ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.03.2019 р. Справа № 914/851/16

За позовом:

-Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу,

-Представництво Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, м. Львів,

До відповідача 1: Львівської міська рада, м. Львів,

До відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус Девелопмент", м. Київ,

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

-Міністерство культури України, м. Київ,

-Львівська обласна державна адміністрація, м. Львів,

-Відділ Держгеокадастру у м. Львові, м. Львів,

-Відкрите акціонерне товариство "Будівельно-монтажне управління "Львівгазифікація", м. Львів,

про визнання недійним ухвал Львівської міської ради від 01.10.2015 р. № 5302 та від 21.05.2015 р. № 4671 в частині п. 2; визнання недійним договору оренди земельної ділянки.

Суддя У.І. Ділай

Без участі представників сторін

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу до відповідача 1: Львівської міської ради, до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус Девелопмент", за участю третьої особи 1: Міністерства культури України, третьої особи 2: Львівської обласної державної адміністрації, третьої особи 3: Відділу Держгеокадастру у м.Львові, третьої особи 4: Відкритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажне управління "Львівгазифікація" про визнання недійним ухвал ЛМР № 5302 від 01.10.2015 та №4671 від 21.05.2015 в частині п.2 та визнання недійним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер № :02:005:0024.

06.06.2016 Господарським судом Львівської області було прийнято рішення у справі №914/851/16, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного Господарського суду від 26.10.2016 рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2016 року у справі №914/851/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017 касаційну скаргу Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництво Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу задоволено частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 у справі №914/851/16 скасовано, а справу №914/851/16 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду даної справи було визначено суддю О.Д. Запотічняк.

Ухвалою суду від 19.09.2017 судом зупинено провадження у справі для проведення експертизи, яка доручена Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Дана ухвала була оскаржена позивачем та залишена без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 19.10.2017 у справі №914/851/18, в якій зокрема було надано оцінку твердженням позивачів про не вирішення їхньої заяви про забезпечення позову, поданої 05.09.2017.

Оскільки представником позивача було подано заяву про відвід судового експерта, судом було витребувано справу № 914/851/16 у Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та ухвалою від 22.06.2018 поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 02.07.2018 суд відмовив у задоволенні заяви про відвід судового експерта та зупинив провадження у справі для проведення судової експертизи призначеної ухвалою суду від 19.09.2017.

Матеріали справи були скеровані у Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз для проведення експертизи.

Згідно супровідного листа Львівського НДІ від 02.11.2018 №5718, матеріали справи №914/851/16 були повернені Господарському суду Львівської області. До супровідного листа було долучено повідомлення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.11.2018 №5718 про неможливість дати висновок судової земельно-технічної експертизи у зв'язку із непредставленням позивачем для огляду земельної ділянки.

Ухвалою від 23.11.2018 суд поновив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи було призначено в підготовчому судовому засіданні на 20.12.2018.

Представником позивачів 20.12.2018 подано через канцелярію суду заяву про відвід судді О.Д. Запотічняк від участі у справі №914/851/16.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.12.2018 провадження у справі №914/851/16 зупинено, а справу для вирішення питання по заяві про відвід судді О.Д.Запотічняк, передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2018, головуючим суддею по розгляду заяви позивачів від 20.12.2018 про відвід судді О.Д. Запотічняк було визначено суддю Т.Я.Рима.

Ухвалою суду від 28.12.2018 в задоволенні заяви позивачів про відвід судді О.Д. Запотічняк у справі №914/851/16 - відмовлено. Справу №914/851/16 за позовом Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу до відповідача 1: Львівської міської ради, до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Львівська мрія", за участю третьої особи 1: Міністерства культури України, третьої особи 2: Львівської обласної державної адміністрації, третьої особи 3: Відділу Держгеокадастру у м.Львові, третьої особи 4: Відкритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажне управління "Львівгазифікація" про визнання недійним ухвал ЛМР № 5302 від 01.10.2015 та № 4671 від 21.05.2015 в частині п. 2 та визнання недійним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер № :02:005:0024, повернуто раніше визначеному судді для розгляду.

Ухвалою від 02.01.2019 суд поновив провадження у справі та призначив її розгляд в судовому засіданні на 29.01.2019.

Ухвалою від 29.01.2019 суд змінив найменування відповідача №2 у справі №914/851/16 а саме з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Львівська мрія" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Парус Девелопмент".

В судовому засіданні 29.01.2019 суд оголосив перерву до 30.01.2019.

Ухвалами від 30.01.2019 суд відмовив у задоволенні заяви Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід судового експерта та клопотання Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід експертної установи від проведення експертизи призначеної ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.09.2017, а також відмовив Об'єднанню Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництву Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №914/851/16 з врахуванням заяви Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про уточнення та доповнення заяви про забезпечення позову.

Окрім того, ухвалою від 30.01.2019 суд призначив колегіальний розгляд справи № 914/851/16 у складі трьох суддів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.02.2019, для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: суддя О.Д. Запотічняк- головуючий, суддя С.В.Іванчук, суддя Т.Б.Фартушок.

Ухвалою від 05.02.2019 колегія суддів у складі головуючого судді О.Д.Запотічняк, судді С.В.Іванчук, судді Т.Б. Фартушка прийняла справу до свого провадження та призначила розгляд справи на 27.02.2019.

Представником позивача №2 подано 27.02.2019 через канцелярію суду заяву про відвід судді О.Д. Запотічняк від участі у справі №914/851/16.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.02.2019 (колегією суддів суддя О.Д. Запотічняк - головуючий, суддя С.В.Іванчук, суддя Т.Б.Фартушок) у зв'язку з необґрунтованістю заявленого відводу, на підставі ч. 3 ст. 39 ГПК України зупинено провадження у справі № 914/851/16 та передано справу для розгляду заявленого відводу складу суду, визначеному в порядку ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2019 розгляд заяви про відвід призначено головуючому судді У.І. Ділай.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 39 ГПК України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід головуючого судді у справі № 914/851/16, суд встановив, що в обґрунтування заявленого відводу судді О.Д. Запотічняк заявник посилається на таке.

-05.09.2017 позивачем-2 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-2 - ТзОВ "БК Львівська мрія" проведення будь-яких будівельних робіт та замовляти проведення будівельних робіт у інших осіб на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В. Єрошенка, 22, кадастровий номер :02:005:0024. Однак дана заява судом у встановлений строк розглянута не була.

Заявник зазначив, що відповідно до ст. 140 ГПК України в редакції від 15.12.2017 заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження.

Ухвалами суду від 22.06.2018, від 23.11.2018, суд двічі поновлював провадження у справі, проте у визначений ГПК 2-денний строк заяву про забезпечення позову суд не розглянув.

Ухвалою від 02.01.2019 суд втретє поновив провадження у справі та призначив її розгляд на 29.01.2019р., втретє оминувши вимогу розгляду заяви у 2-денний строк відповідно до ч.1ст.140 ГПК України

Дані питання не були предметом дослідження ні судом апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про зупинення провадження у справі, ні під час розгляду питання про відвід, заявленого 20.12.2018.

-ухвалою суду від 19.09.2017 на вирішення експерту було поставлено питання, що стосуються проведення земельно-технічної експертизи. Експертом подавалося три клопотання від 22.05.2018, 04.06.2018, 14.09.2018, які були скеровані і суду, в кожному з яких зазначено про проведення будівельно-технічної експертизи. Відтак експертом І.Б. Сенейко самостійно було змінено вид експертизи з земельно-технічної на будівельно-технічну, однак суд не звернув уваги на ці обставини;

-при розгляді клопотань про відвід експерту та експертній установі, суд чітко не оголошував, яке конкретно клопотання розглядається, у зв'язку з чим представники сторін надавали пояснення лише щодо одного питання;

-суд прийняв одну ухвалу з двох питань щодо заяви про відвід експерту та клопотання про відвід експертній установі. Ухвала позивачам не була надіслана поштою, як передбачено ГПК, а позивачі ознайомились з текстом ухвали через Єдиний державний реєстр судових рішень;

-суддя О.Д.Запотічняк, не заслухала думку осіб, яким заявлено відвід; більше того, не з'ясувала, чи бажають особи, яким заявлено відвід надати пояснення щодо підстав відводу;

-суд не забезпечує рівності учасників процесу, зокрема роблячи численні безпідставні зауваження представникам позивачів, при цьому суд жодного разу не вказує, що саме порушили чи порушують такі представники;

- суд в особі судді О.Д. Запотічняк в жодній з ухвал та під час судових слухань не застосував вимоги ГПК України до виконання міжнародних угод та внутрішнього матеріального права України щодо збереження поховань Нового юдейського кладовища по вул. Єрошенка, 15-22.

Представник заявника стверджує, що така поведінка судді, викликає в нього, як в учасника процесу не сприйняття, неспокій, невпевненість в неупередженості, руйнує його здоров'я і спричиняє неабияке хвилювання за свій стан здоров'я в залежності від майбутнього рішення, що дає йому право на відвід судді.

Розглянувши матеріали справи та заяву про відвід судді О.Д. Запотічняк, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частиною 1 ст. 35 ГПК України передбачено підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Європейський суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

В свою чергу, частиною 4 статті 35 ГПК України обумовлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В рішенні Європейський суд з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року вказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Таким чином, зважаючи на положення вищенаведеного п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, перелік закріплених у вказаній статті підстав для відводу судді не є вичерпним.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наведені у заяві обставини (незгода заявника з процесуальними рішеннями судді) не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 ГПК України, для відводу судді О.Д. Запотічняк.

Незгода учасника процесу з судовим рішенням у справі виражається у формі оскарження судового рішення до суду вищої інстанції в порядку, передбаченому ГПК України.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (п. 1.2.1 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Як встановлено судом справа № 914/851/16 тривалий час перебуває на розгляді в Господарському суді Львівської області (з червня 2016 року - 2019 рік), в тому числі неодноразово була зупинена у зв'язку із призначенням судової експертизи та розглядом заяв про відвід від 20.12.2018 та від 27.02.2019.

Щодо посилань заявника на те, що судом не було звернено увагу на ті обставини, що експертом Сенейко І.Б. самостійно було змінено вид експертизи з земельно-технічної на будівельно-технічну, то суд зазначив, що розглядаючи заяву про відвід судовому експерту та клопотання про відвід експертній установі, судом дано оцінку по кожній обставині, на які посилався заявника як на підставу відводу. Зокрема судом враховано ту обставину, що у листі інституту від 18.08.2018р. №04500/2043-08-18 чітко зазначено, що експертні дослідження будуть проводитьсь виключно в межах поставлених судом питань і такі питання належать до компетенції фахівців земельно-технічної експертизи.

Щодо посилань заявника про те, що при розгляді клопотань про відвід експерту та експертній установі, суд чітко не оголошував, яке конкретно клопотання розглядається, у зв'язку з чим представники сторін надавали пояснення лише щодо одного питання то суд звертає увагу на те, що судом було дано оцінку обставинам викладеним позивачами у заяві про відвід експерта та у клопотанні про відвід експертній установі Львівському науково дослідному інституту судових експертиз, що зокрема відображено і в ухвалі суду від 30.01.2019.

Щодо посилань заявника на те, що суд прийняв одну ухвалу з двох питань щодо заяви про відвід експерту та клопотання про відвід експертній установі, не заслухав думку осіб, яким заявлено відвід, то такі за своєю суттю зводяться до незгоди заявника із процесуальною діяльності судді у цій справі.

Заявник стверджує, що суд не забезпечує рівності учасників процесу, оскільки роблячи численні безпідставні зауваження представникам позивачів, не вказує, що саме порушили чи порушують такі представники. В той же час, заявник не вказує які саме зауваження він має на увазі та коли вони мали місце, не обґрунтовує, що такі зауваження зі сторони суду були необґрунтованими та безпідставними.

Як на підставу відводу заявник посилається на те, що суддя О.Д. Запотічняк в жодній з ухвал та під час судових слухань не застосував вимоги ГПК України до виконання міжнародних угод та внутрішнього матеріального права України щодо збереження поховань Нового юдейського кладовища по вул. Єрошенка 15-22. Проте, заявник не зазначив, які саме норми міжнародного права, процесуальні чи матеріальні, не застосував суд у своїх процесуальних діях.

При цьому, заявником в порушення приписів ст. 74 ГПК України не надано жодного доказу на підтвердження викладених в заяві обставин щодо упередженості чи заінтересованості судді О.Д. Запотічняк у розгляді справи № 914/851/16. Наведені у заяві обставини (незгода заявника з процесуальними рішеннями судді) не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 ГПК України, для відводу судді О.Д. Запотічняк.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути вмотивований та обґрунтований, це зокрема, означає, що відвід повинен бути підтвердженим фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на суб'єктивній правовій позиції учасника справи, в даному випадку позивача-2, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді, в розумінні ст.35 ГПК України.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до сторін у справі, оскільки наявність чи відсутність підстав у відводі судді не може ставитися в залежність до результату застосування норм чинного законодавства. При цьому, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддю у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, як вже зазначено вище, сторона по справі чи інший учасник справи не позбавлена можливості оскаржити постановлене рішення чи ухвалу у порядку і строки визначені чинним процесуальним Законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, з метою вирішення, чи може суд вважатися "незалежним" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно звернути увагу, inter alia (серед іншого), на наявність гарантій від зовнішнього тиску та на питання, чи проявляє він ознаки незалежності.

Стосовно вимоги "безсторонності" у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення Суду у справі Фельдман проти України, no. 76556/01 та 38779/04, від 08.04.2010).

В зв'язку із наведеним вище, посилання заявника на упередженість та об'єктивність судді у результаті розгляду даної справи суд розцінює як припущення.

Водночас, частиною першою статті 43 ГПК України вказано, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд згідно п. 1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Слід зазначити, що правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесенню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов'язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб'єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою суду від 19.09.2017 судом зупинено провадження у справі для проведення експертизи, яка доручена Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Дана ухвала була оскаржена позивачем та залишена без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 19.10.2017 у справі №914/851/18, в якій, зокрема, було надано оцінку твердженням позивачів про не вирішення їхньої заяви про забезпечення позову, поданої 05.09.2017.

Згідно супровідного листа Львівського НДІ від 02.11.2018 №5718, матеріали справи №914/851/16 були повернені Господарському суду Львівської області. До супровідного листа було долучено повідомлення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.11.2018 №5718 про неможливість дати висновок судової земельно-технічної експертизи у зв'язку із непредставленням позивачем для огляду земельної ділянки.

Ухвалою від 23.11.2018 суд поновив провадження у справі, оскільки матеріали справи №914/851/16 були повернені Господарському суду Львівської області у зв'язку із неможливістю дати висновок судової земельно-технічної експертизи через непредставленням позивачем для огляду земельної ділянки. Даною ухвалою суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 20.12.2018.

В судовому засіданні 20.12.2018 заява про забезпечення позову судом не розглядалась, оскільки представником позивачів було подано заяву про відвід судді О.Д.Запотічняк.

Ухвалами від 30.01.2019 суд відмовив у задоволенні заяви Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід судового експерта та клопотання Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід експертної установи від проведення експертизи призначеної ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р., а також відмовив Об'єднанню Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництву Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №914/851/16 з врахуванням заяви Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про уточнення та доповнення заяви про забезпечення позову.

Відтак, доводи заявника не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають вищенаведеним нормам чинного в Україні законодавства та висновкам Європейського Суду з прав людини щодо застосування таких норм права. Натомість, твердження заявника про наявність підстав для відводу не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи, а відтак, не приймаються до уваги судом.

Зважаючи на вищевикладене, у задоволенні заяви представника Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід головуючого судді у справі № 914/851/16 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 35-36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вх. № 8508/19 від 27.02.2019) представника Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід судді О.Д. Запотічняк у справі №914/851/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст. 235, 255 ГПК України).

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Ділай У.І.