ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 12/204/09
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»: Дядюренко М.П., довіреність;

від Приватного підприємства «Орион-Нива»: не з'явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ»: Бортик Р.О., довіреність;

від Приватного підприємства «Юрикон»: не з'явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ»: не з'явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт»: не з'явився;

від ОСОБА_4: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 року про забезпечення позову, постановлену суддею Мавродієвою М.В. у м. Миколаєві

у справі № 12/204/09

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»

до відповідача: Приватного підприємства «Орион-Нива»

про: звернення стягнення 3134666,67 доларів США та 622506,74 грн. на предмет іпотеки

заінтересовані особи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ»;

Приватне підприємство «Юрикон»;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ»;

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт»;

ОСОБА_4;

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» в порядку ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою про забезпечення позову, в якій просило суд вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно в м. Миколаїв за адресами:

- вул. Морехідна №1-в/4 та належить Приватному підприємству «Юрикон» (54001, м.Миколаїв, вул.Морехідна 1в/4, );

- вул. Морехідна №1-в/7 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» (54046, м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/7, );

- вул. Морехідна №1-в/3 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (54010, м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/3, );

- вул. Морехідна №1-в/6 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Аріс-Контракт» (54010, м.Миколаїв, вул.Морехідна 1в/3, );

- вул. Морехідна №1-в/5 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (52020, м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/5, );

- вул. Морехідна №1-а та належить ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1).

Заява мотивована неодноразовою зміною власників майна, яке є предметом спору, що вказує на недобросовісність боржника по справі та наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 у справі №12/204/09 заяву Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступні об'єкти нерухомого майна:

- вул. Морехідна №1-в/4 та належить Приватному підприємству «Юрикон» (54001, м.Миколаїв, вул.Морехідна 1в/4, );

- вул. Морехідна №1-в/7 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» (54046, м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/7, );

- вул. Морехідна №1-в/3 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (54010, м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/3, );

- вул. Морехідна №1-в/6 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Аріс-Контракт» (54010, м.Миколаїв, вул.Морехідна 1в/3, );

- вул. Морехідна №1-в/5 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (52020, м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/5, );

- вул. Морехідна №1-а та належить ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).

Ухвала суду мотивована тим, що застосування запропонованих стягувачем заходів забезпечення позову запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 12/204/09.

Не погоджуючись з означеною ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно по вул. Морехідній, 1-в/5, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, зазначаючи, що в ході розгляду справи не було з'ясовано, а матеріали справи не містять жодних доказів наявності передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України цивільно-правових обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» з передачі відповідачу нерухомого майна по вул. Морехідній 1-в/5; суд першої інстанції обмежив Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» у здійсненні повноважень власника стосовно належної йому нерухомості з підстав не передбачених законодавством України.

Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» згідно поданого відзиву на апеляційну скаргу вважає ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 у справі № 12/204/09 законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» безпідставною, не обґрунтованою нормами чинного законодавства та доказами, у зв'язку з чим просить в її задоволенні відмовити.

У відзиві заявник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» є відповідачем по справі, оскільки набуло такого процесуального статусу під час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до ст. 334 Господарського процесуального кодексу України; майно, а саме об'єкт нерухомого майна за адресою м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/5, який належить скаржнику на праві власності є частиною предмету іпотеки, з приводу якого розглядається спір по справі та прийнято рішення про звернення стягнення на це майно, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема судовими рішеннями та рішеннями органу місцевого самоврядування, долучених до заяви про заміну сторони виконавчого провадження; п.1 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Тобто, незалежно від процесуального статусу скаржника, законом чітко передбачено накладання арешту на майно, яке може перебувати й в інших осіб, якщо з приводу цього майна є спір і майно є об'єктом цивільно-правових відносин, зокрема перебуває в іпотеці.

В судовому засіданні представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» та Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в судовому засіданні 27.02.2019 висловились на підтримку доводів та вимог, які викладені письмово.

Інші представники учасників справи в судове засідання не з'явилися.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів також враховує, що явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, сторони не повідомляли.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, а також зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі №12/204/09, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2010, позов Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк») задоволено: звернуто, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, стягнення на майно Приватного підприємства «Орион-Нива», а саме: нежитловий об'єкт, загальною площею 8716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-А, передані Приватним підприємством «Орион-Нива» в іпотеку ЗАТ «ПУМБ» за Договором іпотеки від 28.08.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. для задоволення вимог Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором №7.3-70 від 23.08.2007 у сумі 3134666,67 доларів США та 622506,74 гривень, в тому числі заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 3000000,00 доларів США (три мільйони доларів США 00 центів), заборгованість за відсотками за користування кредитом нараховану станом на 12.05.2009 в розмірі 134666,67 доларів США (сто тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят шість доларів США 67 центів); заборгованість за пенею за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, нараховану станом на 12.05.2009 в розмірі 622506,74 гривень (шістсот двадцять дві тисячі п'ятсот шість гривень 74 копійки).

Загальний розмір вимог, що підлягають задоволенню з вартості предмету іпотеки становить 3134666,67 доларів США та 622506 грн. 74 коп. в т.ч.:

- 3000000,00 доларів США (три мільйони доларів США 00 центів) заборгованості за кредитом;

- 134666,67 доларів США (сто тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят шість доларів США 67 центів) заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом;

- 622506,74 грн. (шістсот двадцять дві тисячі п'ятсот шість гривень 74 копійки) пені.

- 3228,24 доларів США державного мита;

- 727,60 грн. державного мита;

- 312, 50 грн. - витрати на ІТЗ судового процесу.

З вартості іпотеки задоволенню підлягають тільки вимоги позивача.

02.11.2010 у справі видано відповідний наказ.

Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до господарського суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, зазначаючи, що 23.08.2016 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком В.В. було відкрито виконавче провадження №52005195 з виконання вищевказаного рішення суду.

При здійсненні заходів примусового виконання рішення державним виконавцем було отримано довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна сформованих щодо суб'єкту та щодо об'єкту на який необхідно звернути стягнення.

Відповідно до цих довідок встановлено, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно.

Стягувачем встановлено, що боржником проведено ряд дій, спрямованих на зміну складу переданого в забезпечення банку нерухомого майна та його власників:

ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2009 суд надав дозвіл на продаж предмету іпотеки (нежитловий об'єкт, загальною площею 8 716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1-А), що належить ПП «Орион-Нива», кредитору ПП «Укр-Нива» для погашення кредиторських вимог ПП «Укр-Нива» до ПП «Орион-Нива»;

рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2009 у справі №9/212/09 за Приватним підприємством «Укр-Нива» визнано право власності на нежитловий об'єкт, загальною площею 8 716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул.Морехідна, 1-А;

постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.01.2011 у справі № 9/212/09, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2011, рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2009 у справі №9/212/09 скасовано, а у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі.

рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.02.2010 у справі № 1/17/10 за Приватним підприємством «Укр-Нива» визнано право власності на нежитлове приміщення Літ.А-4 - нежитлові приміщення адміністративного корпусу, загальною площею 2308,40 кв.м., основною площею 1474,40кв.м., Літ.З-1 - СТО - переобладнаного з магазину загальною площею 137,4 кв.м., основною площею 123,8 кв.м. за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а;

постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2011 у справі № 1/17/10 рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.02.2010 скасовано, в задоволенін позову відмовлено;

рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №518 від 21.04.2010 Приватному підприємству «Укр-Нива» оформлено та видано свідоцтво про право власності на нежитловий об'єкт, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-А;

рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №900 від 30.07.2010 нежитловим будівлям та службовим спорудам по вул. Морехідній, 1-А (Літ. А-4, Б', Б-2, В-2, Д-Д'-l, Е-2, Ж-2, 3-1, Щ-2), які належать Приватному підприємству «Укр-Нива», надано нову адресу: вул.Морехідна, 1-в/3. За адресою вул. Морехідна, 1-А залишилось літ Г-Г-1 площею 648,5 кв.м.

рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1092 від 27.08.2010 оформлено право власності на нежитлові будівлі за літ.А-4 загальною площею 2308.4 кв.м, за літ.Б', Б-2 загальною площею 3904.5 кв.м, за літ.В-2 загальною площею 488.3 кв.м, за літ.Д-Д'-1 загальною площею 166.8 кв.м, за літ.Е-2 загальною площею 295.0 кв.м, за літ. Ж-2 загальною площею 650.5 кв.м, за літ. 3-1 загальною площею 137.4 кв.м, за літ. Щ-2 загальною площею 31.1 кв.м, які розташовані по вул. Морехідній, 1в/3, за Приватним підприємством «Укр-Нива» та на нежитлову будівлю за Літ Г-Г'-l загальною площею 648.5 кв.м із службовими будівлями та спорудами, яка розташована по вул. Морехідній, 1-А за Приватним підприємством «Укр-Нива».

постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.05.2015 у справі №1423/17369/2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2015, рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №518 від 21.04.2010, №900 від 30.07.2010, № 1092 від 27.08.2010 скасовані;

відповідно до договору купівлі-продажу від 10.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Князевою Ю.А. за реєстровим №1000, нежитловий об'єкт за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/3 був придбаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Топ Хим»;

рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2011 у справі №11/144/10, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2011, договір купівлі-продажу від 10.09.2010, укладений між Приватним підприємством «Укр-Нива» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Топ Хим» визнано недійсним.

згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно:

нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_2, володіє ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 01.08.2011;

нерухомим майном - Літ. А-4 площею 1747,9 кв.м., літ. В-2 площею 488,3 кв.м., літ. Д, Д(1) площею 166,8 кв.м., літ. Е-2 площею 295,0 кв.м., літ. Ж-2 площею 650,5 кв.м., літ. З площею 137,4 кв.м.; загалом - 3485,9 кв.м., за адресою: вул. Морехідна 1в/3, володіє Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріс-Контракт» згідно свідоцтва про право власності САЕ 837209 від 06.11.2012;

нерухомим майном - нежитлові приміщення загальною площею 252,1 кв.м. на першому поверсі в літ. А-4, за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, б. 1в/4, володіє Приватне підприємство «Юрикон» згідно дублікату свідоцтва про права власності САЕ 837088 від 14.11.2012;

нерухомим майном - нежитлова будівля КПП літ Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/5, володіє Приватне підприємство «Автопаркінг ВВ» згідно свідоцтва про право власності САЕ 386795 від 10.05.2012;

нерухомим майном - будівлі Б-2, Б1 загальною площею 3905,9 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/6, володіє Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Аріс-Контракт» згідно свідоцтва про право власності САЕ 837208 від 06.11.2012;

нерухомим майном - нежитлові приміщення А-4 (частина І, ІІ пов.) загальною площею 484 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/7, володіє Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» згідно свідоцтва про право власності № 837207 від 06.11.2012.

Наведені обставини, на думку заявника, з чим погодився і суд першої інстанції, свідчать про наявність визначних ст. 136 Господарського процесуального кодексу України підстав вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, або коли, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвідношення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду і є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Проте, поза увагою суду залишились ті обставини, що предметом спору у даній справі були вимоги позивача про звернення стягнення на належний Приватному підприємству «Орион-Нива» предмет іпотеки - об'єкт нерухомості загальною площею 8716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-А, шляхом його продажу на прилюдних торгах, з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором №7.3-70 від 23.08.2007.

Станом на момент звернення заявника до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, даний спір вирішено судом по суті з прийняттям рішення від 20.07.2009. Зобов'язаною особою за вказаним судовим рішенням є Приватне підприємство «Орион-Нива».

В свою чергу, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 149511376 від 14.12.2018 (а.м.о.у. 10-11) майно, яке піддано арешту, належить Приватному підприємству «Автопаркінг ВВ» та являє собою нежитлову будівлю КПП літ Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., за адресою: Миколаївська області, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/5; підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності САЕ 386795 від 10.05.2012.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Доказів скасування відповідних реєстраційних записів щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю КПП літ Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., за адресою: Миколаївська області, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/5 за Приватним підприємством «Автопаркінг ВВ» суду не надано.

Колегія суддів враховує, що попри наведені заявником обставини щодо зміни складу та адреси реєстрації об'єкту нерухомого майна, щодо якого у справі № 12/204/09 прийняте рішення, доказів внесення змін до наказу господарського суду від 02.11.2010 (дублікату наказу), зміни способу та порядку виконання рішення у даній справі, матеріали справи не містять.

За загальним правилом на заявника покладено обов'язок з обґрунтування причин необхідності вжиття заходів забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того, навіть маючи докази, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання майбутнього рішення суду, позивачеві необхідно переконати суд в тому, що його доводи щодо вжиття заходів забезпечення позову та обраний ним спосіб такого забезпечення є розумними, обґрунтованими, адекватними та співмірними.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявником не наведено, а місцевим господарським судом не встановлено, яким чином накладення арешту на майно по вул. Морехідній, 1-в/5 у м. Миколаєві, що належить Приватному підприємству «Автопаркінг ВВ», забезпечить виконання судового рішення у справі № 12/204/09 про звернення стягнення на нежитловий об'єкт, загальною площею 8716,4 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-А, що належить Приватному підприємству «Орион-Нива» та можливість реального виконання судового рішення у визначений в ньому спосіб внаслідок застосування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, з огляду на невідповідність висновків суду положенням 136-137 Господарського процесуального кодексу України, а також враховуючи положення ст.277 Господарського процесуального кодексу України щодо підстав скасування судового рішення, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» є такою, що підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 у справі №12/204/09 частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в частині накладення арешту на майно за адресою: м. Миколаїв вул. Морехідна №1-в/5, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (52020, м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/5, ).

Враховуючи приписи ст. 269 Господарського процесуального кодексу України щодо меж апеляційного перегляду, а також закріплений ст. 14 Кодексу принцип диспозитивності, перегляд оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку здійснено в межах вимог заявника апеляційної скарги.

Судові витрати, пов'язані з апеляційним переглядом, підлягають розподіленню відповідно до правил, встановлених ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2018 у справі №12/204/09 скасувати в частині накладення арешту на майно за адресою: м. Миколаїв вул. Морехідна №1-в/5, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (52020, м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/5, ) і відмовити Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул.Андріївська, буд.4; адреса для листування: 54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд.20/8; ідент.код 14280829) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» (52020, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1в/5; ідент.код 37912725) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.02.2019.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Н.М. Принцевська

А.І. Ярош