ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2019 р. Справа №909/840/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

ОСОБА_1,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за №5854/06 від 06.12.2018р. (вх. № 01-05/1609/18 від 19.12.2018р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2018р.

(суддя М.М. Фрич; повний текст рішення складено 26.11.2018р.)

у справі № 909/840/18

за позовом Івано-Франківського обласного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

до відповідача: Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на премет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2С.)

про стягнення виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному ОСОБА_2 на суму 3205,59 грн. у зв'язку з призначенням пенсії відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення",

за участю:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 21/2019 від 09.01.2019р.);

від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 736/08 від 08.02.2019р.);

від третьої особи: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

28.09.2018р. Івано-Франківський обласний центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про стягнення виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному ОСОБА_2 на суму 3205,59 грн. у зв`язку з призначенням пенсії відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги мотивовані тим, що у звязку з неправомірними діями відповідача гр.ОСОБА_2 своєчасно не отримав пенсійного забезпечення, що встановлено постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2013р. у справі № 341/2046/13-а, що в свою чергу надало йому можливість зареєструватись в центрі зайнятості, набути статус безробітного та отримувати допомогу по безробіттю чим завдано шкоди Івано-Франківському обласному центру зайнятості.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2018р. у справі №909/840/18 (суддя М.М. Фрич) повністю задоволено позов. Стягнуто з Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття виплачене забезпечення - допомогу по безробіттю безробітному ОСОБА_2 у сумі 3205,59 грн. за період з 21.08.2013р. по 10.11.2013р. у зв'язку з призначенням йому з 03.06.2013р. пенсії на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п."а" ст.13, ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що внаслідок неправомірної відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2, що підтверджено судовими рішеннями у адміністративній справі № 341/2046/13-а, відповідач завдав матеріальної шкоди (збитків) Івано-Франківському обласному центру зайнятості у розмірі отриманої ОСОБА_2 допомоги по безробіттю (3205,59 грн.), між якою (шкодою) і неправомірними діями відповідача є причинний звязок. При цьому, відсутності своєї вини у заподіянні шкоди відповідач не довів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

10.12.2018р. Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2018р. у справі №909/840/18, в якій просить зазначене судове рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Скаржник не погоджується із твердженнями позивача про те, що безпідставні дії Управління по відмові у призначенні пенсії ОСОБА_2 призвели до звернення до центру зайнятості з метою отримання допомоги по безробіттю, що спричинило надмірну її виплату. Вважає, що дана виплата, яка контролюється і перевіряється виключно центром зайнятості в межах наданих повноважень, не повинна відшкодовуватись органом, який призначив пенсію. Звертає увагу на те, що позивач не довів наявності в діях Управління складу цивільного правопорушення, а тому відсутні підстави для стягнення з нього шкоди у розмірі 3205,59 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Івано-Франківський обласний центр зайнятості у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Стверджує, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача громадянину ОСОБА_2 нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в сумі 3205,59 грн., чим завдано матеріальної шкоди центу зайнятості. вказує, що суд першої інстанції правомірно встановив причинний звязок між завданою шкодою та неправомірними діями відповідача, а відповідач не довів відсутності своєї вини у заподіянні позивачу спірної шкоди. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2018р. у справі №909/840/18, апеляційну скаргу Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області без задоволення.

Третя особа не надавала письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги і доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа не зявилась в судове засідання. ОСОБА_5 повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 14.02.2019р., вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Явка учасників судового процесу в судове засідання не визнавалась обовязковою. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності третьої особи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

14.08.2013р. гр. ОСОБА_2 звернувся до Галицького районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с.23).

ОСОБА_5 із наказів Галицького районного центру зайнятості про прийняті рішення ОСОБА_2 ПК № 00001 надано статус безробітного з 14.08.2013р. (наказ від 21.08.2013р. № НТ130821); призначено допомогу по безробіттю, застрахованим особам залежно від страхового стажу відповідно до п.п.2, 4 ст. 22 та п. 2 ст. 23 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п.п. 2.7, 2.9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності з 21.08.2013р. по 15.08.2014р. (наказ № НТ130821 від 21.08.2013р.) та з 21.08.2016 розпочато її виплату (наказ № НТ130906 від 06.09.2013р.) (а.с. 25).

Також 06.08.2013р. ОСОБА_2 звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання протиправною відмови про призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2013р. у справі №341/2046/13-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013р., частково задоволено адміністативний позов ОСОБА_2 Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах заСписком № 1. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_2 стаж безпосередньої зайнятості повний робочий день на посаді формовщика леварного цеху у ВАТ «Галицька сільгосптехніка», який брав участь у литті металу за період з 26.04.1982р. по 09.10.1990р. до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1 та призначити йому з 03.06.2013р. пенсію на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до п. «а» ст.13, ст. 100 Закону України Про пенсійне забезпеченя (а.с. 26-28, 155-156).

В силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

21.11.2013р. ОСОБА_2 звернувся до Галицького районного центру зайнятості із заявою про зняття його з обліку (а.с. 24).

ОСОБА_5 з наказом Галицького районного центру зайнятості № НТ131121 від 21.11.2013р. з 21.11.2013р. припинено виплату ОСОБА_2 допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітного (а.с. 25 на звороті).

Наявною в матеріалах справи копією довідки Івано-Франківського обласного центу зайнятості за № 53 від 27.07.2018р. підтверджується, що за період перебування на обліку з 21.08.2013р. по 10.11.2013р. позивач виплатив ОСОБА_2 допомогу по безробіттю в сумі 3205,59 грн. (а.с. 46).

В листі за № 314/03 від 17.01.2014р. Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області повідомило Галицькому районному центу зайнятості про те, що ОСОБА_2 призначено пенсію за віком за Списком № 1 з 06.06.2013р. (постанова про вдкриття виконавчого провадження від 11.11.2013р. ВП № 40672139) (а.с.20).

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_2, звернувшись в червні 2013 року до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області за призначенням пенсії на пільгових умовах по Списку №1, отримав незаконну відмову в призначенні пенсії, у подальшому пенсія була йому призначена відповідачем на підставі судового рішення за минулий період, починаючи з 03.06.2013р. У той же час, в період з 21.08.2013р. по 10.11.2013р. позивач виплатив ОСОБА_2 3205,59 грн. допомоги по безробіттю.

На момент звернення до Галицького районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (14.08.2013р.) ОСОБА_2 не отримував пенсії, тому правових підстав для відмови йому у наданні статусу безробітного на той час не було.

30.07.2018р. позивач видав наказ № 416 про повернення коштів, відповідно до якого зобовязано відповідальних посадових осіб вжити необхідних заходів щодо стягнення з Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області як правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області коштів, виплачених безробітному ОСОБА_2 як допомоги по безробіттю за період з 21.08.2013р. по 10.11.2013р. в сумі 3205,59 грн. у звязку з визнанням дій УПФУ в Галицькому районі Івано-Франківської області про відмову у призначенні пенсії неправомірними та призначенням ОСОБА_2 пенсії відповідно до п. «А» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 06.06.2013р., шляхом надіслання претензії про повернення коштів (а.с.47).

02.08.2018р. Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області отримало від Івано-Франківського обласного центру зайнятості повідомлення № 1838-13/19-18 від 31.07.2018р. про повернення суми 3205,59 грн., яка була виплачена ОСОБА_2 як допомога по безробіттю (а.с.48-49).

В листі-відповіді за № 4157/03/06 від 22.08.2018р. відповідач вказав про відсутність правових підстав для повернення суми 3205,59 грн., які були виплачені ОСОБА_2 як допомога по безробіттю (а.с.50).

Підставою звернення Івано-Франківського обласного центру зайнятості до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало те, що відповідач в добровільному порядку не повернув кошти в сумі 3205,59 грн.

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

ОСОБА_5 з частиною 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту1 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.

Пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" особи працездатного віку - особи віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку.

Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

ОСОБА_5 з положеннями частини 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Положеннями пунктів 2, 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" унормовано, що суб'єкти страхування на випадок безробіття - застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик; страховик - Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

ОСОБА_5 з пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, яке включає у якості складових елементів: шкоду, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний звязок між ними, а також вину особи, що заподіяла збитки.

Терміном шкода позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний звязок - це відповідний обєктивно існуючий звязок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки (шкоду).

В ході розгляду справи суд встановив, що внаслідок неправомірних дій Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області, правонаступником якого є Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, які полягають у незаконній відмові ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, Івано-Франківський обласний центр зайнятості здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Неправомірність вищевказаних дій відповідача (відмова ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах заСписком № 1) встановлена в процесі розгляду адміністративної справи №341/2046/13-а.

Разом з тим, як вірно встановив суд першої інстанції, на момент звернення ОСОБА_2 до Галицького районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного в центру зайнятості не було підстав для відмови третій особі у наданні такого статусу, оскільки станом на 14.08.2013р. ОСОБА_2 пенсії не отримував.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що внаслідок протиправної відмови органу Пенсійного фонду України у призначенні ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, завдано матеріальної шкоди (збитків) Івано-Франківському обласному центру зайнятості зайнятості у розмірі отриманої третьою особою допомоги по безробіттю (3205,59 грн.). Між завданою шкодою і неправомірними діями відповідача є причинний звязок. Матеріали судової справи не містять доказів щодо відсутності вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу.

Вищенаведеним підтверджується наявність усіх передбачених чинним законодавством складових елементів правопорушення, яке є підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано та підставно задоволив позовні вимоги, стягнувши з Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості 3205,59 грн. матеріальної шкоди, завданої виплатою допомоги по безробіттю третій особі - ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу шкоди, завданої виплатою допомоги по безробіттю ОСОБА_2, оскільки саме внаслідок протиправної відмови відповідача у призначенні пенсії, зазначений громадянин був вимушений звернутися до позивача за одержанням допомоги по безробіттю, а згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" наявність спору особи з органом Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії не є підставою для відмови у призначенні допомоги по безробіттю.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному судовому рішенні щодо відмови в задоволенні первісного позову.

Варто зазначити, що обовязок суду обґрунтувати своє рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін проти України» від 10.02.2010, набуло статусу остаточного 10.05.2011).

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за № 5854/06 від 06.12.2018р. (вх. № 01-05/1609/18 від 19.12.2018р.) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2018р. у справі № 909/840/18 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя Г.В. Орищин