ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" лютого 2019 р.Справа № 922/3414/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело технологій", м.Харків
до Фізичної особи ОСОБА_1, м.Харків
про стягнення 240 493,08грн.
за участю представників:

від позивача: Коваленко Ю.О., довіреність від 26.11.18,

від відповідача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2 від 05.02.00,

ОСОБА_3, ордер серія ХВ№000292 від 29.01.19

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Джерело технологій" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення 240 493,08грн. заборгованості.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконала свої зобов'язання за договором купівлі-продажу №05-16-КП від 01.03.2016 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 14.12.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.12.2018.

Ухвалою від 14.12.2018 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело технологій" №б/н від 10.12.2018 про вжиття заходів до забезпечення позову, яке подавалося одночасно з позовною заявою.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2018 задоволено інше клопотання позивача №б/н від 17.12.2018 про вжиття заходів до забезпечення позову; заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження або обтяження зобов'язаннями нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 13714215.

27 грудня 2018 року від позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат, у якому він просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 53891,00грн. До даного клопотання позивачем також додано відповідні докази.

Дане клопотання прийнято судом та долучено до справи.

У підготовчому засіданні 27.12.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 29.01.2019.

У підготовчому засіданні 29.01.2019 судом оголошено перерву до 31.01.2019.

31 січня 2019 року від позивача надійшло клопотання, в якому він просить долучити до справи докази часткової оплати відповідачем заборгованості, яка була здійснена після відкриття провадження у справі, а саме: копій банківських виписок від 28.01.2018 на суму 14846,54грн. та 29.01.2019 на суму 65200,00грн., а також копій актів звіряння взаємних розрахунків станом на 28.01.2019 та на 29.01.2019.

У підготовчому засіданні 31.01.2019 судом постановлено ухвали без виходу до нарадчої кімнати про задоволення клопотання позивача про долучення доказів часткового погашення заборгованості, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 26.02.2019.

01 лютого 2019 року від позивача надійшло клопотання, в якому він просить суд скасувати заходи забезпечення позову, оскільки відповідач у повному обсязі погасив суму заборгованості, що складає предмет спору у даній справі. До даного клопотання надано квитанцію від 01.02.2019, відповідно до якої відповідач здійснив погашення залишку боргу в розмірі 160446,54грн.

Ухвалою від 04.02.2019 клопотання позивача про скасування заходів забезпечення позову прийнято до розгляду та призначено відповідне засідання на 05.02.2019.

Ухвалою від 05.02.2019 клопотання ТОВ "Джерело технологій" про скасування заходів забезпечення позову задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, що були вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2018 у справі №922/3414/18.

21 лютого 2019 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якому вона просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу на 90%. При цьому, посилаючись на положення статей 126, 129 ГПК України, постанову Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7, Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018, відповідач вказує на те, що розмір заявлених позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та не відповідає фактичному обсягу послуг, наданих адвокатом позивача.

У призначеному судовому засіданні представник позивача повідомив суд, що відповідачем сума боргу, що складала предмет позову погашена у повному обсязі. У зв'язку з цим просив закрити провадження у справі та покласти судові витрати на відповідача з урахуванням його клопотання про розподіл судових витрат.

Відповідач та її представник у судовому засіданні підтвердили факт сплати заборгованості під час розгляду справи, а також просили суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу на 90%.

Розглянувши матеріали справи, а також подані сторонами клопотання, заслухавши учасників справи, суд зазначає наступне.

Щодо правового статусу відповідача.

З відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що відповідач з 16.01.2018 припинила підприємницьку діяльність.

Також, як повідомила відповідач у судовому засіданні, на даний час вона не здійснює підприємницьку діяльність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне уточнити правовий статус відповідача у даній справі та вважати ним Фізичну особу ОСОБА_1

При цьому суд враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, відповідно до якої з 15.12.2017 господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов'язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Отже, оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу виконання умов господарського договору №05-16-КП від 01.03.2016 і відповідач станом на момент виникнення заборгованості за цим договором мала статус фізичної-особи підприємця та здійснювала підприємницьку діяльність, дана справа є такою, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Щодо доводів сторін про закриття провадження у справі.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 240 493,08грн. заборгованості.

З наявних у справі доказів вбачається, що після відкриття провадження у даній справі (14.12.2018) відповідач у добровільному порядку сплатив позивачу спірну суму заборгованості у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками по рахунку позивача від 28.01.2019 на суму 14 846,54грн. та від 29.01.2019 на суму 65 200,00грн., а також квитанцією від 01.02.2019 на суму 160 446,54грн.

Таким чином, на даний час предмет спору відсутній в повному обсязі.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність між сторонами інших неврегульованих питань, які виникли з договірних відносин і неналежного виконання договірних зобов'язань, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 4 статті 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає, що відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що відповідач сплатив суму заборгованості лише після відкриття провадження у даній справі, суд приходить до висновку, що спір виник саме внаслідок неправильних дій відповідача.

Разом із тим, дослідивши надані позивачем докази понесення судових витрат, а також враховуючи доводи відповідача про завищення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4488,40грн., з яких 3607,40грн.- судовий збір за подання позову та 881,00грн. судовий збір за подання клопотання про забезпечення позову №б/н від 17.12.2018, яке було задоволено судом.

Отже, витрати зі сплати судового збору в розмірі 4488,40грн. мають бути покладені на відповідача.

Суд зазначає, що позивачем також було сплачено 881,00грн. судового збору за подання клопотання про забезпечення позову №б/н від 10.12.2018. Однак, оскільки у задоволені даного клопотання судом було відмовлено, вказана сума судового збору покладається на позивача.

Крім того, з наданих позивачем доказів вбачається, що ним були понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 53891,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №216 від 22.12.2018. Вказані кошти були сплачені позивачем на користь Адвокатського бюро "Юрій Коваленко" на підставі договору про надання правової допомоги №9 від 23.11.2018, додаткової угоди №1 від 26.11.2018 до вказаного договору, звіту про надані адвокатські послуги від 26.12.2018.

Вказані витрати позивач просить покласти на відповідача у своєму клопотанні від 27.12.2018.

Відповідно до частини 3, 4 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Відповідач заперечує проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає її завищеною з підстав, викладених у його клопотанні від 21.02.2019.

Суд частково погоджується з доводами відповідача та вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з огляду на таке.

Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На виконання даної процесуальної норми у позовній заяві позивачем було визначено розмір таких витрат у сумі 20000,00грн. Проте, в подальшому він збільшив цей розмір до 53891,00грн.

У зв'язку з цим, суд зауважує, що згідно частини 6 статті 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У даному випадку позивачем більше ніж вдвічі було збільшено розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що є істотним збільшенням. Однак, будь-яких доказів того, що позивач не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суду не надано.

Більш того, відповідно до пункту 7 додаткової угоди №1 від 26.11.2018 до договору №9 від 23.11.2018 про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Юрій Коваленко", розмір гонорару був встановлений саме в сумі 53891,00грн.

Таким чином, позивач мав можливість заявити дану суму в попередньому (орієнтовному) розрахунку при поданні позову (12.12.2018), однак заявив до стягнення лише 20000,00грн.

За таких обставин, а також враховуючи доводи відповідача щодо неспівмірності витрат, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в частині 33891,00грн., тобто на суму перевищення між попереднім розрахунком цих витрат, наведеним у позовній заяві (20000,00грн.), та розміром, вказаним у клопотанні про розподіл судових витрат №б/н від 26.12.2018 (53891,00грн.)

Іншу частину витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20000,00грн. слід покласти на позивача. При цьому суд враховує, що ці витрати безпосередньо пов'язані з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову. Крім того, вимоги позивача були задоволені відповідачем лише після вжиття заходів щодо стягнення заборгованості в судовому порядку шляхом заявлення позову у даній справі.

Керуючись статтями 231, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №922/3414/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело технологій" до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 240 493,08грн.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело технологій" (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.14, офіс 2, 39784688) 4488,40грн. судового збору, 20000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 04.03.2019.

Суддя М.В. Калантай