ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/152/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)
до Українського державного університету залізничного транспорту (61050, м. Харків, м-н Фейєрбаха, 7)
про стягнення 12.300,89грн.
без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до УКРДУЗТ, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 8.070,17грн., 3% річних у сумі 453,67грн., інфляційні втрати в сумі 3.777,05грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу від 24.02.2015 №3536/15-ТЕ(Т)-32 в частині своєчасного розрахунку за фактично переданий природний газ за період лютий-грудень 2015 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2019 у справі №922/152/19 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п'ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Продавець) та Українською державною академією залізничного транспорту (в подальшому реораганізована в Український державний університет залізничного транспорту, Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу природного газу від 24.02.2015 №3536/15-ТЕ(Т)-32 (надалі - Договір, т. I, а.с. 19-23).

У відповідності до пунктів 1.1., 1.2. Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Згідно з пунктом 2.1. Договору, в редакції Додаткової угоди від 22.05.2015 №2, Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обягом до 222,000 тис. куб м.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1.091,00грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м природного газу - 1.091,00грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20грн., всього з ПДВ - 1.309,20грн.

Додатковою угодою від 22.05.2015 №2 викладено з 01 квітня 2015 року пункт 5.2. Договору та встановлено ціну на газ у розмірі 2.994,30грн. з ПДВ.

Додатковою угодою від 03.09.2015 №3 викладено з 01 липня 2015 року пункт 5.2. Договору в наступній редакції: ціна за 1000 куб. м природного газу становить 2.994,30грн., в тому числі:

- тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами - 438,70грн., крім того ПДВ - 20% - 87,74грн., всього з ПДВ - 526,44грн.;

- тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами - 224,80грн. (в. т.ч. вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби, що враховано в структурі тарифу з транспортування природного газу розподільними трубопроводами, встановленого постановою НКРЕКП), крім того ПДВ - 20% - 44,96грн., всього з ПДВ - 269,76грн.;

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (2%) - 35,92грн., крім того ПДВ - 20% - 7,18грн., всього з ПДВ - 43,10грн;

Ціна за 1000 куб. м природного газу, як товару, становить 1.795,83грн., крім того ПДВ - 20% - 359,17грн., всього з ПДВ - 2.155,00грн.

Додатковою угодою від 28.12.2015 №5 викладено з 01 жовтня 2015 року пункт 5.2. Договору в наступній редакції: ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1.770,74грн., без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 689,10грн., крім того ПДВ - 20% - 137,82грн., всього з ПДВ - 826,92грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб. м природного газу - 2.495,25грн., крім того ПДВ - 20% - 499,05грн., всього з ПДВ - 2.994,30грн.

Відповідно до положень пункту 6.1. Договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 січня 2015 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання (розділ 11 Договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено протягом січня-липня 2017 року та жовтня-грудня 2017 року природний газ на загальну суму 348.553,28грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (т. I, а.с. 29-38).

Відповідач за поставлений природний газ розрахувався повністю, однак здійснював таку оплату несвоєчасно, що стало підставою для нарахування йому пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення умов господарського зобов'язання.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі. Як встановлено судом, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором виконав несвоєчасно, за отриманий природний газ за період з січня-липня 2017 року та жовтня-грудня 2017 року розрахувався з порушенням строків, визначених пунктом 6.1. Договору.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього договору Продавець має право не здійснювати поставку природного газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов'язується платити Продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач у відповідності до вищевказаних положень Договору та статті 625 ЦК України за порушення строків виконання зобов'язання, нарахував відповідачу пеню в розмірі 8.070,17грн., 3% річних у розмірі 453,67грн. та інфляційні втрати в розмірі 3.777,05грн.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

Перевіривши надані позивачем розрахунок пред'явлених до стягнення заявлених пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд прийшов до висновку про те, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, а вказані суми нараховані підставно та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1.921,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Українського державного університету залізничного транспорту (61050, м. Харків, м-н Фейєрбаха, буд. 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ) пеню в сумі 8.070,17грн., 3% річних у сумі 453,67грн., інфляційні втрати в сумі 3.777,05грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.921,00грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_1