ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/855/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/855/18

за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до відповідачів: 1) Приватне підприємство "Сігалл"; 2) ОСОБА_1

про стягнення 625 275,47 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не з'явилися

Суть спору: АТ «Укрсоцбанк» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення солідарно з ПП "Сігалл" та ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 625 275,47 грн., з яких: 200 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 359 469,51 грн. - заборгованість по відсотках, 25 800,00 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 40 005,96 грн. - інфляційні витрати за відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем -1 своїх зобов'язань за договором про надання овердрафту № 665061551МОVERDRAF2 від 08.10.2013 р. щодо своєчасного повернення кредитних коштів та невиконанням відповідачем -2 своїх зобов'язань щодо солідарної відповідальності згідно договору поруки №665061551MOVERDRAF2-ПОР від 08.10.2013р.

У відзиві на позовну заяву за вх. №11073/18 від 04.06.2018р. відповідач-2 ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що він ані особисто, ані через свого представника не підписував та не укладав договір поруки № 665061551МОVERDRAF2-ПОР від 08.10.2013 року. Відповідач вважає, що договір поруки не відповідає вимогам діючого законодавства щодо дійсності правочину в контексті волевиявлення сторони договору та узгодження істотних умов щодо даного виду правочину. ОСОБА_1 наполягає на відсутності події підписання договору поруки від 08.10.2013 року.

23.06.2018 року до суду надійшла відповідь АТ «Укрсоцбанк» на відзив за вх. № 12658/18, в якій позивач зазначає, що оскільки недійсність договору поруки прямо не встановлена законом і даний договір не визнаний судом недійсним, то його правомірність презюмується. Позивач вказує, що суд не може вирішувати питання про недійсність правочину, якщо сторона не заявила такої вимоги у межах відповідного судового провадження.

У запереченнях за вх. № 13437/18 від 04.07.2018 року відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що не звернення відповідача до суду з позовом про оспорювання договору поруки не може бути підставою для звільнення суду від обов'язку перевірки обставин, викладених у запереченнях, оскільки в разі підтвердження цих доводів договір поруки є нікчемним, а визнання нікчемного правочину недійсним закон не вимагає. Вказаної позиції, за словами відповідача, дотримується і Верховний Суд України в ухвалі по справі № 6-11086св10.

Позивач у судове засідання 25.02.2019р. не з'явився, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача /вх. № 21575/18 від 22.10.2018 року та вх. № 3699/18 від 22.02.2019 року/, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання 25.02.2019р. не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили та жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не надали. При цьому, про дату, час і місце судового засідання відповідачі повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення.

До повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Всі ухвали суду по справі № 916/855/18 направлялись учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу ПП «Сігалл», за адресою, вказаною в позовній заяві (65016, м. Одеса, вул. Китобійна, 5, кв. 3, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та відповідачу ОСОБА_1, за адресою, вказаною в позовній заяві (АДРЕСА_2, яка є його місцем проживання), про що свідчать відтиски штампів вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки ухвал з зазначенням адреси відповідачів, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка". Відповідні поштові відправлення були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Також суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/15442/17 від 16.05.2018 року).

Оскільки відповідач ПП «Сігалл» по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 25.02.2019р. судом оголошено ухвалу у протокольній формі про зміну назви позивача з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 25.02.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи господарським судом встановлено:

08.10.2013 року між АТ «Укрсоцбанк» /позивач, кредитор/ та ПП «і галл» /відповідач 1, позичальник/ укладено договір про надання овердрафту № 665061551МОVERDRAF2 /том 1 а.с. 11-13/.

Відповідними розділами договору сторони погодили предмет договору, порядок надання та погашення овердрафту, сплати процентів і комісій, розмір та порядок сплати винагороди, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін, звільнення від відповідальності, врегулювання спорів, заключні положення, передача інформації.

Положенням п. 1.1 договору передбачено, що кредитор зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом сплати з поточного рахунку позичальника № 3791, відкритого у кредитора, розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний залишок на такому поточному рахунку, далі - овердрафт, а кожна окремо надана сума - транш овердрафту, але в межах суми максимальної заборгованості, визначеної цим договором.

Відповідно до п. 1.1.1 договору, протягом усього періоду дії цього договору максимальна заборгованість позичальника за овердрафтом не може перевищувати розмір ліміту овердрафту в сумі 200 000,00 грн., яка розрахована за методикою кредитора, що є Додатком 1 до цього договору.

Пунктом 1.1.2 договору визначено, що кінцева дата (термін), до якої надаються транші овердрафту, та має бути повністю погашена заборгованість за овердрафтом за цим договором - не пізніше 07 жовтня 2014 року.

Згідно з п. 2.4.1 договору, проценти за користування овердрафтом сплачуються позичальником за ставкою у розмірі 22 процента річних.

Пунктом 2.4.2 договору визначено, що у разі непогашення заборгованості за овердрафтом в кінцеву дату овердрафту та/або в дату, що зазначена в п. 2.12.1, 2.13 цього договору, позичальник, починаючи з першого дня прострочки, сплачує кредитору проценти від суми прострочення заборгованості за овердрафтом за процентною ставкою у розмірі 44 процентів річних.

Згідно з виписки по особовому рахунку № 1392 від 14.03.2014 року, № 1392 від 18.03.2014 року АТ «Укрсоцбанк» здійснив зарахування коштів на банківський рахунок ПП «Сігалл» за договором овердрафту № 665061551МОVERDRAF2 від 08.10.2013 р.

Також у справі наявний договір поруки № 665061551МОVERDRAF2-ПОР від 08.10.2013 р., укладений між АТ «Укрсоцбанк» /позивач/, ПП «Сігалл» /відповідач-1/та ОСОБА_1 поручитель /відповідач -2/.

Відповідними розділами договору сторони погодили предмет договору, зміст зобов'язання, забезпеченого порукою, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін, врегулювання спорів, передача інформації, заключні положення.

Умовами п. 1.1 договору передбачено, що поручитель зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за договором про надання овердрафту № 665061551МОVERDRAF2 від 08.10.2013 року, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту.

Згідно з п. 2.1.1 договору поруки, повернення кредиту у сумі 200 000,00 грн., з порядком погашення відповідно до умов договору кредиту та з кінцевим терміном повернення не пізніше 07 жовтня 2014 року, або в інший термін, дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту.

Пунктом 3.1.2 договору поруки визначено, що у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може звернено стягнення.

22.02.2018р. позивач надіслав відповідачам вимогу про усунення порушень, що підтверджується описами вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (т.1, а.с.23-25).

Вказану вимогу відповідачами залишено без задоволення, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між позивачем та відповідачем-1 ПП «Сігалл» у справі укладений договір про надання овердрафту № 665061551МОVERDRAF2 від 08.10.2013 року, згідно з яким відповідач-1 зобов'язався повернути отриману суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом, комісій, а також можливу неустойку (пеню, штраф) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, 08.10.2013 року між АТ «Укрсоцбанк», ПП «Сігалл» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 665061551МОVERDRAF2-ПОР, яким відповідач-2 зобов'язався солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем -1 своїх зобов'язань по кредитному договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вимогами ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вище встановлено господарським судом, виданий позивачем кредит у розмірі 200 000 грн. не повернутий позивачу відповідачами, як у строк, що встановлений умовами договору, так і в подальшому, після звернення позивача до відповідачів з відповідними вимогами про повернення кредиту та відсотків за користування кредитом.

Розрахунок процентів за користування кредитними коштами, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відсотків становить 359469,51 грн. загальний період з 14.03.2014 року по 18.12.2017 року, перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача -1.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок індексу інфляції, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір індексу інфляції на заборгованість по кредиту за загальний період з лютого 2017 року по січень 2018 року становить 25 800,00 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідачів.

Розрахунок індексу інфляції, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір індексу інфляції на заборгованість по відсоткам за загальний період з лютого 2017 року по січень 2018 року становить 40 005,96 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідачів.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Отже, здійснений позивачем розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості не приймається до уваги господарським судом, оскільки прохальна частина позову АТ «Укрсоцбанк» не містить вимог щодо стягнення пені. При цьому, позивачем під час розгляду справи не було надано до суду заяви про збільшення позовних вимог у порядку п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України.

Під час розгляду справи відповідач-2 ОСОБА_1 заперечував факт укладання та підписання договору поруки № 665061551МОVERDRAF2-ПОР від 08.10.2013р. та 04.06.2018р. за вх. № 2-2789/18 заявив клопотання про призначення експертизи в порядку ст.99 ГПК України, а саме відповідач просив призначити у справі почеркознавчу експертизу договору поруки №665061551MOVERDRAF2-ПОР від 08.10.2013 року.

Ухвалою від 16.07.2018 р. клопотання відповідача-2 ОСОБА_1 про призначення експертизи задоволено господарським судом та у справі № 916/855/18 призначено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: «- Чи виконано рукописний підпис на всіх сторінках договору поруки, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", Приватним підприємством "Сігалл" та ОСОБА_1, від 08.10.2013 року за №665061551MOVERDRAF2-ПОР від імені ОСОБА_1 особисто ОСОБА_1?».

При цьому, 04.07.2018р. відповідною ухвалою у позивача витребувано оригінал договору поруки №665061551MOVERDRAF2-ПОР від 08.10.2013р.

У підготовчому засіданні 04.07.2018 року господарським судом відібрані та залучені до справи експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 /том 1 а.с. 144-148/.

14.12.2018 року за вх.№25857/18 господарським судом разом з матеріалами справи одержано лист судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, згідно з яким станом на 12.12.2018 року рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, ухвалу від 16.07.2018 року про призначення судово-почеркознавчої експертизи за матеріалам справи залишено без виконання та повернуто надані матеріали справи /том 2 а.с. 69/.

Частиною 4 ст. 102 ГПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з'ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги, що призначену судом почеркознавчу експертизу залишено без виконання у зв'язку із несплатою відповідачем ОСОБА_1 рахунку вартості проведення експертизи, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 4 ст. 102 ГПК України для спростування доводів відповідача щодо не підписання та не укладання договору поруки №665061551MOVERDRAF2-ПОР від 08.10.2013 року.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, приймаючи до уваги ненадання відповідачами на виконання положень ч. 1 ст. 74 ГПК України доказів повернення виданого позивачем кредиту у розмірі 200 000 грн., а також відсутність заперечень відповідачів щодо наявності боргу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі.

При цьому, при задоволенні позову господарським судом враховані такі основні засади (принципи) господарського судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність, що встановлені вимогами п.п.4,5 ч.3 ст.2, ст.ст.13,14 ГПК України, а також невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки шляхом подання відповідного позову у даній справі, відсутність з боку відповідачів жодних посилань на обставини справи щодо припинення договору поруки, а тим більш відсутність з боку відповідача -2 відповідних зустрічних вимог про визнання припиненим зобов'язання за договором поруки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 9 379,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 13.04.2018 рр. (том 1 а.с. 10).

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог АТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках, а саме по 4 689,57 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задовольнити.

2.Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Сігалл" /65016, м. Одеса, вул. Китобійна, 5, кв. 3, / та ОСОБА_1 /АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1/ на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" /03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, / заборгованість за кредитом у розмірі 200 000 /двісті тисяч/ грн. 00 коп., заборгованість по відсотках у розмірі 359 469 /триста п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста шістдесят дев'ять/ грн. 11 коп., інфляційні втрати за кредитом у розмірі 25 800 /двадцять п'ять тисяч вісімсот/ грн. 00 коп., інфляційні втрати за відсотками у розмірі 40 005 /сорок тисяч п'ять/ грн. 96 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Сігалл" /65016, м. Одеса, вул. Китобійна, 5, кв. 3, / на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" /03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, / судовий збір у розмірі 4 689 /чотири тисячі шістсот вісімдесят дев'ять/ грн. 57 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 /АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1/ на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" /03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, / судовий збір у розмірі 4 689 /чотири тисячі шістсот вісімдесят дев'ять/ грн. 57 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 05 березня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець