ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 Справа № 904/5050/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за первісним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція", м. Южноукраїнськ Миколаївська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс", м.Дніпро

про стягнення 169 654,72 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс", м. Дніпро

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція", м. Южноукраїнськ Миколаївська область

про стягнення 74741,79 грн.

Представники:

Від Позивача (за первісним позовом): ОСОБА_1, довіреність №581 від 26.04.16р., представник

Від Відповідача (за первісним позовом): представник не з'явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (далі-Позивач) 08.11.2018 року звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

прийняти позовну заяву до розгляду;

розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" пеню в сумі 161630,15 грн., штраф в сумі 8024,57 грн. та судовий збір в сумі 2 544,81 грн.

Позивач за первісним позовом обґрунтовує свої позовні вимоги порушенням Відповідачем термінів постачання товару за Договором на постачання товару №53-123-01-18-04138 від 27.02.2018 року.

За зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" просить стягнути з останнього 3% річних в сумі 2136,75 грн., індекс інфляції в сумі 72605,04 грн. та судовий збір в сумі 1121,13 грн.

В обґрунтування зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" посилається на порушення ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" строків оплати гумових виробів.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018р. справу переведено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018р. прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" про стягнення 169654,72 грн.

10.01.2019р. Позивач (за первісним позовом) подав заяву про зменшення позовних вимог (арк.с. 201-204 Т.1), в якій Заявник просить суд стягнути з Відповідача на свою користь пеню в сумі 152256,67 грн., штраф в сумі 7369,73 грн., судовий збір в сумі 2544,81 грн. та зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" поставити Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" товар на суму 49146,80 грн.

Подана заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України.

Також Позивач (за первісним позовом) 10.01.2019р. подав відповідь на відзив (арк.с. 209-210 Т.1), в якому вказує про те, що Відповідачем невірно здійснений розрахунок пені, а саме Відповідач невірно застосував обмеження у нарахуванні пені строком у 6 місяців, як передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки у ч. 6 ст. 232 ГК України є таке застереження "Якщо інше не встановлено законом або договором", а саме п. 4.1 договору не передбачене обмеження у часі нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 13.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2019р. закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено до судового розгляду по суті.

21.02.2018 року Позивач (за первісним позовом) до початку судового засідання подав заяву про уточнення позовних вимог (арк.с. 24-27 Т.2), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" на свою користь пеню в сумі 143826,18 грн., штраф в сумі 75747,33 грн. та судовий збір.

Подана заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України.

Також Позивач (за первісним позовом) подав клопотання (арк.с. 32-33 Т.2), в якому зазначив про те, що в заяві від 09.01.2019р. №32/02 було зазначено товар в асортименті та його кількість, який необхідно було поставити Відповідачем, але у зв'язку з уточненням позовних вимог (заява №32 від 05.02.2019), Позивач за первісним позовом просить заяву від 09.01.2019 №32/02 не враховувати.

В доповнення до заперечень (на зустрічний позов) Позивач (за первісним позовом) подав клопотання в доповнення до заперечень (на зустрічний позов) (арк.с. 37-38 Т.2).

Під час судового засідання Позивач (за первісним позовом) подав клопотання (арк.с. 42 Т.2), в якому просить суд остаточно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" на свою користь лише пеню в сумі 143826,18 грн.

Подане клопотання прийнято судом до розгляду в якості заяви про зменшення розміру позовних вимог на підставі ст. 46 ГПК України.

Відповідач (за первісним позовом) в судові засідання призначені на 11.12.2018р., 26.12.2018р., 10.01.2019р., 24.01.2019р., 07.02.2019р. та 21.02.2019р. не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (арк.с. 197, 198, 239, 240 Т.1; арк.с. 23 Т.2). Сповіщення Відповідача (за первісним позовом) про слухання справи також підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відповідача (за первісним позовом) відповідно до ст. 202 ГПК України.

В судовому засіданні 21.02.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи за первісним позовом

Відповідач (за первісним позовом) позов не визнав, 05.12.2018р. подав відзив на позов (арк.с. 72-75 Т.1), в якому вказує про те, що Позивачем розраховано період прострочення поставки товару за накладною №0000018 від 08.10.2018р. та період не поставленого товару, понад шість місяців, що є таким, що порушує ч. 6 ст. 232 ГК України. Так, Відповідач (за первісним позовом) вважає, що розмір пені за первісним позовом повинен складати 423,19 грн., а розмір штрафу 8024,57 грн. Kpiм того, Відповідач (за первісним позовом) зазначає про те, що ним поставлено Позивачу (за первісним позовом) товар на загальну суму 1512606,24 грн. та не виконаною залишилася поставка товару на суму 157811,76грн., що є незначною порівняно з загальною ціною договору, при цьому прострочення поставки товару ніяким чином не завдало позивачу або іншим особам збитки, що підтверджується відсутністю заявлених позивачем до стягнення з відповідача збитків, а майновий стан відповідача є складним, у зв'язку з чим ТОВ "Науково-Виробнича Фірма "Техно-Люкс" просить суд, на підставі ст.233 ГК України зменшити розмір пені до 423,19 грн. та штрафу до 8024,57 грн.

4. Позиції інших учасників справи за зустрічним позовом

Відповідач (за зустрічним позовом) зустрічний позов не визнав, подав заперечення на позов (арк.с. 211-213 Т.1), в яких вказує про те, що у Відповідача (за зустрічним позовом) немає прострочки, оскільки ним вчасно проведена оплата за поставлений товар, згідно з п.п. 2.2, 3.2, 5.1 Договору №53-123-01-18-04138 від 27.02.2018 на суму 1670418,00 грн. з ПДВ, в підтвердження чого подав копії витягів з Єдиного реєстру податкових накладних №61 від 18.12.2018 (арк.с. 214-230 Т.1). До того ж, штрафні санкції за прострочення сплати грошових коштів можуть бути стягнуті саме в разі, якщо таке передбачено договором (встановлено за згодою сторін). Виходячи з вимог ст. 231 ГК України штрафні санкції застосовуються у випадках, передбачених законом або договором. Отже, вимоги зазначені у зустрічному позові Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" не визнає, оскільки відповідальність за порушення грошових зобов'язань договором не передбачена.

5. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті за первісним позовом

Між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (далі-Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" (далі-Постачальник) 27.02.2018 року укладено договір на постачання товару №53-123-01-18-04138 (далі-Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався передати Покупцю, а Покупець приймає на себе зобов'язання прийняти і сплатити товар - код СРV 19510000-4 по ДК 021:2015- Гумові вироби (гумові вироби) (далі-Товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (Додаток до договору №1), що є невід'ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2017 року (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору постачання здійснюється з 20.01.2018 по 30.03.2018 транспортом Постачальника, з обов'язковою присутністю представника Постачальника на умовах: DDP м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство" відповідно до Правил Інкотермс-2010; термін постачання може бути змінений за погодженням сторін, шляхом укладення додаткової угоди.

Відповідно до п. 3.2 Договору з товаром постачальник надає Покупцю: видаткову накладну; податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, з відображенням УКТЗЕД попозіційно, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу Покупця протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Постачальник надає Покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Датою постачання є дата отримання товару на складі Постачальника з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3 Договору).

Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 цього договору, та закінчується 31.12.2019. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього договору, та виконання діючих зобов'язань (п.п. 12.2, 12.3 Договору).

Так, на виконання умов договору постачання гумових виробів Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" повинно було здійснюватись у період з 20.01.2018р. по 30.03.2018р. Постачання товару було виконано частково на суму 1512606,24 грн. в період з 20.03.2018р. по 08.10.2018р.

У разі порушення зобов'язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, Постачальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення (п. 4.1 Договору).

Згідно з розрахунком Позивача (арк.с. 25-26 Т.2) сума пені складає 143826,18 грн., яка нарахована по кожній накладній окремо, за період з 01.04.2018 по 01.10.2018.

6.Норми права та мотиви, з яких виходить господарський

суд при розгляді первісного позову

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (стаття 712 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.551 ЦК Укрїани).

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ст.233 ГК України).

Враховуючи наведені норми права, у справі за первісним позовом необхідно встановити факт виникнення зобов'язань Відповідача з поставки товару, прострочку з їхнього виконання, а також встановити обґрунтований розмір неустойки.

7. Висновки суду за первісним позовом

Так, матеріалами справи доводиться факт несвоєчасної поставки товару Відповідачем за первісним позовом, що також не спростовано останнім. Аналіз розрахунків суми пені свідчить про нарахування Позивачем пені на суму боргу за накладними: №РН-0000004 від 20.03.2018р., №РН-0000006 від 11.06.2018р., №РН-0000007 від 18.06.2018р., №РН-0000008 від 27.06.2018р., №РН-0000011 від 02.07.2018р., №РН-0000012 від 23.07.2018р., №РН-0000013 від 10.08.2018р., №РН-0000014 від 17.08.2018р., №РН-0000015 від 21.08.2018р., №РН-0000016 від 04.09.2018р., №РН-0000018 від 08.10.2018р. (арк.с. 154-164 Т.1). Період прострочення визначений Позивачем остаточно за період з 01.04.2018 по 01.10.2018, з дотриманням 6 ти - місячного строку, встановленого ч.6 ст.232 ГК України.

Проте, за видатковою накладною №РН-0000006 від 11.06.2018р. на суму 180297,00 грн. Позивач не довів, що постачання товару відбулося 17.06.2018 року, оскільки зазначена видаткова накладна в місці відмітки особи, що отримувала товар, має виправлення, які не дозволяють встановити будь-яку дату. У зв'язку з цим суд приймає до уваги дані Відповідача, який вважає датою поставки дату видачі видаткової накладної, а саме 11.06.2018. (арк.с. 29 Т.1). Таким чином, з урахуванням зазначених обставин розмір пені встановлений судом на суму за 141867,61 грн.

Що стосується заяви Відповідача за первісним позовом про зменшення пені, суд вважає, що останній не довів наявність достатніх обставин для цього.

.

8. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи

по суті за зустрічним позовом

Відповідно до п. 2.2 Договору на постачання товару №53-123-01-18-04138 від 27.02.2018 року оплата відбувається на протязі 45 днів після постачання товару згідно специфікації №1 (Додаток до договору №1), та виконання Постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього Договору.

Згідно з п. 3.2 Договору з товаром постачальник надає Покупцю: видаткову накладну; податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, з відображенням УКТЗЕД попозіційно, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу Покупця протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Постачальник надає Покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 "про порядок приймання продукції по кількості" і П-7 "Про порядок приймання продукції по якості", СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС".

На виконання умов Договору №53-123-01-18-04138 від 27.02.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" було здійснено поставку товару на загальну суму 1512606,24 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000004 від 20.03.2018р., №РН-0000006 від 11.06.2018р., №РН-0000007 від 18.06.2018р., №РН-0000008 від 27.06.2018р., №РН-0000011 від 02.07.2018р., №РН-0000012 від 23.07.2018р., №РН-0000013 від 10.08.2018р., №РН-0000014 від 17.08.2018р., №РН-0000015 від 21.08.2018р., №РН-0000016 від 04.09.2018р., №РН-0000018 від 08.10.2018р. (арк.с. 154-164 Т.1).

ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" свої зобов'язання з оплати товару проведено з простроченням платежу, що підтверджується банківськими виписками та розрахунком (арк.с. 109-112, 165-175 Т.1) .

Посилаючись на ст.625 ЦК України ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс", по кожній видатковій накладній, нарахувало ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" суму 2136,75 грн. 3% річних за період з 04.05.2018р. по 24.05.2018р., з 26.07.2018р. по 01.08.2018р., з 02.08.2018р. по 13.08.2018р., з 11.08.2018р. по 13.08.2018р., з 16.08.2018р. по 12.09.2018р., з 06.09.2018р. по 01.10.2018р., з 24.09.2018р. по 28.09.2018р., з 01.10.2018р. по 15.11.2018р., з 05.10.2018р. по 15.11.2018р., з 19.10.2018р. по 15.11.2018р., з 22.11.2018р. по 30.11.2018р. та 72605,04 грн. інфляційних втрат за період травень-листопад 2018 року.

При дослідженні обставин справи, судом встановлено таке:

пунктом 2.2 договору на постачання товару від 27.02.2018року передбачено, що оплата відбувається на протязі 45 днів після постачання товару згідно з специфікацією №1;

Відповідачем (за зустрічним позовом) здійснено оплату за договором за накладною №РН-0000004 від 20.03.2018 з простроченням 20 днів (дата оплати 24.05.2018р.); за накладною №0000006 від 11.06.2018грн. з простроченням 6 днів (дата оплати 01.08.2018р.); за накладною №0000007 від 18.06.2018р. з простроченням 11 днів (дата оплати 13.08.2018 р.); за накладною №0000008 від 27.06.2018 з простроченням 2 дні (дата оплати 13.08.2018 р.); за накладною №0000011 від 02.07.2018 з простроченням 27 днів (дата оплати 12.09.2018 р.); за накладною №0000012 від 23.07.2018 з простроченням 22 дні (дата оплати 01.10.2018 р.); за накладною №0000013 від 10.08.2018 з простроченням 4 дні (дата оплати 28.09.2018 р.); за накладною №0000014 від 17.08.2018 з простроченням 45 днів (дата оплати 15.11.2018 р.); за накладною №0000015 від 21.08.2018 з простроченням 41 день (дата оплати 15.11.2018 р.); за накладною №0000016 від 04.09.2018 з простроченням 27 днів (дата оплати 15.11.2018 р.); за накладною №0000018 від 08.10.2018 з простроченням 8 днів (дата оплати 30.11.2018 р.);

товар (гумові вироби) повністю поставлений;

таким чином, за період з 04.05.2018 до 30.11.2018 Відповідачем (за зустрічним позовом) допущено прострочку.

Відповідач (за зустрічним позовом) вважає, що прострочення з оплати з його боку немає і посилається на те, що ним вчасно проведена оплата за поставлений товар, згідно з п.п. 2.2, 3.2, 5.1 Договору №53-123-01-18-04138 від 27.02.2018 на суму 1670418,00 грн. з ПДВ. Так, Відповідач (за зустрічним позовом) стверджує, що відповідно до п.п. 3.2, 5.1 цього Договору ним оплата проведена майже в усіх випадках своєчасно з огляду на час реєстрації Позивачем (за зустрічним позвоом)податкових накладних, в підтвердження чого подав до справи копії витягів з Єдиного реєстру податкових накладних №61 від 18.12.2018 (арк.с. 214-230 Т.1). Дослідивши зазначені документи, суд дійшов висновку про недоведеність цих обставин з боку Відповідача (за зустрічним позовом), оскільки дані цього реєстру не містять посилань ані на договір, ані на видаткові накладні тощо, а вказані податкові накладні не надані Відповідачем (за зустрічним позовом). Отже, зв'язок даних цього реєстру з конкретними спірними господарськими операціями судом не виявлено.

9. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський

суд при розгляді зустрічного позову

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (стаття 712 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

З огляду на наведені положення, при розгляді зустрічного позову необхідно встановити факт прострочки щодо виконання Відповідачем (за зустрічним позовом) грошових зобов'язань за договором поставки.

10. Висновки за зустрічним позовом

Оскільки матеріалами справи доводиться несвоєчасне виконання Відповідачем (за зустрічним позовом) грошових зобов'язань за договором, позовні вимоги Позивача зустрічним позовом про стягнення 3% річних у сумі 2136,75 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача (за зустрічним позовом ) інфляційних втрат в сумі 72605,04 грн., суд вважає, що в цій частині вони підлягають задоволенню частково на суму 1802,50грн., оскільки саме на таку суму підтверджується обґрунтований розрахунок інфляційних втрат за накладними №РН-0000014 від 17.08.2018р. та №РН-0000015 від 21.08.2018р. Так, з дослідження розрахунку інфляційних втрат, судом встановлено, що Позивач за зустрічним позовом загальну суму за видатковими накладними, за якими виникла прострочка з оплати, помножено за середній індекс інфляції, не враховуючи, що за деякими видатковими накладними прострочка з оплати була менше місяця, тоді як інфляція є підсумковим показником за цілий місяць. Отже, судом визначено інфляційні втрати Позивача за зустрічним позовом за накладною №0000014 від 17.08.2018 на 45 днів прострочки на суму 1312,29грн.. а за накладною №0000015 від 21.08.2018 на 41 день прострочки на суму 490,21грн, всього на суму 1802,50грн.

11. Висновки господарського суду за результатами розгляду спору

Оскільки обидві сторони допустили прострочку власних зобов'язань за договором, кожна із них має понести відповідальність, яка передбачена договором.

Відповідно до ч.11 ст.238 ГПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

На підставі викладеного суд здійснює зарахування визнаних сум за первісним за зустрічним позовами і присуджує до стягнення з Відповідача (за первісним позовом) 137928,36 грн.

Судові витрати Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" за наслідками зарахування визнаних судом сум за позовами.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" задовольнити частково на суму пені - 141867,61грн.

В решті первісного позову відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" задовольнити частково на суму 3% річних - 2136,75 грн., інфляційних втрат - 1802,50грн.., всього на суму3939,25 грн.

В решті зустрічного позову відмовити.

Зарахувати визнані судом суми за первісним позовом та зустрічним позовом і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" (юридична адреса: 49000, м.Дніпро, вул.Орлина, буд. 33-А; фактична та поштова адреса: 65000, м.Одеса, вул.Середньофонтанська, буд. 19-а, офіс 204, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (55001, Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, промзона, ) 137928,36 грн., про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.03.2019

Суддя ОСОБА_2