УХВАЛА

м. Київ

24.01.2019Справа № 910/7266/14

За заявою: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна компанія "Форвард" (місцезнаходження: 42736, Сумська обл., Охтирський район, село В'язове, вул. Гагаріна, 21)

про зобов'язання вчинити дії

в межах справи №910/7266/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

при секретарі судового засідання Кобельчук О.І.

Представники :

від позивача Леонов К.Ю.;

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справи №910/7266/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро".

До Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна компанія "Форвард" про зобов'язання вчинити дії.

Заява обґрунтована тим, що після закінчення строку оренди за Договором №13 оренди сільськогосподарської техніки від 09.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Форвард» не повернула орендоване майно, у зв'язку з чим позивач вказує на підстави для зобов'язання відповідача повернути орендоване майно, а саме транспортний засіб Трактор New Holland T 8040, номер об'єкта: Z7RW01185, номер державної реєстрації: 01293 ВВ.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2018 прийнято позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича; відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2018 розгляд справи відкладено у підготовчому засіданні у зв'язку із неявкою представника відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду на 05.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 закрито підготовче провадження за позовною заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна компанія "Форвард" про зобов'язання вчинити дії, що розглядається в межах справи 910/7266/14 та призначено розгляд справи по суті на 21.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 розгляд справи відкладено до 03.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 розгляд справи відкладено до 17.12.2018.

17.12.2018 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судове засідання, призначене на 17.12.2018, не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Яковенко А.В. у відпустці за сімейними обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2018 призначено розгляд заяви ліквідатора на 14.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 розгляд справи відкладено до 24.01.2019.

15.01.2019 до Господарського суду міста Києва від ліквідатора надійшли пояснення по справі.

Представник позивача в судове засідання 24.01.2019 з'явився, надав пояснення по суті спору та просив суд задовольнити заяву ліквідатора.

В судовому засіданні 24.012019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників провадження, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

09.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» (надалі - «Орендодавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Форард» (надалі - «Орендар») укладено Договір №13 оренди сільськогосподарської техніки (надалі - «Договір»), за змістом якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов'язується передати Орендареві, а Орендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування сільськогосподарську техніку згідно Додатку №1 до даного Договору (надалі іменується - «Сільськогосподарська техніка, що орендується») та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату за користування нею.

Згідно п. 2.1 Договору Сільськогосподарська техніка, що орендується, повинна бути передана Орендодавцем та прийнято орендарем протягом 10 календарних днів з моменту набрання чинності цим Договором.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що передання сільськогосподарської техніки, що орендується, в оренду здійснюється Сторонами за актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки.

Відповідно до п. 3.2. Договору строк оренди складає дванадцять календарних місяців з дати прийняття Сільськогосподарської техніки, що орендується, за Актом приймання-передачі Сільськогосподарської техніки.

Згідно п. 6.1 Договору після закінчення строку оренди Орендар зобов'язаний протягом 5 днів повернути сільськогосподарську техніку, що орендується, за Актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки з оренди.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що Сільськогосподарська техніка, що орендується, повинна бути повернутою Орендодавцю у справному стані з урахуванням нормального фізичного зносу, пов'язаного із цільовим використанням Сільськогосподарської техніки, що орендується.

На виконання пункту 2.1 Договору ТОВ «Лотуре-Агро» передало, а ТОВ «Аграрна компанія Форвард» прийняло сільськогосподарську техніку, що підтверджується Актом приймання - передачі сільськогосподарської техніки, в тому числі транспортний засіб Трактор New Holland T 8040, номер об'єкта: Z7RW01185, номер державної реєстрації: 01293 ВВ.

Листом №02-01/638 від 22.06.2018 ліквідатор звернувся до ТОВ «Аграрна компанія Форвард» з проханням повернути орендовану сільськогосподарську техніку за Договором №13 оренди сільськогосподарської техніки від 09.04.2015, в тому числі транспортний засіб Трактор New Holland T 8040, номер об'єкта: Z7RW01185, номер державної реєстрації: 01293 ВВ.

Листом №23-07/18-1 від 23.07.2018 ТОВ «Аграрна компанія Форвард» надало відповідь на лист ліквідатора №02-01/638 від 22.06.2018, відповідно до якого повідомило, що 20.08.2015 слідчий СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві капітан міліції Загладько В.О. спільно з працівниками служби безпеки АБ «Укргазбанк» згідно протоколу обшуку вилучили з території ТОВ «АК Форвард» сільськогосподарську техніку, що належало ТОВ «Лотуре-Агро» та одночасно перебувала у заставі банку, на яку було звернено стягнення, та передало її на зберігання третій особі, у зв'язку з чим, Договір №13 оренди сільськогосподарської техніки від 09.04.2015 фактично був припинений 20.08.2015, а тому поверненню нічого не підлягає.

Спір у справі виник у зв'язку із неповерненням відповідача орендованого майна.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір є договір найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як на підставу для повернення транспортного засобу Трактору New Holland T 8040, номер об'єкта: Z7RW01185, номер державної реєстрації: 01293 ВВ, ліквідатор вказує, що ТОВ «Лотуре-Агро» є власником вказаного майна та позов спрямований на захист права власності.

Як вбачається з матеріалів справи в процесі ліквідації ТОВ «Лотуре-Агро» на аукціоні було продано майно боржника, в тому числі транспортний засіб Трактор New Holland T 8040, номер об'єкта: Z7RW01185, номер державної реєстрації: 01293 ВВ, що не заперечується ліквідатором у його поясненнях, наданих 15.01.2019.

За таких обставин на день винесення рішення ТОВ «Лотре-Агро» не є власником транспортного засобу Трактору New Holland T 8040, номер об'єкта: Z7RW01185, номер державної реєстрації: 01293 ВВ.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, з огляду на наведені положення законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

До господарського суду має право звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто в контексті цієї норми має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Виключно суб'єктивний характер заінтересованості як переконаності в необхідності судового захисту суб'єктивного матеріального права чи законного інтересу може підтверджуватися при зверненні до суду лише посиланням на таку необхідність самої заінтересованої особи. Саме тому суд не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви з тих лише підстав, що не вбачається порушення матеріального права чи законного інтересу позивача, або заявник без належних підстав звернувся до суду в інтересах іншої особи.

Разом з тим, на позивача покладений обов'язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ліквідатором ТОВ «Лотуре-Агро» не доведено наявності у нього тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, та які, на думку ліквідатора, не визнаються іншими особами, а саме право власника майна на річ, яка йому належить.

При цьому, суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

Отже, можна зробити висновок, що порушені, невизнані або оспорювані права можуть бути захищені і у спосіб, не визначений законом або договором, однак такий спосіб захисту має бути у будь-якому випадку ефективним, тобто спрямованим на реальний захист та відновлення порушеного права.

Таким чином, ліквідатором ТОВ «Лотуре-Агро» не доведено наявності порушеного суб'єктивного права, на захист якого поданого позов, оскільки позивач у даній справі не є власником спірного майна, а відтак не має права вимагати від відповідача його повернення.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні зави ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійович повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ст. ст. 129, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна компанія "Форвард" про зобов'язання вчинити дії в межах справи № 910/7266/14.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 07.03.2019.

Суддя А.В. Яковенко