УХВАЛА

11 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/780/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь"

на рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 у справі

за позовом Заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь"

про визнання недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019 Мисливсько-рибальське підприємство "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" (далі - МРП "Сокіл" ГО "ВМТ "Південь") звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 у справі № 916/780/18.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі МРП "Сокіл" ГО "ВМТ "Південь" не погоджується з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, вважає їх ухваленими з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та такими, що підлягають скасуванню, посилаючись на частини 2, 3 статті 4, частини 3, 4 статті 53, статтю 174 ГПК України; статтю 1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності"; статтю 3, абзац 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру"; статтю 19, пункт 3 частини 2 статті 129пункт 3 частини 1 статті 1311 Конституції України; частини 3, 4 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України; статті 256, 257, 261, 264, 322, 397, 399 Цивільного кодексу України; Постанову Кабінету Міністрів України №18 від 13.01.1995 "Про визначення органів управління майном громадських організацій колишнього Союзу РСР"; статтю 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод"; статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також наводить практику Європейського суду з прав людини (справи: "Фонд "Батьківська турбота" проти України", "Рисовський проти України", "Москаль проти Польщі", "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Лелас проти Хорватії", "Трѓо проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії", "Корольов проти Росії", "Меншинская проти Росії", "Дачія С.Р.Л. проти Молдови", "Фінікарідов проти Кіпру", "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"); практику Верховного суду України (№ 6-152цс14 від 29.10.2014, №18/235 від 18.11.2003) та практику Верховного Суду (№806/1000/17 від 25.04.2018, № 918/323/17 від 10.05.2018, № 910/18283/17 від 07.05.2018, № 826/13768/16 від 16.05.2018).

Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, МРП "Сокіл" ГО "ВМТ "Південь" необхідно обґрунтувати, в чому, на його думку, полягає неправильне застосування наведених вище норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" Громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" на рішення Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 у справі №916/780/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 26.03.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков