ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 914/1353/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" в особі ліквідатора Кривича Р.І.,

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Мегабанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Мегабанк",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "ВЕЕМ-Будсервіс", Публічне акціонерне товариство "Банк "Форум", Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Приватне підприємство "Львівдах", ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "Елітон-2011" та Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Куксін С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників судового процесу касаційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк", яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Мегабанк",

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018

у складі колегії суддів: Мирутенко О.Л. (головуючий), Зварич О.В., Якімець Г.Г.

та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.08.2018

у складі судді Артимовича В.М.

в частині вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" в особі ліквідатора Кривича Р.І.

до Публічного акціонерного товариства "Мегабанк"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ВЕЕМ-Будсервіс", Публічного акціонерного товариства "Банк "Форум", Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Приватного підприємства "Львівдах", ОСОБА_5 та ОСОБА_6

та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного підприємства "Елітон-2011" та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С.Ю.,

про витребування майна із чужого незаконного володіння

у межах справи про банкрутство № 914/1353/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет",

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розгляд справи відбувається відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону від 22.12.2011 № 4212-VІ, чинній з 19.01.2013; далі - також Закон про банкрутство).

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 31.12.2011 відбулися прилюдні торги з реалізації предметів іпотеки, які перебували у власності банкрута. Право власності на дані приміщення за результатами проведених торгів було зареєстровано за ПП "Елітон-2011", яке передало дані спірні приміщення в іпотеку Публічному акціонерному товариству "Мегабанк" (далі - ПАТ "Мегабанк") згідно договору про внесення змін до іпотечного договору від 30.01.2012 за № 5240 та договору іпотеки від 30.01.2012 за № 252, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О.

2. 23.04.2012 постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі № 5015/537/12 визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, яке належить позивачу. 12.02.2016 зареєстровано право власності на дані приміщення за ПАТ "Мегабанк" приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" (далі - ТОВ "Мальви-Маркет") в особі ліквідатора Кривича Р.І. звернулося до Господарського суду Львівської області із позовом до відповідача, ПАТ "Мегабанк" ( за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ВЕЕМ-Будсервіс", Публічного акціонерного товариства "Банк "Форум", Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Приватного підприємства "Львівдах", ОСОБА_5, ОСОБА_6; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного підприємства "Елітон-2011", Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С.Ю.), в якому просило витребувати майно із чужого незаконного володіння, що знаходиться за адресою: 79034, м. Львів, вул. Литвиненка, 3, а саме: нежитлове приміщення 47, 7 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 15301717, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1; нежитлове приміщення площею 286, 7 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3465117, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1; нежитлові приміщення площею 322, 3 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 2055678, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1; нежитлові приміщення загальною площею 508, 35 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3464641, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1; нежитлові приміщення підвалу площею 258, 9 кв.м; приміщення 1-го поверху площею 464, 6 кв.м, загальною площею 723, 5 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3464938, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1.

Обґрунтування заяви

4. Крім того, ліквідатором до позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову з проханням вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на об'єкти нерухомого майна та заборонити всім державним реєстраторам та приватним нотаріусам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: 79034, м. Львів, вул. Литвиненка, 3, а саме: нежитлове приміщення площею 47, 7 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 15301717, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1; нежитлове приміщення площею 286, 7 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3465117, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1; нежитлові приміщення площею 322, 3 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 2055678, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1; нежитлові приміщення загальною площею 508, 35 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3464641, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1; нежитлові приміщення підвалу площею 258, 9 кв.м, приміщення 1-го поверху площею 464, 6 кв.м, загальною площею 723, 5 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3464938, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1.

5. Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що, на думку заявника, відповідач може відчужити нерухоме майно на користь третіх осіб, що ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову у межах справи про банкрутство та в подальшому продаж такого майна у процедурі банкрутства ТОВ "Мальви-Маркет".

Також позивач зазначав, що відповідач вчинив низку незаконних реєстраційних дій в частині продажу майна, отримання майна в іпотеку від ПП "Елітон-2011", внесення змін до даних договорів, що підтверджується наявними в матеріалах справи інформаційними довідками, хоча відповідач знав про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації спірного нерухомого майна банкрута.

З урахуванням викладеного, ліквідатор банкрута просив Суд з метою уникнення подальших реєстраційних дій задовольнити заяву про забезпечення позову.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

6. 03.08.2018 ухвалою Господарського суду Львівської області в межах справи № 914/1353/16 про банкрутство ТОВ "Мальви-Маркет" прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "Мальви-Маркет" в особі ліквідатора Кривича Р.І. до ПАТ "Мегабанк" про витребування майна із чужого незаконного володіння, а також задоволено заяву ТОВ "Мальви-Маркет" про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на об'єкти нерухомого майна та заборонено всім державним реєстраторам та приватним нотаріусам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: 79034, м. Львів, вул. Литвиненка, 3, а саме:

- нежитлове приміщення площею 47, 7 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 15301717, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1;

- нежитлове приміщення площею 286,7 кв.м., номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3465117; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1;

- нежитлові приміщення площею 322, 3 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 2055678, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1;

- нежитлові приміщення загальною площею 508, 35 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3464641, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1;

- нежитлові приміщення підвалу площею 258, 9 кв.м; приміщення 1-го поверху площею 464, 6 кв.м, загальною площею 723, 5 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3464938, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1.

7. 17.12.2018 постановою Західного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.08.2018 у справі № 914/1353/16 залишено без змін.

8. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач може відчужити нерухоме майно на користь третіх осіб, що ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову у межах справи про банкрутство та в подальшому продаж такого майна у процедурі банкрутства ТОВ "Мальви-Маркет".

9. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду і вказав, що ухвала Господарського суду Львівської області від 03.08.2018 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно статті 277 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. 28.12.2018 АТ "Мегабанк" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.08.2018 у справі № 914/1353/16 в частині вжиття заходів забезпечення позову.

11. На думку скаржника, постанова Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та ухвала Господарського суду Львівської області від 03.08.2018 у даній справі винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Скаржник вказує, що суди прийняли оскаржувані судові рішення не на підставі доказів, а лише взявши до уваги припущення заявника. Так, суди взяли до уваги доводи заявника, на думку якого відповідач вчинив низку незаконних реєстраційних дій в частині продажу майна, отримання майна в іпотеку від ПП "Елітон-2011", внесення змін до даних договорів, хоча відповідач знав про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації спірного нерухомого майна банкрута. Проте такі твердження не відповідають матеріалам справи та повністю спростовуються наявними в справі доказами.

Скаржник зазначає, що відсутні будь-які обставини, які б могли свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. На думку скаржника, таких обставин не було наведено ні позивачем у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, ні судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних рішень.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

12. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

13. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

14. Оцінивши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

15. Суд апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови вказав, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

16. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

17. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

18. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

19. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

20. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди боржнику.

21. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

22. За змістом пункту 8 частини першої статті 20 та частини дев'ятої статті 30 ГПК України спори з майновими вимогами до боржника, в тому числі вимога ліквідатора про витребування майна до ліквідаційної маси банкрута, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

23. Отже, майнові спори є окремою процедурою у справі про банкрутство та розглядаються в її межах за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, що надає господарському суду можливість вживати заходів забезпечення вимог ліквідатора, який звернувся з позовом в інтересах банкрута, в порядку статей 136, 137, 140 ГПК України шляхом винесення ухвали.

24. Виходячи з приписів статей 136, 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, в тому числі з майновими вимогами в межах справи про банкрутство, застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, приймаючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення віндикаційного позову ліквідатора банкрута шляхом накладення арешту на нерухоме майно, щодо якого виник спір, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення майнових вимог, які вимагаються до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів. Право здійснення забезпечення вимог боржника у справі про банкрутство та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

25. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі № 910/24994/15.

26. Судом першої інстанції встановлено обставини виникнення спору в межах справи № 914/1353/16 про банкрутство ТОВ "Мальви-Маркет" щодо витребування майна із чужого незаконного володіння, відчуженого в ліквідаційній процедурі ТОВ "Мальви-Маркет" з прилюдних торгів, результати яких було визнано недійсними в судовому порядку; ліквідатор ТОВ "Мальви-Маркет" Кривич Р.В. на виконання вимог частини другої статті 41 Закону про банкрутство звернувся з віндикаційним позовом до відповідача - ПАТ "Мегабанк", як набувача майна та заявив вимогу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні об'єкти нерухомого майна.

27. Колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій правомірно визнано заявлені позивачем до застосування заходи забезпечення позову, в частині вимог про накладення арешту на спірне нерухоме майно, адекватними та достатньо обґрунтованими, оскільки відповідач набув майно у власність на аукціонах, що були визнані недійсними в судовому порядку. Тому з метою недопущення можливості вчинення неправомірних дій щодо спірного майна і забезпечення реального виконання судового рішення суд першої інстанції задовольнив вимоги ліквідатора ТОВ "Мальви-Маркет" Кривича Р.В. в цій частині та в порядку статей 136, 138, 140 ГПК України наклав арешт на спірні нежитлові приміщення по вул. Литвиненка, 3 у м. Львові.

28. Доводи касаційної скарги про порушення судом першої та апеляційної інстанцій вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо прийняття оскаржуваних судових рішень не на підставі доказів, а лише взявши до уваги припущення заявника, викладеного в заяві про забезпечення позову, відхиляються Судом з огляду на наступне. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

29. Верховний Суд дійшов висновку, що питання забезпечення у даному випадку вирішено у межах дискреційних повноважень суду і касаційна скарга при цьому не містить у собі посилань на їх явну безпідставність або надмірність.

Б. Висновки щодо застосування норми права

30. Оскільки відповідач набув майно у власність на аукціонах, що були визнані недійсними в судовому порядку, то з метою недопущення можливості вчинення неправомірних дій щодо спірного майна і забезпечення реального виконання судового рішення суди дійшли вірних висновків про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкти нерухомого майна та заборони всім державним реєстраторам та приватним нотаріусам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: 79034, м. Львів, вул. Литвиненка, 3.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

32. Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Акціонерного товариства "Мегабанк" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та ухвала Господарського суду Львівської області від 03.08.2018 - залишенню без змін.

Г. Розподіл судових витрат

33. У зв'язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк", яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", залишити без задоволення

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.08.2018 у справі № 914/1353/16 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк