ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Справа №907/427/18

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Мирутенка О.Л.

Хабіб М.І.

за участю сторін від:

ініціюючого кредитора: Гриньо Д.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області б/н від 19.12.2018

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11.12.2018 про відмову у задоволенні кредиторських вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області (суддя І.Г. Ушак)

у справі №907/427/18

за заявою ініціюючого кредитора фізичної особи-підприємця Апярі Йосипа Івановича, с. Малий Березний Закарпатської області

про банкрутство Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчий комплекс «Полонина» Закарпатського обласного Закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист», с. Лумшори Закарпатської області

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

Ухвалою суду Господарського суду Закарпатської області від 17.08.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчий комплекс «Полонина» Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист», визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - ФОП Апярі Йосипа Івановича у сумі 1767028,16 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну.

20.08.2018 здійснено оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

24.10.2018 до господарського суду надійшла заява Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання кредиторських вимог до боржника на загальну суму 86961,45 грн., з яких 3 524,00 грн. - судовий збір, 83 437,45 грн. - пеня по наступним платежам: по платежу ЗО 11021000 «Податок на прибуток» у розмірі 42 669,33 грн.; по платежу 30 1410100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 33 146,18 грн.; по платежу 50 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» у розмірі 1387,98 грн; по платежу 50 18010400 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості"» у розмірі 6233,96 грн.

Суть спору.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.12.2018 окрім розгляду заяви про відому у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області, визнано вимоги кредиторів:ОСОБА_9 на суму 171 184,98 грн., (перша черга); ОСОБА_6 на суму 120 691,00 грн (перша черга), в інших їх частинах вимог - відмовлено у визнанні.

Ухвала суду від 11.12.2018 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області мотивована тим, що такі в частині нарахованої пені за період з 15.08.2018 по 17.08.2018 подані після спливу тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у даній справі, отже за своїм статусом не є конкурсними, та можуть погашатися у шосту чергу в ліквідаційній процедурі, а в частині нарахованої пені за період з 17.08.2018 по 31.08.2018 є поточними вимогами, питання визнання яких може вирішуватися судом також у ліквідаційній процедурі у разі визнання боржника банкрутом.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Головним управлінням ДФС у Закарпатській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду в частині відмови у визнанні кредиторських вимог в повному обсязі та віднести суму 3 524, 00 грн (судовий збір) до першої черги, а суму 83 437,45 грн до шостої черги, які будуть погашатися в ліквідаційній процедурі. В своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що відповідно до п.п. 14.1.175 п.14 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку про банкрутство боржника у даній справі, отже, за своїм за своїм статусом не є конкурсними та можуть погашатися у шосту чергу в ліквідаційній процедурі, а в частині нарахованої пені за період з 17.08.2018 по 31.08.2018 є поточними вимогами, питання визнання яких може вирішуватися у ліквідаційній процедурі у разі визнання боржника банкрутом. Однак, такі висновки суди не відповідають матеріалам справи, оскільки заявлені кредиторські вимоги ГУ ДФС у Закарпатській області виникли в період до 17.08.2018, та відсутні нарахування в період після 17.08.2018.

Сторонами не подано відзивів на апеляційну скаргу.

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Оцінка суду.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Враховуючи вимоги ст. 269 ГПК України щодо розгляду вимог в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не переглядає ухвалу суду першої інстанції в частині вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, згідно ч. 4 ст. 23 Закону не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, однак, відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів, зокрема, щодо виплати заробітної плати.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією місцевого господарського суду про відмову у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області, враховуючи те, що такі в частині нарахованої пені за період з 15.08.2018 по 17.08.2018 подані після спливу тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у даній справі, отже за своїм статусом не є конкурсними та можуть погашатися у шосту чергу в ліквідаційній процедурі, а в частині нарахованої пені за період з 17.08.2018 по 31.08.2018 є поточними вимогами, питання визнання яких може вирішуватися судом також у ліквідаційній процедурі у разі визнання боржника банкрутом.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи та заперечення, викладені апелянтом у апеляційній скарзі не спростовують імперативних норм чинного законодавства про банкрутство якими обгрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, норми якого є спеціальними нормами закону на відміну від загальних норм, якими є норми, що регулюють податкові відносини, і при цьому навіть відсутня конкуренція таких норм у даних спірних правовідносинах.

З огляду на вищевикладене, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 11.12.2018 у справі № 907/427/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Закарпатській області - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.03.2019

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді О.Л. Мирутенко

М.І. Хабіб