ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019м. ДніпроСправа № 904/4840/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Мосієнко Анатолія Валерійовича, м. Кременчук Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Механізований будівельний центр", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 25 099 грн. 20 коп. за договором перевезення вантажу від 15.09.2017 № 10/17

Представники:

від позивача: Гетьман А.А., ордер ХВ№67442 від 17.01.2019, адвокат;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Мосієнко Анатолій Валерійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Механізований будівельний центр" заборгованість за надані послуги по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в сумі 25 099 грн. 20 коп., відповідно до умов договору перевезення вантажу від 15.09.2017 № 10/17.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем господарських зобов'язань за договором.

Разом із позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

1) вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТОВ "Механізований будівельний центр", а саме транспортні засоби:

- автобус САРЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

- бульдозер ДЗ-42, державний реєстраційний номер НОМЕР_6;

- бульдозер Е-130 Т, державний реєстраційний номер НОМЕР_2;

- екскаватор 30-2621 А, державний реєстраційний номер НОМЕР_3;

- каток ВОМАG BW 161 АD-50, державний реєстраційний номер НОМЕР_4.

2) вжити заходів до забезпечення позову шляхом передачі речі, а саме вищевказаних транспортних засобів, власником якої є ТОВ "Механізований будівельний центр" (), на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5, адреса: АДРЕСА_1).

Ухвалою господарського суду від 05.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 29.11.2018; призначено розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Мосієнко Анатолія Валерійовича про забезпечення позову у засіданні 29.11.2018.

Ухвалою господарського суду від 29.11.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від 29.11.2018 підготовче засідання відкладене на 12.12.2018 із проведенням його у режимі відеоконференції за клопотанням відповідача.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладене на 17.01.2019 із проведенням його у режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

Ухвалою господарського суду від 17.01.2019 підготовче засідання відкладене на 05.02.2019; зазначено про неможливість проведення наступного засідання у режимі відеоконференції через відсутність вільних майданчиків у суміжному суді.

21.01.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 16.01.2019, в якому зазначив, що у ТОВ «МБЦ» відсутні будь-які документи стосовно спірного договору, включаючи і сам договір перевезення вантажу від 15.09.2017 № 10/17. З цього приводу повідомив суд, що ТОВ «МБЦ», в особі керівника ОСОБА_4, який діє на підставі статуту товариства, звернулося за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_5 у зв'язку із фактом викрадення особливо важливих документів, колишнім бухгалтером товариства - ОСОБА_6 Після звільнення ОСОБА_6 04.07.2018 керівництво ТОВ «МБЦ» помітило відсутність у кабінеті бухгалтера наступних документів: печатки підприємства, чекової книжки, та іншої бухгалтерської та установчої документації. Крім того, разом з переліченими вище документами зникли документи, що підтверджують наявність договірних відносин, а також їх виконання з більшістю підприємств, у тому числі і з ФОП Мосієнко А.В. ТОВ «МБЦ» звернулося до органів ДФС України із запитами стосовно наявності будь-яких заборгованостей з боку відповідача перед державою та/або будь-якими контрагентами. Станом на момент надсилання відзиви відповіді отримано не було. Вважає, що дана інформація має істотне значення для всебічного, повного та об'єктивного встановлення всіх обставин справи. Просив суд залишити позов без задоволення; відкласти розгляд справи до отримання відповідей на адвокатські запити.

Ухвалою господарського суду від 05.02.2019 за згодою позивача закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 28.02.2019.

27.02.2019 на електронну адресу суду надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи та участь у наступному судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Господарський суд зазначає про відсутність правових підстав для розгляду вказаної заяви відповідач, оскільки такий електронний документ не має юридичної сили і статусу офіційного документа через відсутність цифрового підпису особи, що його подала.

У призначене судове засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Вказане свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду, подання заперечень та доказів в обґрунтування своєї позиції. Крім того, судом здійснені всі можливі заходи щодо всебічного та повного з'ясування фактичних обставин справи; розгляд справи відкладався, з метою надання учасниками судового процесу можливості реалізувати принцип змагальності, рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, забезпечення участі представників у судовому засіданні та надання додаткових доказів в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь представника у судових засіданнях.

Оригінали документів, надані позивачем 22.12.2018, оглянуті у судовому засіданні 28.02.2019, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Відповідно до ст.165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.02.2019 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017 між Фізичною особою-підприємцем Мосієнко Анатолієм Валерійовичем (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Механізований будівельний центр" (замовник) укладено договір перевезення вантажу № 10/17 (далі - договір), відповідно до умов якого перевізник надає послуги по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, та зобов'язується доставити ввірений йому замовником вантаж до пункту призначення в оговорений сторонами час та видати його уповноваженій особі замовника (вантажоотримувачу), а замовник зобов'язується оплатити надані перевізником послуги.

Умови перевезення, маршрут, вартість послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом визначається в заявках, які є невід'ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

Згідно із п. 2.1 договору замовник взяв на себе зобов'язання з підготування вантажу, вказаного в заявці до перевезення до моменту прибуття транспортного засобу під завантаження (2.1.1); виписки та оформлення товаротранспортних та інших документів, необхідних для перевезення вантажу (2.1.2); підписання акту прийому - передачі наданих послуг або підготування мотивованої відмови від прийняття наданих послуг протягом двох діб після закінчення виконання перевізником завдання на підставі даного договору, на протязі двох діб (1.2.4); оплати перевізнику вартості наданих послуг в строки та в розмірі вказаних в розділі 3 даного договору (1.2.5) тощо.

За умовами п. 3.1 договору валютою розрахунків між сторонами за даним договором є валюта України гривна.

Розрахунок за надані послуги по перевезенню вантажу здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок перевізника протягом 5 банківських днів після підписання сторонами акта прийому-передачі наданих послуг та надання останнім оригіналів товаротранспортних документів (як правило ТТН/СМК), які підтверджують доставку вантажу вантажоотримувачу (п. 3.2 договору).

Вартість послуг узгоджується сторонами по кожному окремому перевезенню та відображається у відповідній заявці на перевезення (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє до 31.12.2017 року. Якщо ні одна із сторін за місяць до закінчення терміну дії договору не заявить про його розірвання, договір буде вважатися пролонгованим на наступний календарний рік на тих же самих умовах без укладення письмової додаткової угоди про продовження терміну дії.

28.12.2017 на виконання умов договору сторонами підписано заявку на перевезення № 133 (а.с. 101) (далі - заявка).

Відповідно до заявки перевізник зобов'язався виконати перевезення вантажу за маршрутом: м. Кременчук - м. Полтава. Дата завантаження - 28.12.2017. Дата розвантаження - 28.12.2017. Вантаж: пісок річний вагою 99,6 тон. Автомобіль: ІVECO НОМЕР_8, причіп НОМЕР_7. Вартість перевезення: 25 099 грн. 20 коп. Умови оплати: безготівковий розрахунок після вивантаження транспортного засобу.

На виконання умов заявки, позивач належним чином здійснив перевезення вантажу, що підтверджується двостороннім актом надання послуг від 28.12.2017, який підписаний та скріплений печатками сторін. Згідно із вказаним актом загальна вартість робіт (послуг) становить 25 099 грн. 20 коп.; замовник претензій по обсягам, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має (а.с. 96).

Позивач стверджує, що в порушення умов договору відповідач за надані послуги у встановлений договором строк не розрахувався, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 25 099 грн. 20 коп.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором з додатками, заявкою на перевезення, актом надання послуг, товарно-транспортною накладною від 28.12.2017 № 8908, двостороннім актом звірки взаєморозрахунків станом на 30.06.2018 тощо.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини перевезення вантажів та їх експедирування врегульовані главою 32 Господарського кодексу України, главами 51, 65 Цивільного кодексу України, Законом України "Про транспорт", Статутом автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Радою Міністрів УРСР від 27.06.1969р. №401, Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність", а також Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедитування, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до статті 316 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, строк виконання відповідачем зобов'язань за договором щодо оплати вартості послуг перевезення, наданих позивачем за спірною заявкою на суму 25 099 грн. 20 коп., з урахуванням умов п. 3.2 договору, є таким, що настав 05.01.2018.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач доказів оплати заборгованості перед позивачем з вартості послуг перевезення у спірній сумі до матеріалів справи не надав, наявність заборгованості перед позивачем належними доказами не спростував.

Заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог з огляду на відсутність у відповідача первинних документів спростовуються матеріалами справи, які містять надані позивачем оригінали договору, заявки на перевезення, акту надання послуг, товарно-транспортної накладної та двостороннього акту звірки взаєморозрахунків, підписаних директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Механізований будівельний центр" Василенко В.В., повноваження якого підтверджуються статутними документами відповідача.

Таким чином, заперечення відповідача не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому відхиляються господарським судом.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов'язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 25 099 грн. 20 коп. основного боргу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позову до суду покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Механізований будівельний центр" на користь Фізичної особи-підприємця Мосієнко Анатолія Валерійовича 25 099 грн. 20 коп. (двадцять п'ять тисяч дев'яносто дев'ять грн. 20 коп.) основного боргу, 1 762 грн. 00 коп. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 11.03.2019