ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

28 лютого 2019 року Справа № 903/616/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Луцької міської ради

на рішення господарського суду Волинської області від 14 листопада 2018 року

(ухвалене о 17:40 год. у м. Луцьку, повний текст складено 23.11.2018 р.)

у справі № 903/616/18 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств

до Луцької міської ради

про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною, визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

від відповідача - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулася з позовом до Луцької міської ради з позовом в якому просила:

- визнати поновленим договір оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі земель від 17.07.2009 р. за № 97, укладений між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ, на новий десятирічний термін;

- визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 17.07.2009 р. за № 97, укладеного між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ в наданій редакції;

- визнати недійсним та скасувати рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)".

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.11.2018 р. у справі № 903/616/18 позов задоволено. Визнано поновленим договір оренди землі від 18.02.2009р., укладений між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №97, строком на 10 років. Визнано укладеною додаткову угоду №4 про поновлення договору оренди землі від 18.02.2009р., укладеного між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстрованого у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за № 97. Визнано недійсним та скасувано рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)". Стягнуто з Луцької міської ради на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств 5286 грн. витрат по сплаті судового збору.

При ухвалені вказаного рішення суд виходив з того, що 18.02.2009р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 17.07.2009р. за №97.

Відповідно до п.1. зазначеного Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться: м. Луцьк, на вул. Глушець, 1, кадастровий номер: 110500006.

Згідно п. 8 договору оренди, цей договір укладено до 31.12.2009р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

На виконання умов договору оренди орендодавець передав орендарю земельну ділянку, яка є власністю Луцької міської ради та знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 1, кадастровий номер: 110500006, площею 2,2125га для обслуговування ринку Центральний, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 17.07.2009р., підписаним обома сторонами.

16.10.2009р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстр. 27.10.2009р. за №39, за умовами якої внесено зміни до п.8 договору оренди та викладено його у такій редакції: "Договір укладено до 31.12.2014р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію."

20.08.2015р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстр. 27.08.2015р. за №10947530, відповідно до якої поновлено договір оренди землі строком на 2 (два) роки, з викладенням його у новій редакції. Відповідно до п. 7 договору, договір укладено на 2 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

01.11.2017р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено додаткову угоду №3 про поновлення договору оренди землі, зареєстр. 10.11.2017р., відповідно до якої поновлено договір оренди землі від 2009 року строком на 1 (один) рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018), з викладенням його у новій редакції. Згідно п. 7 договору, договір укладено на 1 рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018р.). Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (до листа-повідомлення про поновлення договору орендар додає проект додаткової угоди). Датою надходження листа-повідомлення про намір поновити договір є дата його реєстрації в електронному журналі вхідної кореспонденції Орендодавцем (а.с.24-26).

Судом відмічено, з вищезазначених додаткових угод про поновлення договору оренди землі вбачається, що договір оренди щоразу поновлювався на різний строк, з викладенням його у новій редакції. Загальний строк користування Волинською ОССТ земельною ділянкою за договором оренди землі від 2009 року понад 9 років.

На виконання п. 7 додаткової угоди №3 Волинська обласна спілка споживчих товариств надіслала на адресу Луцької міської ради лист-повідомлення за №306/1 від 26.07.2018р. про поновлення договору оренди землі, в якому позивач повідомив відповідача про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий десятирічний термін, а також надіслав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі з кадастровим номером: :11:050:0006, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 1, зареєстрованого в Державному реєстрі земель від 17.07.2009р. за №97 та комплект необхідних документів.

Даний лист отримано та зареєстровано Луцькою міською радою 27.07.2018р.

29.08.2018р., з порушенням 30-ти денного строку, Луцька міська рада прийняла рішення №46/3 "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125га)", яким Волинській облспоживспілці відмовлено у поновленні договору оренди землі та визнано припиненим даний договір у звязку із закінченням строку, на який його було укладено (а.с.68-69).

20.09.2018р. відповідач надіслав позивачу лист №1.1-13/7519 "Про заперечення в поновленні договору оренди землі", яким Луцька міська рада повідомляє, що 27.08.2018р. закінчився строк дії договору оренди землі і враховуючи рішення Луцької міської ради від 29.08.2018р. №46/3 та керуючись ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Луцька міська рада заперечує у поновленні договору оренди землі та повідомляє, що подальші дії щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки будуть здійснюватися після закінчення судових спорів та зняття арешту із земельної ділянки.

Проаналізувавши обставини справи та положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, зокрема ст. ст. 21, 377, 777 ЦК України, ст. ст. 120, 152, 155 Земельного кодексу України, ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 33 Закону України "Про оренду землі", суд зробив висновки, що:

- рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. прийнято з порушенням вимог ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та без врахування приписів ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 ЦК України;

- позивач під час дії спірного договору оренди землі належним чином виконував обовязки, які слідують з його умов, своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату за договором.

- користуючись земельною ділянкою з 2009 року та виконуючи належним чином умови договору, позивач мав законні сподівання на поновлення строку дії договору після спливу його дії, оскільки на спірній земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна, належні позивачу.

- позивач у даній справі діючи добросовісно, розумно та у повній відповідності до ч.1-3 ст.33 Закону України "Про оренду землі" завчасно надіслав відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі з доданим проектом додаткової угоди. Бездіяльність Луцької міської ради, яка виявилася у не направленні листа-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення, не може бути підставою для відмови у поновленні договору оренди землі.

З огляду на вищезазначене, з врахуванням приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та ст. 777 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України та ст.377 ЦК України, практики Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною, визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради, є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач Луцька міська рада звернулася з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2018 р. у справі №903/616/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Господарським судом Волинської області при винесенні рішення про задоволення позову Волинської обласної спілки споживчих товариств до Луцької міської ради допущене порушення норм про обовязковість всебічної оцінки усіх наданих доказів, а також обґрунтування позиції щодо їх прийняття чи відхилення, зокрема листа Луцької міської ради від 11.05.2018р. №1.1-13/3636р, яким позивача повідомлялось про те, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки на вул. Глушець, 1 в м. Луцьку, площею 2,2125 га, який укладено між Луцькою міською радою і Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстровано у Державному реєстрі земель 17.07.2009 за № 97 продовжуватись не буде.

Вказаний лист на адресу Волинської облспоживспліки було надіслано за два місяці до закінчення договору оренди земельної ділянки.

При оцінці вказаного листа суд зазначив, що цей лист не заслуговує на увагу суду, оскільки він був "направлений на адресу позивача більш ніж за 2 (два) місяці до встановленого Законом строку, без розгляду проекту додаткової угоди. Крім того, лист Луцької міської ради від 11.05.2018 № 1Л -13/ЗбЗбр не є таким, що направлений за результатами розгляду листа-повідомлення з проектом додаткової угоди від 27.08.2018р. позивача, оскільки направлений задовго до вказаних обставин".

Таким чином, суд оцінив поданий Луцькою міською радою доказ (лист Луцької міської ради від 11.05.2018 № 1.1-13/3636р) у привязці до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка регулює відносини щодо переважного права орендаря про поновлення раніше укладеного договору оренди землі, взявши до уваги позицію позивача.

Разом з тим, судом не було надано оцінки та жодним чином не згадано у своєму рішенні доводів Луцької міської ради про те, що лист Луцької міської ради від 11.05.2018 р. № 1.1-13/3636р надсилався не в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а в межах ст.ст. 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", де визначено повноваження органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин.

При винесенні рішення про задоволення позову Волинської обслпоживспілки до Луцької міської ради, суд послався на вимоги ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, де закріплений принцип єдності та юридичної визначеності об'єкта нерухомості та земельної ділянки, на якій такий об'єкт розташований.

Господарським судом Волинської області у своєму рішенні як не враховано, так і не спростовано доводи Луцької міської ради про те, що правомірні очікування та законні сподівання на продовження договору оренди у позивача не могли виникнути, оскільки:

- рішенням Луцької міської ради від 28.12.2016 № 16/29 "Про затвердження звіту тимчасової контрольної комісії міської ради з питань врегулювання діяльності ринків на території м. Луцька", Луцькій міській раді рекомендовано не продовжувати Договір укладений із Волинською облспоживспілкою;

- на виконання п. 3 додатку до рішення Луцької міської ради від 28.12.2016 № 16/29, на адресу Волинської облспоживспілки надіслано лист від 28.02.2017 № 1.1-13/1079р "Про не поновлення договорів оренди землі", яким позивача було повідомлено, що Договір не підлягатиме поновленню;

- аналогічне повідомлення про те, що Договір укладений із Волинською облспоживспілкою не підлягатиме поновленню зазначено у вищезгаданому листі Луцької міської ради від 11.05.2018 № 1.1-13/3636р;

- на офіційному сайті Луцької міської ради www.lutskrada.gov.ua, до розгляду сесією Луцької міської ради та в межах місячного терміну розгляду листа з проектом додаткової угоди від Волинської облспоживспілки, був розміщений проект рішення Луцької міської ради "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)".

Господарським судом Волинської області не надано оцінки доводам Луцької міської ради про те, що при не поновленні Договору, земельні права Волинської облспоживспілки не будуть порушені, оскільки у листах Луцької міської ради від 28.02.2017 № 1.1-13/1079р та від 11.05.2018 № 1.1-13/3636р позивачу запропоновано надати свої пропозиції по розподілу земельної ділянки на вул. Глушець, 1 площею 2,2125 га з подальшим оформленням права оренди новостворених земельних ділянок для обслуговування обєктів нерухомого майна, які належать на праві власності Волинській облспоживспілці.

При продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними залишаються умови договору. Враховуючи, що ОСОБА_4 угодою до договору оренди землі від 01.11.2017 р. поновлено договір оренди землі строком на 1 рік до 27.08.2018, то відсутні були правові підстави для поновлення такого договору оренди на 10 років господарським судом Волинської ради.

Враховуючи вищевикладене, Луцька міська рада вважає, що оскаржене прийняте порушенням вимог ст. 129 Конституції України, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, всупереч позиції Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судові рішення" щодо змагальності сторін, обґрунтованості судового рішення, оцінки усіх доводів, представлених сторонами спору, чим було порушено конституційне право Луцької міської ради на справедливий суд.

Від позивача - Волинської обласної спілки споживчих товариств надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

17.07.2009 року Луцька міська рада та Волинська обласна спілка споживчих товариств уклали договір оренди земельної ділянки площею 2,2125 га. Земельна ділянка розташована по вул. Глушець, 1 у м. Луцьку. Кадастровий номер земельної ділянки: :11:050:0006.

01.11.2017 року Луцька міська рада та Волинська обласна спілка споживчих товариств уклали ОСОБА_4 угоду № 3 про поновлення Договору оренди землі від 17.07.2009 року.

Відповідно до абз. 1 п. 7 ОСОБА_4 угоди № 3 договір укладено на 1 (один) рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018 р.).

Маючи намір продовжити строк дії договору та з метою подальшого здійснення господарської діяльності на "Центральному ринку", забезпечення надання послуг та створення продавцям і покупцям належних умов для купівлі-продажу товарів за ринковими цінами, Волинська обласна спілка споживчих товариств керуючись ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та положеннями п. 7 ОСОБА_4 угоди, 27.07.2018 р. направила до Луцької міської ради лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом з додатковими документами

В той же час, лист Луцької міської ради № 1.1-13/ 3636 від 11.05.2018 р. не є таким, що направлений за результатами розгляду листа-повідомлення з проектом додаткової угоди від 27.08.2018 р. позивача, оскільки направлений задовго до вказаних обставин. В силу ч. 10 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді, що і було зроблено позивачем.

Враховуючи те, що лист Луцької міської ради № 1.1-13/ 3636 від 11.05.2018 був направлений з грубим порушенням ст. 33 Закону України "Про оренду землі", суд не брав до уваги даний лист як доказ, оскільки він не спростовує правомірності відмови Луцькою міською радою у поновленні договору оренди землі Волинській облспоживспілці.

Тобто, орендар скориставшись правом, передбаченим ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п.28 договору оренди землі (в редакції додаткової угоди №3) змінив строк дії договору та направив на погодження орендодавцю проект додаткової угоди, з викладенням договору оренди землі у новій редакції, з врахуванням практики укладення попередніх додаткових угод про поновлення договору оренди землі.

Однак, відповідач у місячний термін, визначений законом, не розглянув надісланий орендарем проект додаткової угоди, не перевірив його на відповідність вимогам закону, не узгодив з орендарем істотних умов договору, не заперечив щодо їх зміни та не направив орендарю лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення, чим порушив вимоги ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умови договору оренди землі.

29.08.2018р., з порушенням 30-ти денного строку, Луцька міська рада прийняла рішення №46/3 "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125га)", яким Волинській облспоживспілці відмовлено у поновленні договору оренди землі та визнано припиненим даний договір у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Ще пізніше, 20.09.2018р. відповідач надіслав позивачу лист №1.1-13/7519 "Про заперечення в поновленні договору оренди землі", яким Луцька міська рада повідомляє, що 27.08.2018р. закінчився строк дії договору оренди землі і враховуючи рішення Луцької міської ради від 29.08.2018р. №46/3 та керуючись ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Луцька міська рада заперечує у поновленні договору оренди землі та повідомляє, що подальші дії щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки будуть здійснюватися після закінчення судових спорів та зняття арешту із земельної ділянки.

Оскільки Луцька міська рада порушила вимоги ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умови договору оренди землі, а саме в місячний термін визначений законом, не розглянула надісланий орендарем проект додаткової угоди, не перевірила його на відповідність вимогам закону, не узгодила з орендарем істотних умов договору, не заперечувала щодо їх зміни та не направила орендарю лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення, договір вважається поновлений терміном визначеним проектом додаткової угоди надісланим орендарем, а саме на 10 років.

Суд першої інстанції при винесення рішення повно і всебічно зясував обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дав належну правову оцінку доказам які були подані сторонами у справі.

Також, Волинська обласна спілка споживчих товариств посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17.

За наведеного вище, позивач просить рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2018 р. у справі №903/616/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Луцької міської ради без задоволення.

В судових засіданнях Північно-західного апеляційного господарського суду представники скаржника підтримували доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджували, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважають, що рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2018 р. у справі №903/616/18 належить скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представники позивача в судовому засіданні вказували, що з доводами апелянта не погоджуються, вважають їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просили суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а рішення змінити в частині строку дії договору оренди землі, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 18.02.2009р. між Луцькою міською радою (орендодавець) та Волинською обласною спілкою споживчих товариств (орендар) було укладено Договір оренди землі (далі - Договір), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться: м. Луцьк, на вул. Глушець, 1, кадастровий номер: 110500006 (а. с.15-17).

Згідно п. 8 Договору оренди, цей договір укладено до 31.12.2009р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Вказаний договір зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 17.07.2009р. за №97.

17.07.2009 р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було підписано Акт прийому-передачі земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав орендарю земельну ділянку, яка є власністю Луцької міської ради та знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 1, кадастровий номер: 110500006, площею 2,2125га для обслуговування ринку "Центральний" (а. с.19).

В подальшому, 16.10.2009р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено ОСОБА_4 угоду до Договору, за умовами якою внесли зміни до п.8 Договору та викладено його у такій редакції: "Договір укладено до 31.12.2014р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію." (а. с.14).

20.08.2015р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено ОСОБА_4 угоду про поновлення Договору оренди землі, відповідно до якої поновлено Договір оренди землі строком на 2 (два) роки, з викладенням його у новій редакції. Відповідно до п. 7 договору, договір укладено на 2 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. (а. с.20-22).

01.11.2017р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено ОСОБА_4 угоду №3 про поновлення Договору оренди землі, відповідно до якої поновлено Договір оренди землі від 2009 року строком на 1 (один) рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018 р.), з викладенням його у новій редакції. Згідно п. 7 договору, договір укладено на 1 рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018р.). Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (до листа-повідомлення про поновлення договору орендар додає проект додаткової угоди). Датою надходження листа-повідомлення про намір поновити договір є дата його реєстрації в електронному журналі вхідної кореспонденції орендодавцем (а. с.24-26).

В подальшому, маючи намір скористуватися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий десятирічний термін, Волинська обласна спілка споживчих товариств надіслала на адресу Луцької міської ради лист-повідомлення за №306/1 від 26.07.2018р. про поновлення договору оренди землі. (а.с.34-36).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач у місячний термін, визначений законом розглянув надісланий орендарем проект додаткової угоди.

29.08.2018р. Луцька міська рада прийняла рішення №46/3 "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125га)", відповідно до якого Волинській облспоживспілці відмовлено у поновленні договору оренди землі та визнано припиненим даний договір у звязку із закінченням строку, на який його було укладено (а. с.68-69).

20.09.2018р. відповідач надіслав позивачу лист №1.1-13/7519 "Про заперечення в поновленні договору оренди землі", яким Луцька міська рада повідомила, що 27.08.2018р. закінчився строк дії Договору оренди землі і враховуючи рішення Луцької міської ради від 29.08.2018р. №46/3 та керуючись ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Луцька міська рада заперечує у поновленні договору оренди землі та повідомляє, що подальші дії щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки будуть здійснюватися після закінчення судових спорів та зняття арешту із земельної ділянки (а. с. 93).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а згідно зі ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди , що встановлено ст.15 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 16 цього ж Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частинами 1 - 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Як вище зазначено судом апеляційної інстанції, маючи намір скористуватися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий десятирічний термін, Волинська обласна спілка споживчих товариств надіслала на адресу Луцької міської ради лист-повідомлення за №306/1 від 26.07.2018р. про поновлення договору оренди землі.

Судом відмічається, що враховуючи строк дії Договору, в редакції ОСОБА_4 угоду №3 від 01.11.2017р. закінчується 27.08.2018 р., позивачем вказаний лист повідомлення, надісланий в строк встановлений ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 7 Договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Позивач, скориставшись правом, передбаченим ч.4 ст. Закону України "Про оренду землі" та п.28 Договору оренди землі (в редакції додаткової угоди №3), орендар змінив строк дії договору та направив на погодження орендодавцю проект додаткової угоди, з викладенням договору оренди землі у новій редакції, з врахуванням практики укладення попередніх додаткових угод про поновлення договору оренди землі.

Судом зазначається, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору та за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як зазначалося вище, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач у місячний термін, визначений законом розглянув надісланий орендарем проект додаткової угоди.

З аналізу вищезазначених положень ч. ч. 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди можлива за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. При цьому при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, що вбачається із приписів частин 1-4 вказаної статті.

Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В даному випадку не встановлюється обов'язок для орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, а визначається, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконував свої зобов'язання за Договором оренди, завчасно звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору, додавши до вказаних листів проект відповідної додаткової угоди, відповідачем проігноровано вказані звернення позивача саме стосовно поновлення договору, що призвело до звернення позивача до суду за захистом свого права на поновлення договору оренди.

Зокрема, відповідач не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди після продовження останнім користуватися виділеними земельною ділянкою.

Наданий відповідачем лист від №1.1-13/3636р від 11.05.2018р. не може підтверджувати заперечення орендодавця в користуванні земельної ділянкою, як того вимагає частина 6 статті 33 закону України "Про оренду землі".

При цьому, вказаний лист не може також вважатися відмовою від продовження договорів оренди на підставі частин 1, 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" враховуючи його направлення на адресу позивача більш ніж за 2 місяці до встановленого законодавством та договором строку.

За вказаних обставин лист Луцької міської ради №1.1-13/3636р від 11.05.2018р. не є таким, що направлений за результатами розгляду листа-повідомлення з проектом додаткової угоди від 27.08.2018р. позивача, оскільки направлений задовго до виникнення спірних правовідносин.

Посилання апелянта, що зазначений лист направлявся на підставі ст. ст. 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а не в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі" відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки в даних спірних правовідносинах, відповідач мав застосовувати спеціальний порядок щодо поновлення чи не поновлення дії договору оренди землі, встановлений ст. 33 Закону України "Про оренду землі.

За таких обставин, а саме, що позивач своєчасно звернувся до відповідача з пропозицією поновити договір оренди, шляхом укладання додаткової угоди до договору, а відповідач протягом одного місяця не заперечив щодо поновлення договору оренди, то у позивача виникло право на поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором в редакції ОСОБА_4 угоди № 3.

Судом в даній постанові було встановлено, що 01.11.2017р. ОСОБА_4 угодою №3 про поновлення Договору оренди землі, сторони поновили Договір оренди землі від 2009 року строком на 1 (один) рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018 р.),

В той же час, як вбачається із прохальної частини позовної заяви позивач ОСОБА_4 угодою № 4 до Договору змінено умову Договору оренди від 17.07.2009 р., зокрема, в частині такої істотної умови як термін дії договору, який в будь-якому випадку повинен узгоджуватись із орендодавцем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.02.2019 р. у справі № 924/503/17.

За приписами ч. ч. 8, 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема Договір оренди землі від 18.02.2009р., укладений між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №97 слід визнати поновленим строком на 1 рік та відповідно викласти відповідні пункти ОСОБА_4 угоди № 4 про поновлення договору оренди землі у відповідній редакції.

Вказаному не було надано належної оцінки місцевим господарським судом, у зв'язку із чим рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2018 р. у справі № 903/616/18 підлягає зміні у відповідних частинах.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р.

Як вбачається із приписів ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у випадку наявності заперечень щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

В той же час, вказаною нормою не передбачено обовязку орендодавця, в даному випадку міської ради, щодо прийняття рішення на сесії ради про відмову орендареві у поновленні договору оренди. Такий обовязок виникає лише у разі позитивної відповіді орендодавця на пропозицію орендаря щодо поновлення договору.

Окрім того, статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно із ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Апеляційним господарським судом із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 29-33), на орендованій земельній ділянці розташовані обєкти нерухомості, які належать на праві приватної власності Волинській обласній спілці споживчих товариств за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 1, а саме:

- єдиний майновий комплекс, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, складовими частинами якого є: складське приміщення (літери Ш-1), з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі овочами. Літери /У-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; камера схову (літери Ч-1), з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі мясопродуктами /Г-2/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; будівля під холодильні камери /Х-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; пункт прийому шкіри /Ю-1/, з описом: І - асфальтне покриття; торговий павільйон /Б-1/, з описом: І - асфальтне покриття, б- навіс; заклад громадського харчування /С- 1/, з описом: І - асфальтне покриття; магазин /П-1/, з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі молочними виробами / В-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; молочний павільйон Т-1, з описом: I - асфальтне покриття; приміщення туалету /Л-1/ з описом: І - асфальтне покриття , а також інші об'єкти інфраструктури опора ЛЕП, огорожа, ворота, збірно- каналізаційний колектор, водогін, накриття на металоконструкціях 2 ряди.;

- торговий павільйон "Волиняночка" (літера Д-1), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- торговий павільйон "Підзамче" (літера Е-1), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- торговий павільйон "Лінолеум" (літера Ж-1), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

За таких обставин, рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)" порушує права позивача, оскільки останньому відмовлено в оренді земельної ділянки, на якій серед іншого знаходяться об'єкти нерухомості позивача, котрі належать йому на праві власності.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело прав. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.03 у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії", в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною 10 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи, що рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. прийнято з порушенням вимог ст.377 ЦК України, ст.120 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позовні вимоги в частині визнати недійсним та скасувати рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)" є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Посилання суду першої інстанції та позивача на судову практику Верховного Суду, зокрема постанови від 10.09.2018р. у справі № 920/793/17, від 09.02.2018 р. у справі № 912/555/17, від 594/376/17-ц не беруться судом до уваги, оскільки у вказаних справах судами розглядався спір про продовження договору оренди землі на той самий строк та судами не було укладено договору (додаткової угоди), яким було збільшено попередньо погоджений сторонами строк як в даному випадку (з 1 року до 10 років), а умови договорів оренди затверджувалися на тих самих умовах на той самий строк.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, доводи апелянти, викладені в апеляційній скарзі про відсутність підстав для поновлення Договору на 10 років є обґрунтованими та знайшли своє відображення в матеріалах справи.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право зокрема змінити рішення.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Луцької міської ради слід задоволити частково, а рішення господарського суду Волинської області від 14 листопада 2018 року у справі № 903/616/18 змінити в частині строку дії договору оренди землі.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Луцької міської ради задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 14 листопада 2018 року у справі № 903/616/18 змінити в частині строку дії договору оренди землі від 18.02.2009р., укладеного між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстрованого у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №97, виклавши частини 1,2 резолютивної частини рішення господарського суду Волинської області від 14 листопада 2018 року у справі № 903/616/18 в наступній редакції:

"1. Позов задоволити частково.

2. Визнати поновленим договір оренди землі від 18.02.2009р., укладений між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №97, строком на 1 рік."

В частині 3 резолютивної частини рішення господарського суду Волинської області від 14 листопада 2018 року у справі № 903/616/18 абзац 1 пункту 1 та пункт 7 ОСОБА_4 угоди № 4

про поновлення договору оренди землі викласти в наступній редакції:

"1. Поновити договір оренди землі строком на 1 (один) рік, з викладенням його у новій редакції (надалі Договір):"

"7. Договір укладено на 1 (один) рік. Після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію."

В решті рішення господарського суду Волинської області від 14 листопада 2018 року у справі № 903/616/18 залишити без змін.

3. Справу № 903/616/18 надіслати господарському суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "01" березня 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Маціщук А.В.