Виконавцем своїх обов'язків за Договором був вправі не приймати під охорону такий Обєкт чи територію до моменту їх усунення, однак прийнявши такий Обєкт чи територію під охорону Виконавець виконує свої обов'язки та несе відповідальність за цим Договором в повному обсязі.

Тобто Відповідач, вважаючи, що відсутність облікових документів (журналів обліку товарно-матеріальних цінностей, руху тмц та інші) на момент здійснення прийому-передачі та описів тмц в приміщеннях корпусів є недоліками, не скористався своїм правом не приймати під охорону територію та будівлі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» ПМТП, ака розташована за адресою м. Трускавець вул. Стебницька, 61, 63, а тому повинен виконувати свої обов'язки та несе відповідальність за Договором в повному обсязі.

Стосовно заперечень Відповідача, що за актом ним що не приймались під охорону будь-які будівлі філії «ПМТП» на вул. Стебницькій, 61, 63 в м. Трускавець, в тому числі і будівля складу-ангару №6 чи №8, з якої викрадено кабель, а лише території філії «ПМТП» на вул. Стебницькій, 61, 63, оскільки в абзаці 3 акту в контексті «…приймає під охорону територію та будівлі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», ака розташована за адресою м.Трускавець вул. Стебницька, 61, 63...» вжито прикметник «яка», а не «які» слід зазначити наступне.

Як зазначено в абзаці 1 акту «…22.02.2016р. здійснили прийом передачу території та будівель філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», які розташовані за адресою м. Трускавець вул. Стебницька, 61, 63 та будівлі (холодильного складу) філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», яка розташована за адресою м. Трускавець, вул. Роксолани, 10.»

Згідно з абзацом 3 акту «…ПП «Олександр-Гарант» приймає під охорону територію та будівлі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП, яка розташована за адресою м. Трускавець вул. Стебницька, 61, 63 та будівлю (холодильного складу) філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», яка розташована за адресою м. Трускавець, вул. Роксолани, 10.»

Зідно з абзацом 4 акту «Фактичний стан обліку товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться в будівлях та на території зазначених вище об'єктів на момент прийому-передачі не представляється можливим».

Тобто мета складання акту визначені в абзаці 1 де вказуються як територія та і будівлі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», які розташовані за адресою м. Трускавець вул. Стебницька, 61, 63 та будівлі (холодильного складу) філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», яка розташована за адресою м. Трускавець, вул. Роксолани, 10. А абзац 3 сформульований з урахуванням встановлених комісією та вказаних у абзаці 2 обставин (відсутність облікових документів (журналів обліку товарно-матеріальних цінностей, руху тмц та інші) на момент здійснення прийому-передачі та описів тмц). Оскільки обставини, вказані у абзаці 2 є загальними та не стосуються конкретних будівель філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», які розташовані за адресою м. Трускавець вул. Стебницька, 61, 63, суд приходить до висновку, що прикметник «яка» вжито в абзаці 3 помилково, замість прикметника «які»

Крім цього, в абзаці 4 слово будівлі вжито також в множині, що свідчить про те, що під охорону прийнято декілька будівель.

Таким чином, із загального змісту акту вбачається, що сторони мали дійсні наміри передання та прийняття під охорону не лише території філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП» за адресою вул. Стебницька, 61, 63, а і будівель розташованих на цій території за адресою вул. Стебницька, 61, 63.

При цьому судом враховано позицію, висловлену Верховним судом при розгляді 18 квітня 2018 року справи (касаційне провадження № 61-11сво 17), за позовом ПрАТ «ФФ «Дарниця» до ф.о. про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири (справа № 753/11000/14-ц, касаційне провадження № 61-11сво 17).

Об'єднана палата Касаційного цивільного суду щодо тлумачення умов договору зазначила, що, у частинах 3 і 4 ст. 213 ЦК України визначаються загальні підходи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Аналіз змісту договору купівлі-продажу свідчить, що буквальне тлумачення не дає змоги визначити зміст відповідної умови договору купівлі-продажу щодо порядку проведення розрахунку. Те ж стосується й аналізу текстуального контексту договору купівлі-продажу.

Оскільки ці механізми не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови договору купівлі-продажу щодо порядку проведення розрахунку, то потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов'язаний з неясністю такої умови. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоч і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

За аналогією закону, згідно з ст. 8 ЦК України, положення щодо тлумачення умов договору, визначені ст. 213 ЦК України, можливо застосовувати і до інших правочинів, зокрема і актів передання об'єктів. З урахуванням того, що акти прийому-передачі об'єктів під охорону, в тому числі і акт прийому-передачі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП» під охорону ПП «Олександр-Гарант» від 22.06.2016р. складало ПП «Олександр-гарант» оскільки акти складені на бланку ПП «Олександр-Гарант», саме воно повинно нести ризик пов'язаний з неясністю умови (положення), включеної до цього акту.

Таким чином суд приходить до висновку, що згідно акту прийому-передачі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП» під охорону ПП «Олександр-Гарант» від 22.06.2016 Відповідач прийняв під охорону як будівлі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», розташовані за адресою вул. Стебницька, 61, 63, так і територію філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», на якій знаходяться ці будівлі.

Згідно з наданим Позивачем планом території філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП» розташованої за адресою м.Трускавець вул. Стебницька, 61, 63 з нанесеними на ньому будівлями та спорудами, ця територія має замкнутий контур, є огородженою і на ній, серед інших розташована будівля складу-ангару №8 (№6). Територія філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП» розташована за адресою м.Трускавець вул. Стебницька, 61, 63 складається з двох суміжних земельних ділянок розташованих за відповідними адресами: земельній ділянці площею 1,0118 га, розташованої за адресою м. Трускавець, вул. Стебницька, 61 та земельній ділянці площею 2,6619 га, розташованої за адресою м.Трускавець, вул. Стебницька, 63, що підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру на ці ділянки, копії яких містяться в матеріалах справи. (а.с.4-13, том 6)

Відповідно до наданих Позивачем пояснень, на земельній ділянці площею 2,6619 га, розташованій за адресою м. Трускавець, вул. Стебницька, 63 розміщені 4 будівлі: будівля виробничого корпусу площею 6233,6 кв.м., будівля автозаправочної станції площею 13,1 кв.м., будівля механізованої мийки площею 528,1 кв.м. та будівля адмінкорпусу площею 1911,9 кв.м. На земельній ділянці площею 1,0118 га, розташованій за адресою м.Трускавець, вул. Стебницька, 61 розміщені 3 будівлі: будівля складських приміщень площею 2719,9 кв.м., будівля контори площею 189,0 кв.м. та будівля прохідної площею 17,4 кв.м., Право власності ПрАТ «Трускавецькурорт» на вказані будівлі, як на об'єкти нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується наданим Відповідачем витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім цього, на земельній ділянці площею 1,0118 га, розташованій за адресою м.Трускавець, вул. Стебницька, 61 розміщена будівля ангару, в якій знаходився викрадений кабель, права на яку не зареєстровані в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Обидві означені земельні ділянки перебувають в постійному користуванні ПрАТ «Трускавецькурорт», що також підтверджується наданим Відповідачем витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Наведені обставини не заперечуються Відповідачем.

Щодо тверджень Відповідача про вказівки в різних документах на належність складу-ангару №8 (№6) до різних філій ПрАТ «Трускавецькурорт» ПМТМ чи АТП а також вживання різних назв цього складу, то вони не спростовують факту наявності будівлі цього складу та її розташування на території, яка була прийнята під охорону.

Доказів, які б підтверджували повернення Виконавцем цих об'єктів Замовнику до закінчення строку Договору сторонами не надано. Тобто, в період з 22.06.2016 по 31.12.2016 як будівлі філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», розташовані за адресою вул. Стебницька, 61, 63, так і територія філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП», на якій знаходяться ці будівлі перебували під охороною ПП «Олександр-Гарант».

Відповідно до п. 3.1.1. Договору Виконавець зобов'язаний забезпечити охорону об'єктів та територій, матеріальних цінностей та грошових коштів Замовника, прийнятих під охорону, а також не допускати проникнення сторонніх осіб в Обєкти чи на території, що охороняються.

Згідно з п. 3.1.2. Договору Виконавець зобов'язаний відповідно до внутрішніх документів Замовника здійснювати на Обєктах та територіях пропускний режим, контролювати ввезення та вивезення (внесення та винесення) матеріальних цінностей в Обєкти чи на території та з Обєктів чи з територій за перепустками чи іншими документами, встановленої Замовником форми (якщо пропускний режим передбачений) та не допускати в Обєкти або на території осіб або їхнє майно, що не мають права перебувати в Обєктах або на територіях.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охоронну діяльність», пропускний режим це установлений у межах об'єктів охорони порядок, який забезпечується комплексом організаційно-правових та інженерно-технічних заходів, що здійснюються з метою виключення можливості безконтрольного переміщення осіб, транспортних засобів і майна на об'єкти та з об'єктів охорони.

В силу положень ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з актом від 23.11.2016 складеним начальником служби безпеки ПрАТ «Трускавецькурорт» Хотєновим Ю.Г., в присутності завідувача складу ПрАТ «Трускавецькурорт» філії АТП Клепача М.М., заст. нач. СБ ПрАТ «Трускавецькурорт» Федоренка О.Є., начальника відділу охорони ПП «Олександр-гарант» Станіславчука В.І. та начальника зміни ПП «Олександр-гарант» Кунцьо М.К., 23.11.2016 близько 10 год. 45 хв. було виявлено крадіжку силового мідного кабелю з приміщення складу №8 (металопрокат) філії ПрАТ «Трускавецькурорт» АТП, яка розташована за адресою м.Трускавець, вул. Стебницька, 61,63.

Відповідно до п. 6.4. Договору, при наявності письмової заяви Замовника про завдані збитки відповідальні представники Виконавця зобов'язані брати участь у визначенні розміру цих збитків та встановленні залишків товарно-матеріальних цінностей, які порівнюються з даними бухгалтерського обліку на день події. Встановлення залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути проведене негайно по прибутті працівників Сторін на місце події.

Як вбачається з інвентаризаційного опису запасів від 24.11.2016 робочою інвентаризаційною комісією ПрАТ «Трускавецькурорт» на виконання наказу ПрАТ «Трускавецькурорт» №209 від 24.11.2016 в присутності матеріально відповідальної особи - завідувача складу ПрАТ «Трускавецькурорт» Клепача М.М. та старшого зміни ПП «Олександр-гарант» Кунцьо М.К. було проведено зняття фактичних залишків запасів, які обліковуються на субрахунку 281 та зберігаються 8 Металопрокат склад (Клепач М.М.). За результатами інвентаризації встановлено розбіжності між фактичною наявністю окремих матеріальних цінностей та даними бухгалтерського обліку. Зокрема, фактична наявність кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 становила 2030,2 м (за даними бухгалтерського обліку - 2484 м), а кабелю ПвЭгаПу-10 1х240/70 - 4602 м (за даними бухгалтерського обліку - 4608 м).

Суд відхиляє доводи Відповідача, що старший охоронник (начальник зміни) ПП «Олександр-Гарант» не є відповідальним представником Виконавця, а таким представником є лише директор ПП «Олександр-Гарант» з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку організації та здійснення охорони об'єктів та територій замовника, що є додатком №3 до Договору в редакції, яка діяла на момент виявлення крадіжки, старший охоронник (начальник зміни) зобов'язаний, зокрема, взаємодіяти з уповноваженими представниками Замовника з питань виконання Договору щоденно до 7.30 год., а в надзвичайних випадках негайно інформувати представника Замовника про стан справ (зокрема, але не тільки про наявність/відсутність фактів порушень пропускного режиму та громадського порядку чи інших надзвичайних подій) на Обєктах чи територіях; отримувати на руки, розписуватись в отриманні, підписувати візувати всю необхідну службову документацію, яка пов'язана з поточною діяльністю Виконавця стосовно виконання цього Договору; складати та оформляти всю необхідну для забезпечення поточної роботи Виконавця стосовно виконання цього Договору: акти, журнали, протоколи, пояснення, графіки, службові записки, відомості, в т.ч. і постові відомості та інші види службової документації.

Зважаючи на вказані обов'язки старшого охоронника (начальника зміни) він повинен першим прибути на місце події, а враховуючи, що відповідно до п. 6.4. Договору, встановлення залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути проведене негайно по прибутті працівників Сторін на місце події, він є єдиною особою - представником Виконавця, яка взмозі взяти участь у встановленні залишків матеріальних цінностей та визначенні збитків.

Отже суд приходить до висновку що саме старший охоронник (начальник зміни) є представником Виконавця, відповідальним за взаємодію з Замовником, а відтак складені за його участю матеріали інвентаризації є такими, що відповідають умовам Договору.

Відповідно до звіряльної відомості інвентаризації запасів від 30.11.2016 та протоколу від 30.11.2016 робочої інвентаризаційної комісії ПрАТ «Трускавецькурорт» за результатами проведеної 24.11.2016 інвентаризації виявлено нестачу кабельної продукції загальною кількістю 459,2 м., вартістю 456242,69 грн, в тому числі кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 в кількості 453,8 м, вартістю 454150,42 грн та кабелю ПвЭгаПу-10 1х240/70 в кількості 6 м, вартістю 2092,27 грн.

Згідно з п. 6.5. Договору, відшкодування Замовнику завданих з вини Виконавця збитків здійснюється на підставі звернення Замовника до Виконавця сума збитків повинна бути підтверджена відповідними документами і розрахунками втрачених, знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, складених за участю Виконавця та звірених з обліково-бухгалтерськими даними Замовника. До збитків, що підлягають відшкодуванню, включаються вартість викраденого або знищеного майна, розмір зниження вартості пошкоджених товарно-матеріальних цінностей або витрат, проведених на відновлення пошкодженого майна.

Судом встановлено, що 09.12.2016 ПрАТ «Трускавецькурорт» листом за вих. №2079 повідомило Відповідача про виявлення 23.11.2016 крадіжки кабелю, проведення інвентаризації матеріальних цінностей за місцем виявлення крадіжки Відповідача та виявлення за результатами інвентаризації нестачі силового мідного кабелю та слідів його крадіжки. В листі також містилась вимога про відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язань за Договором. До листа було додано копію акту від 23.11.2016, копію інвентаризаційного опису, звіряльної відомості інвентаризації запасів та протоколу засідання робочої інвентаризаційної комісії від 30.11.2016.

Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача про те, що він не отримував листа Позивача за вих. № 2079 від 09.12.2016, оскільки в матеріалах справи міститься копія поштової квитанції №73/00944164 з відбитком поштового штемпеля датованого 09.12.2016 про відправлення рекомендованого поштового відправлення ПП «Олександр-Гарант» м. Вінниця з повідомленням про вручення, а також копія повідомлення №164 про вручення цього поштового відправлення уповноваженому за довіреністю представнику ПП «Олександр-Гарант» Шабанову 26.12.2016. (а.с. 76,77, том 1)

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, розрахунковим документом є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. Реєстрованим поштовим відправленням є поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. Рекомендоване поштове відправлення - це реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення. Повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Таким чином розрахункова квитанція відділення поштового зв'язку є належними доказом надіслання поштового відправлення, а повідомлення відділення поштового зв'язку про вручення рекомендованого поштового відправлення є належними доказами отримання цього відправлення одержувачем.

Крім цього, вимога про відшкодування збитків також містилась і у листі ПрАТ «Трускавецькурорт» №53 від 30.01.2017, направленому Відповідачу.(а.с.79, том1)

Також, як було встановлено судом 13.04.2018 Трускавецьким міським судом Львівської області було ухвалено вирок у кримінальній справі №457/264/17 яким було встановлено обставини вчинення крадіжок мідного електричного силового кабелю з приміщень складу філії ПМТП ПрАТ «Трускавецькурорт», що по вул. Стебницька 61, 63 в м.Трускавці. Зокрема вироком було встановлено, що в період з серпня по листопад 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_18 вчинялись крадіжки мідного електричного силового кабелю з проникненням на територію та в подальшому в приміщення складу-ангару філії ПрАТ «Трускавецькурорт» «ПМТП» за адресою вул. Стебницька, 61, 63, коли ці приміщення та територія перебували під охороною ПП «Олександр-Гарант» згідно договору №119 від 31.12.2013р. Загальна кількість викраденого мідного електричного силового кабелю становила: кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 - 459 м. та кабелю ПвЭгаПу-10 1х240/70 - 6 м.

Згідно з п. 6.3. Договору, факт крадіжки, грабежу, розбою, а також знищення чи пошкодження майна Замовника сторонніми особами, які проникли Обєкт чи територію, що охороняються, або внаслідок пожежі, або в силу інших причин з вини працівників, які здійснюють охорону Обєкту та/або території, встановлюється органами дізнання, слідства або судом.

При цьому суд зважає на положення ч.6 ст. 75 ГПК України, яка визначає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином в питанні чи мало місце вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_18 крадіжок мідного електричний силового кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 в кількості 459 м. та ПвЭгаПу-10 1х240/70 в кількості 6 м. з приміщень складу-ангару філії ПМТП ПрАТ «Трускавецькурорт», що по вул. Стебницька 61, 63 в м.Трускавці вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 13 квітня 2018 року у кримінальній справі №457/264/17 є обов'язковим. В інших питаннях вирок оцінюється судом нарівні з іншими письмовими доказами.

Суд звертає увагу, що вироком суду встановлено кількість викраденого кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 - 459 м. та ПвЭгаПу-10 1х240/70 - 6 м., тоді як матеріалами інвентаризації від 24.11.2016р. та від 30.11.2016р. встановлено нестачі кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 - 453,8 м та ПвЭгаПу-10 1х240/70 - 6 м. Зважаючи, що сума збитків розрахована Позивачем виходячи з втраченого кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 в кількості 453,8 м, суд не відступає від позовних вимог Позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про охоронну діяльність», у договорах про надання послуг з охорони майна та фізичних осіб відповідно до положень Цивільного кодексу України визначаються умови відшкодування суб'єктом охоронної діяльності шкоди, заподіяної через неналежне виконання ним своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 6.1. Договору з моменту прийняття Обєкта та/або території під охорону Виконавець несе матеріальну відповідальність за збитки. Спричинені неналежним виконанням ним своїх обов'язків, а саме:

6.1.1. За втрату і нестачу товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів під час знаходження Обєкта та/або території під охороною в результаті неналежного забезпечення охорони, невиконання Виконавцем встановленого в Обєкті чи на території порядку вивезення (винесення) товарно-матеріальних цінностей;

6.1.2. За пошкодження, псування або знищення майна (в тому числі шляхом підпалу) сторонніми особами, які проникли в Обєкт чи на територію внаслідок неналежного виконання Виконавцем взятих на себе за Договором зобов'язань.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме:

- протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання;

- наявність збитків;

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб;

- вина боржника.

Так, протиправною поведінкою Відповідача стало неналежне виконанням ним свої зобов'язань, встановлених п.3.1.1., п.3.1.2. Договору, а саме, забезпечити охорону об'єктів та територій, матеріальних цінностей та грошових коштів Замовника, прийнятих під охорону, а також не допускати проникнення сторонніх осіб в Обєкти чи на території, що охороняються та здійснювати на Обєктах та територіях пропускний режим.

Відповідач не забезпечив належну охорону об'єктів та території, прийнятих під охорону, допустив проникнення сторонніх осіб на територію та в об'єкт, що охоронялися внаслідок чого цими особами було викрадено матеріальні цінності Позивача, від втрати яких останній зазнав збитків в розмірі їх вартості.

Що стосується вини, як однієї з умов відповідальності слід вказати правову позицію Верховного суду України, висловлену у справі № 6-170цс12, щодо того, що установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, Цивільний кодекс України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини.

Згідно з вимогами статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Аналіз положень статті 614 ЦК України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини.

Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання.

Зважаючи на те, що зобов'язанням Відповідача за Договором (п.3.1.1., п.3.1.2.) було забезпечити охорону об'єктів та територій, матеріальних цінностей та грошових коштів Замовника (Позивача), прийнятих під охорону, а також не допускати проникнення сторонніх осіб в Обєкти чи на території, що охороняються та здійснювати на Обєктах та територіях пропускний режим, Відповідач повинен був довести, що його працівники, які безпосередньо здійснювали охорону Обєктів та території Позивача вжили усіх залежних від них заходів щодо їх охорони та недопущення проникнення в ці Обєкти та на території сторонніх осіб. Проте Відповідачем цього доведено не було.

Усі доводи щодо належного виконання Відповідачем своїх обов'язків за Договором зводились до того, що ним направлялись його працівники - охоронці у відрядження для здійснення охорони об'єктів за Договором, а також того, що Позивачем було підписано акти виконаних робіт за періоди, коли мали місце крадіжки, в яких було вказано, що сторони претензій одна до одної не мають. На думку Відповідача ці факти свідчать про належне виконання ним своїх обов'язків згідно Договору.

Суд відхиляє акти виконаних робіт за серпень-грудень, 2016 року, як докази належного виконання Відповідачем своїх зобов'язань щодо охорони за Договором виходячи з такого.

Факти вчинення крадіжок матеріальних цінностей з приміщень, які перебували під охороною Відповідача підтверджуються вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 13 квітня 2018 року у кримінальній справі №457/264/17, які є обов'язковим для суду, а вказані акти виконаних робіт не є доказом того, що працівники Відповідача, які безпосередньо здійснювали охорону Обєктів та території Позивача вжили усіх залежних від них заходів щодо їх охорони та недопущення проникнення в ці Обєкти та на території сторонніх осіб, а відповідно і вчинення цими особами крадіжок.

Крім цього, нестача кабелю була виявлена 23.11.2016, що засвідчується відповідним актом, а його крадіжки, що було встановлено вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 13 квітня 2018 року у кримінальній справі №457/264/17 мали місце в період з серпня по листопад 2016 року. Як вбачається з акту про виявлення крадіжки від 23.11.2016, при відкритті приміщення складу та дослідженні нижнього замка, яким був закритий склад була виявлена паперова контрольна стрічка Клепача М.М., яка знаходилась в середині замка та була датована 10.06.2016. Зазначене свідчить про те, що приміщення складу не відчинялось з 10.06.2016 до 23.11.2016. Тобто Позивач не перевіряв залишки матеріальних цінностей на складі в цей період, а відповідно і не міг знати про їх нестачу та/або про вчинення крадіжок. Крім цього, дати вчинення крадіжок були встановлені слідством значно пізніше і стали відомі лише з обвинувальних актів від 10.02.2017 (кримінальне провадження №0000812 від 24.11.2016р.) та від 23.03.2017 (кримінальне провадження №0000139 від 06.03.2017р.).

До того ж, встановлені Трускавецьким міським судом у вироку обставини свідчать про те, що в окремі дні працівник Відповідача, який безпосередньо здійснював охорону Обєктів та території Позивача не те, що не вжив усіх заходів для їх охорони, а особисто здійснював крадіжки майна Позивача, з цих Обєктів та території.

Наведені обставини, на переконання суду, вказують на наявність вини Відповідача у порушенні ним своїх зобов'язань за за Договором.

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Збитками, відповідно до ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 225 Господарського кодексу України, при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Зважаючи на положення вказаної статті щодо дати, на яку визначається розмір збитків за клопотанням Позивача було призначено проведення судової товарознавчої експертизи на предмет визначення вартості мідного електричного силового кабелю ВБбШвнг 3х240+1х120 та ПвЭгаПу-10 1х240/70 на території м. Трускавця станом на 24.02.2017р., тобто на день звернення Позивача до суду з позовом.

Згідно з висновком судового експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №178/18-21 від 16.05.2018р. та уточненням до цього висновку від 03.10.2018р. №178/18-21/1034 за результатами проведення судової експертизи, ринкова вартість мідного силового електричного кабелю, аналогічного викраденому станом на 24.02.2017р. (час звернення Позивача до суду з позовом) на території м.Трускавця становила: кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 - 1701,70 грн. за 1 метр., кабелю ПвЭгаПу-10 1х240/70 - 524,28 грн. за 1 метр.

Відповідно до визначеної експертизою вартості за одиницю кабелю сума збитків від втрати 453,8 м кабелю ВБбШв нг 3х240+1х120 та 6 м кабелю ПвЭгаПу-10 1х240/70 становить 775377,14 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В силу ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Враховуючи сплачену ОСОБА_3 16.12.2016 ПрАТ «Трускавецькурорт» в якості відшкодування шкоди суму 9008,00 грн., сума збитків, завданих ПрАТ «Трускавецькурорт», яка підлягає відшкодуванню Відповідачем становить 766369,14 грн.

Щодо інших заперечень ПП «Олександр-Гарант», суд зважає на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта долучених до матеріалів справи доказів та наданих сторонами пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат судом враховуються наступне.

В заяві позивача №312 від 06.07.2018 про збільшення розміру позовних вимог ПрАТ «Трускавецькурорт» наводить попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат понесених ним та які він очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Такими витратами, зокрема є витрати зі сплати судового збору в сумі 11495,54 грн; витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 5005,00 грн та витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 55000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

За матеріалами справи судом встановлено, що з метою надання професійної правничої допомоги у справі зі стягнення збитків із Приватного підприємства «Олександр-Гарант» () ПрАТ «Трускавецькурорт» 10.01.2017р. уклало з Адвокатським об'єднанням «Вдовичен та партнери» договір про надання правової допомоги №2017-01-10/1. Відповідно до умов цього договору за надання правової допомоги та виконання доручення, визначеного п. 1.1. цього Договору, Довіритель (ПрАТ «Трускавецькурорт») сплачує Адвокатському об'єднанню «Вдовичен та партнери» винагороду (гонорар) у розмірі, визначеному виходячи з обсягу фактично наданих Адвокатським об'єднанням послуг (виконаної роботи), але не менше 55 000,00 грн. 07.08.2018 ПрАТ «Трускавецькурорт» на підставі рахунку №91 від 01.08.2018 Адвокатського об'єднання «Вдовичен та партнери» здійснило оплату винагороди АО «Вдовичен та партнери» в сумі 55 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №7567 від 07.08.2018.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до наданого ПрАТ «Трускавецькурорт» Опису обсягу наданих послуг (виконаної роботи) за Договором №2017-01-10/1 від 10.01.2017 станом на 01.08.2018, складеного АО «Вдовичен та партнери» та погодженого генеральним директором ПрАТ «Трускавецькурорт», АО «Вдовичен та партнери» виконало ряд робіт (послуг), зокрема щодо підготовки до розгляду справи, збору доказів, підготовки процесуальних документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Беручи до уваги значну ціну позову та значення справи для позивача, враховуючи складність справи та оцінивши обсяг наданих АО «Вдовичен та партнери» послуг та виконаних робіт суд приходить до висновку, що витрати на оплату правничої допомоги є співмірними з цими чинниками.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від відповідача не надходило до суду клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу через їх неспівмірність чинникам, наведеним у ч.4 вказаної статті. Доказів неспівмірності цих витрат Відповідачем не надано.

Відповідно до ч.4 ст.127 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що витрати по оплаті судової товарознавчої експертизи склали 5 005,00 грн. ухвалою суду від 14.12.2017 покладено на ПрАТ «Трускавецькурорт». Зазначені витрати оплачені ПрАТ «Трускавецькурорт», що підтверджується актом №178/18-21 від 16.05.2018, який разом з висновком експертизи містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що судом позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а в матеріалах справи наявні докази на підтвердження оплати ПрАТ «Трускавецькурорт» судової експертизи та за надання професійної правничої домоги, витрати останнього пов'язані з проведення експертизи та на надання професійної правничої допомоги покладаються на ПП «Олександр-Гарант».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині судового збору, суд керується ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір за позовом покладається на ПП «Олександр-Гарант» в розмірі 11 495,54 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства "ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ" (вул. Б. Лук'яновського, 23, м. Вінниця, 21020, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Трускавецькурорт" (бульвар Юрія Дрогобича, 2, м. Трускавець, Львівська область, 82200, ) 766 369 (сімсот шістдесят шість тисяч триста шістдесят дев'ять) грн 14 коп. - збитків; 5 005 (п'ять тисяч п'ять) грн 00 коп. - витрат за проведення судової експертизи; 55 000 (п'ятдесят п'ять тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу та 11 495 (одинадцять тисяч чотириста дев'яносто п'ять) грн 54 коп.- витрат зі сплати судового збору.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 11 березня 2019 р.

Головуючий суддя Матвійчук В.В.

Судді Нешик О.С.

Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (бульвар Ю. Дрогобича, 2, м. Трускавець, 82200)

3 - відповідачу (вул. Б. Лук'яновського, 23, м. Вінниця,21020)