ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/718/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.,

при секретарі судового засідання Федорончукі Д.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Дмитренко Н.О., за довіреністю,

від відповідача - Герасимчука О.О., ордер,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в режимі відеоконференції Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтанік»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.11.2018, проголошене о 16:23:41 суддею Мавродієвою М.В. у м. Миколаєві, повний текст якого складено 29.11.2018

у справі № 915/718/18

за позовом Виконавчого комітету Первомайської міської ради

до скаржника

про стягнення 146 113,62 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року Виконавчий комітет Первомайської міської ради (далі - Виконком) звернувся до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Алтанік» про стягнення 149 13,62 грн. збитків та 2 191,70 грн. судового збору.

Позов обґрунтований тим, що відповідач, маючи у користуванні на праві оренди дві земельні ділянки комунальної власності площами 0,1892 га для будівництва та обслуговування автогазозаправочного пункту по вул. Одеській в м. Первомайську та 0,1053 га для будівництва та обслуговування автогазозаправочного пункту по вул. Краснофлотській в м. Первомайську, згідно з умовами договорів оренди землі від 27.08.2004, всупереч умовам п. 4.3 вказаних договорів, здійснював сплату орендної плати за 2013-2016 років без урахування нових нормативних грошових оцінок та без здійснення індексації грошової оцінки землі, чим завдав позивачу збитків.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 19.11.2018 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 58 856,31 грн. збитків та 882,82 грн. судовий збір. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що у діях відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення, що є підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції врахував часткову сплату орендної плати за користування земельними ділянками за спірний період та застосував строки позовної давності до суми, яка була нарахована за період з 01.08.2013 по 08.07.2015.

Не погодившись з даним рішенням, ТОВ «Алтанік» звернулось з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області скасувати, відмовити Виконкому у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків у повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

На думку скаржника, суд першої інстанції не дослідив, відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України, чи вживались позивачем заходи щодо одержання доходів у вигляді орендної плати з урахуванням нової грошової оцінки землі, а також заходи спрямовані на уникнення збитків, зокрема не встановив, чи звертався позивач, як це передбачено п. 4.3 Договорів оренди землі, з листом-пропозицією щодо зміни розміру орендної плати на земельні ділянки та укладання додаткових угод до Договору оренди землі.

Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

На думку скаржника, суд першої інстанції не дослідив, відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України, чи вживались позивачем заходи щодо одержання доходів у вигляді орендної плати з урахуванням нової грошової оцінки землі, а також заходи спрямовані на уникнення збитків, зокрема не встановив, чи звертався позивач, як це передбачено п. 4.3. договорів оренди землі, з листом-пропозицією щодо зміни розміру орендної плати на земельні ділянки та укладання додаткових угод до договорів оренди землі.

Скаржник вважає, що висновки суду про те, що позивач направляв на адресу відповідача повідомлення про сплату нарахованих збитків та акт по визначенню розміру збитків власнику землі №18 від 14.12.2016 разом з копією рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради №19 від 13.01.2017 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки копія повідомлення про вручення поштового відправлення не може свідчити про те, що позивачем було надіслано саме лист Первомайської міської ради від 18.01.2017 за №27/04.04.1-15 разом із додатками до нього.

Також, відповідач зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що ст. 156 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, шляхом прийняття органами самоврядування рішень з цього приводу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, клопотання відповідача та позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено ухвалами від 06.02.2019 та 25.02.2019.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія дійшла до наступного.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 27.08.2004 між Первомайською міською радою (орендодавцем) та ТОВ «Алтанік» (орендарем), було укладено два договори оренди землі:

- реєстр. №5109, номер з Державного реєстру земель - 63, відповідно до умов якого, орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 0,1053 га, в т.ч. під проїздами, площадками, проходами - 0,1053 га, для будівництва та обслуговування автогазозаправочного пункту, яка знаходиться за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Краснофлотській, строком на 20 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з витягом з технічної документації Первомайського міського управління земельних ресурсів від 18.08.2004 за №1733/6-3, на час укладення цього договору складає: на період будівництва - 25280,00 грн.; після введення в експлуатацію - 126 399,00 грн. (п.п.1.1, 2.1, 2.2, 3.1);

- реєстр. №5108, номер з Державного реєстру земель - 58, відповідно до умов якого, орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 0,1892 га, в т.ч. під проїздами, площадками, проходами - 0,1892 га, для будівництва та обслуговування автогазозаправочного пункту, яка знаходиться за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Одеській строком на 20 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з витягом з технічної документації Первомайського міського управління земельних ресурсів від 18.08.2004 за №1734/6-3 на час укладення цього договору складає: на період будівництва - 64788,00 грн.; після введення в експлуатацію - 323 942,00 грн. (п.п.1.1, 2.1, 2.2, 3.1 Договорів).

За умовами п.4.3 договорів розмір орендної плати не є сталим і змінюється, зокрема, у разі проведення щорічної індексацій грошової оцінки землі, внесення змін до розмірів орендної плати Первомайською міською радою; в інших випадках, передбачених законом. При зміні розміру орендної плати орендодавець односторонньо повідомляє про це орендаря відповідно до рішення міської ради. При цьому, відповідно до п.11.1 договору зміни умов договору, за винятком передбачених п. 4.3 цього договору, в тому числі і через проведення індексації грошової оцінки землі, допускається лише за згодою сторін, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Отже, відповідно до зазначених умов договору у разі зміни грошової оцінки, умови договору щодо розміру орендної плати змінюються автоматично і додаткового узгодження сторонами не потребують.

З 01.09.2009 на території м. Первомайськ діяла технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Первомайська, затверджена відповідним рішенням Первомайської міської ради №25 від 24.12.2008 про що відповідач був повідомлений відповідним листом вих. №2287/16-1 від 13.04.2009, направленим на його адресу.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться в оренді у ТОВ «Алтанік» по вул. Одеській, що станом на 01.01.2013 та протягом 2014 року склала 855 902,96 грн., станом на 01.01.2015 - 1 069 017,84 грн., станом на 01.01.2016 - 1 531 914,56 грн.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки по вул. Краснофлотській з 01.01.2013 - 2014 роки становила 438 848,28 грн., 2015 рік - 548 118,09 грн., 2016 рік - 661 821,03 грн. (а.с.41-48).

В періоди з 2013 року по 2016 рік відповідач сплачував орендну плату за існуючими договорами оренди землі без врахування змін розмірів нормативної грошової оцінки земель міста Первомайськ, так за період з 01.08.2013 по 01.07.2016 відповідач сплатив позивачу 90 438,67 грн. орендної плати за дві земельні ділянки.

28.04.2016 рішенням Первомайської міської ради №1 «Про перейменування вулиць, провулків та парків в м. Первомайську» вулицю Червонофлотську було перейменовано на Богопільську.

У зв'язку з наявною заборгованістю, позивач 28.07.2016 направив на адресу відповідача лист №4318/03-1-16, в якому він запросив останнього на засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам за використання земельної ділянки площею 0,1892 га та 0,1053 га для будівництва та обслуговування автозаправочного пункту по вул. Одеська. Вказаний лист повернувся до позивача за закінченням строків зберігання (а.с.22, зворотній бік). У зв'язку цим та з неявкою відповідача, засідання комісії було перенесено на 14.12.2016.

З метою належного повідомлення орендаря, позивач 23.11.2016 повторно направив на адресу відповідача лист №7089/03-1-22, в якому було запрошено ТОВ «Алтанік» на засідання комісії на 14.12.2016 о 14 год. 00 хв. Вказаний лист був отриманий відповідачем 28.11.2016, про що свідчить відповідна відмітка про отримання (а.с.23, зворотній бік).

14.12.2016 відбулось засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, на якому був здійснений розгляд питань по переліку суб'єктів господарювання, які використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів, та тих, які використовують земельні ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки, але розмір орендної плати не відповідає чинному законодавству, у зв'язку з внесеними змінами до п.288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VІІІ, зокрема стосовно ТОВ «Алтанік» (протокол №2).

За результатами засідання комісією був складений акт №18, згідно з яким ТОВ «Алтанік» були нараховані збитки за використання земельних ділянок комунальної власності по вул. Одеській площею 0,1892 га та по вул. Богопільській - 0,1053 га м. Первомайську, через невідповідність розміру орендної плати за період з 01.08.2013 по 01.08.2016 рік за дві земельні ділянки разом у розмірі 146 113,62 грн. (158 758,20 грн. + 77 794,09 грн. = 236 552,29 грн. - 90 438,67 грн. = 146 113,62 грн.) При нарахуванні збитків комісією використовувалася інформація надана Первомайською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління ДФС у Миколаївській області від 05.08.2016 за №1810/9/14-08-20-231.

Відповідач був обізнаний про дату засідання комісії, однак участі у цьому засіданні не прийняв.

Вказаний акт комісії №18 від 14.12.2016 був затверджений рішенням Виконавчого комітету Первомайської міської ради «Про затвердження актів по визначенню розміру збитків від недоотримання коштів Первомайською міською радою за фактичне землекористування суб'єктами господарювання» (п.1.12.) (а.с.38-40).

18.01.2017 за №27/04.04.1-15 Первомайська міська рада направила на адресу відповідача повідомлення про сплату нарахованих збитків та акт по визначенню розміру збитків власнику землі №18 від 14.12.2016 разом з копією рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради №19 від 13.01.2017.

Вказаний лист з доданими до нього документами був отриманий відповідачем 24.01.2017, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25). Твердження скаржника про те, що відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення не свідчить про отримання ним саме цих документів, колегія суддів залишає без уваги, оскільки скаржником не доведено, що за цим повідомленням ним отримано якусь іншу поштову кореспонденцію.

Відповідач вказане рішення та акт у встановленому чинним законодавством порядку не оскаржив, однак нараховані позивачем збитки у розмірі недоплаченої орендної плати не сплатив.

25.05.2017 Первомайською міською радою прийнято рішення №19 «Про надання повноважень виконавчому комітету Первомайського міської ради щодо подання позовних заяв про відшкодування збитків», пунктом 1 якого надано Виконавчому комітету Первомайської міської ради повноваження щодо подання позовних заяв до суду про відшкодування збитків завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та через невідповідність розміру орендної плати, що стало причиною звернення позивача до суду з відповідним позовом за захистом порушеного права.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції застосував наступні норми законодавства: ст.ст. 152, 156 Земельного кодексу України; ст.ст. 22, 1166 ЦК України, однак судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актом цивільного законодавства.

Суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Що стосується питання належності/неналежності обраного позивачем способу захисту свого права/інтересу слід виходити з наступного.

Статтею 16 ЦК, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, господарський суд при ухвалені судового рішення керується не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання про те, яку правову норму належить застосовувати до цих правовідносин.

Як з'ясовано судовою колегією, оскільки договорами сторін передбачено автоматична зміна розміру орендної плати при зміні грошової оцінки землі, а предметом спору у даній справі є недоотримання коштів позивачем за фактичне користування ТОВ «Алтанік» земельними ділянками площею 0,1892 га для будівництва та обслуговування автозаправочного пункту по вул. Одеській та 0,1053 га для будівництва та обслуговування автозаправочного пункту по вул. Богопільскій через невідповідність розміру орендної плати з 01.08.2013 року по 01.08.2016 року, які фактично є заборгованістю з орендної плати, яку позивач, а за ним і суд, помилково вважають збитками.

Проте, судова колегія вважає, що помилкова кваліфікація спірних правовідносин у даному випадку не призвела до неправильного вирішення спору по суті з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За положеннями ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися, належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не і допускається.

Аналогічні положення зазначені в ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Законом України «Про оренду землі».

Положеннями ст. 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Приписами ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (ч. 5 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель»).

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності проводиться обов'язкова нормативна грошова оцінка земельних ділянок (ст. 13 Закону України «Про оцінку земель»).

За результатами, зокрема, нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, яка, відповідно до ст. 23 Закону затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (ст. 20 Закону України «Про оцінку земель»).

Судовою колегією встановлено, що на момент укладення між сторонами договорів діяла нормативна грошова оцінка земельних ділянок від 18.08.2004, яка була основою для розрахунку орендної плати відповідача.

Так, з урахуванням витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (а.с.41-48) позивачем здійснені наступні нарахування:

1) по земельній ділянці 0,1892 га вул. Одеська, 78: - за період з 01.08.2013 по 01.01.2014, виходячи з нормативної грошової оцінки 855 902,96 грн. - 17 831,30 грн.; - за період з 01.01.2014 по 01.01.2015, виходячи з нормативної грошової оцінки 855 902,96 грн. - 42 795,15 грн.; - за період з 01.01.2015 по 01.01.2016, виходячи з нормативної грошової оцінки 106 9017,84 грн. - 53 450,89 грн.; - за період з 01.01.2016 по 01.08.2016, виходячи з нормативної грошової оцінки 153 1914,56 грн. - 44 680,86 грн.;

2) по земельній ділянці 0,1053 га вул. Богопільська: - за період з 01.08.2013 по 01.01.2014, виходячи з нормативної грошової оцінки 438 848,28 грн. - 91 42,67 грн.; - за період з 01.01.2014 по 01.01.2015, виходячи з нормативної грошової оцінки 438 848,28 грн. - 21 942,41 грн.; - за період з 01.01.2015 по 01.01.2016, виходячи з нормативної грошової оцінки 548 118,09 грн. - 27 405,90 грн.; - за період з 01.01.2016 по 01.08.2016, виходячи з нормативної грошової оцінки 661 821,03 грн. - 19 303,11 грн.

Всього за користування ТОВ «Алтані» земельними ділянками за період з 01.08.2013 по 01.08.2016 нараховані 236 552,29 грн., з яких за земельну ділянку площею 0,1892 га - 158 758,20 грн. та за земельну ділянку площею 0,1053 га - 77 794,09 грн.

З урахуванням даних Первомайської ОДПІ за період з 01.08.2013 по 01.07.2016 відповідач сплатив за оренду земельних ділянок - 90 438,67 грн., однак господарським судом вірно встановлено, що відповідач за період з 01.01.2016 по 01.08.2016 сплатив за орендну плату земельних ділянок ще суму 30 956,04 грн., що не заперечується позивачем та підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином завіреними копіями платіжних доручень, у зв'язку з чим, загальна сума сплати за оренду земельних ділянок складає 121 394,71 грн.

Стосовно клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до вимог про сплату 146 113,62 грн. за користування відповідачем земельними ділянками по вул. Одеська та вул. Богопільська за період з 01.08.2013 по 01.08.2016 судова колегія зазначає наступне.

Позовна давність, за визначенням статті 256 ЦК України це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (стаття 261 ЦК України). Частиною 3 статті 267 зазначеного Кодексу передбачена можливість застосування позовної давності лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові, як це визначено частиною четвертою статті 267 ЦК України. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Господарським судом вірно встановлено, що позивач фактично звернувся до суду з даним позовом (направив) 09 липня 2018 року, отже строк позовної давності для стягнення нарахованих у 2013, 2014 та частково 2015 році (період з 01.08.2013 по 08.07.2015) сум сплинув.

Позивач надав до суду заяву про визнання причин пропуску строку для звернення з даним позовом за захистом прав та законних інтересів поважними та поновлення даного строку, проте позивач не обґрунтував та не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують наведені обставини зазначені у заяві щодо перебування у скрутному матеріальному становищі, та відсутності у нього фінансової можливості сплатити судовий збір. При цьому, додатково слід зазначити, що лише перебування позивача у скрутному матеріальному становищі не позбавляло його можливості вжити відповідних заходів по захисту свого порушеного права шляхом звернення до суду з відповідним позовом із поданням клопотання про розстрочення або відстрочення сплати судового збору згідно з приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір». У зв'язку з чим, судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правових підстав для визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, отже господарським судом було вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 76 173,26 грн, нарахованих за період з 01.08.2013 по 08.07.2015, у зв'язку із спливом строку позовної давності..

Отже, стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості яка складає 58 856,31 грн. за період з 09.07.2015 по 01.08.2016, детальний розрахунок якої здійснено судом першої інстанції, судовою колегією перевірено та при перерахунку суми співпали.

ТОВ «Алтанік» в апеляційній скарзі зазначає, що орендодавець не повідомляв відповідача про зміну розміру орендної плати в односторонньому порядку, як це передбачено п. 4.3. договорів, проте судова колегія зазначає, що відповідно до п. 4.4 та 11.1 договорів таке повідомлення у разі зміни грошової оцінки не є обов'язковим і саме орендар (відповідач) бере на себе обов'язок уточнення змін розмірів орендної плати, одержувача орендної плати та його банківських реквізитів через Первомайське міське управління земельних ресурсів.

Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Згідно з частинами 2, 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосуванням норм матеріального права: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З метою уникнення надмірного формалізму при розгляді справи та забезпечення належного захисту прав позивача, а також враховуючи, що всі істотні обставини справи судом першої інстанції були встановлені, однак спірні правовідносини кваліфіковані помилково як такі, що виникли із завдання збитків, а не порушення зобов'язань за договорами оренди земельних ділянок щодо сплати орендної плати в обумовленому сторонами розмірі, що не призвело до безпідставного стягнення з відповідача грошових коштів, судова колегія вважає за необхідне змінити мотивувальну та резолютивну частини рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.11.2018, виклавши їх в редакції постанови Південно-західного апеляційного господарського суду.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 -283 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтанік» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.11.2018 року у справі №915/718/18 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції постанови суду апеляційної інстанції, а резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтанік» (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Тімірязєва, буд.44, ) на користь Виконавчого комітету Первомайської міської ради (55213, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. М.Грушевського, буд.3, , поточний рахунок місцевого бюджету 7607, МФО 826013, , отримувач - Первомайськ.УК/м.Первомайськ/24060300, КЕКД 24060300, ГУДКСУ у Миколаївській області) 58 856,31 грн. заборгованості та 882,82 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.»

Видачу наказу за постановою доручити Господарському суду Миколаївської області.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст. 288 ГПК України.

Повний текст складено 11.03.2019 о 10.00.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Савицький Я.Ф.