РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019Справа № 910/366/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» (49101, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРА АНТОНОВИЧА, будинок 6)
до проМіністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6) стягнення заборгованості у розмірі 6 906 339 грн. 06 коп.
Представники:

від Позивача: Бєліков В.О. (адвокат);

від Відповідача: Ніколова В.М. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 6 906 339 грн. 06 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних №286/2/18/137 від 18.10.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року відкрито провадження у справі №910/366/19, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.02.2019 року.

01.02.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання 13.02.2019 року з'явились представники Сторін.

Представник Позивача заявив усне клопотання про розгляд справи по суті сьогодні відповідно до ч.6 ст. 183 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні усного клопотання про розгляд справи по суті 13.02.2019 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2019 року.

01.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів.

01.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зміну місцезнаходження.

В судовому засіданні 05 березня 2019 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 05 березня 2019 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

18.10.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» (Постачальник) та Міністерством оборони України (Замовник) було укладено Договір №286/2/18/137 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується у 2018 році здійснити постачання Замовнику у зумовлені строки на закупівлю продукти харчування та сушені продукти різні (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та полових умовах), а Замовник прийняти та оплатити товар відповідно до умов Договору та замовлення. (а.с.10-21)

Відповідно до п.4.4 Договору приймання продуктів харчування згідно з каталогом за кількістю та якістю оформляється актом приймання - передачі, відповідно до наказу Міністерства оборони України №440 від 17.08.2017, який складає представник замовника на кожне постачання товару після закінчення його приймання в 3 примірниках: перший примірник - Замовнику, другий - представнику Замовника, третій - Постачальнику. Належним чином оформлені документи: акт приймання - передачі, видаткова накладна Постачальника та повідомлення - підтвердження відповідно до наказу Міністерства оборони України №757 від 31.12.2016 є підтвердженням приймання товару.

У п.6.1 Договору зазначено, що розрахунки за фактично поставлений товар проводяться Замовником безготівковим розрахунком з його розрахункового рахунку протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником Замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером чи уповноваженою особою представника Постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку - фактурі).

Згідно з п.6.2 Договору до рахунків - фактур Постачальник надає Замовнику: акт приймання - передачі; видаткову накладну Постачальника; повідомлення - підтвердження, яке заповняється представником замовника.

Зазначені у п.п.6.1, 6.2 документи надаються Постачальником та представником замовника не пізніше 5 календарних днів з дати прийняття продуктів харчування згідно з каталогом. (п.6.3 Договору)

Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2018 р., а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. (п.12.1 Договору)

Додатковою угодою №1 від 18.10.2018 року до Договору №286/2/18/137 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) від 18.10.2018 року Сторони узгодили, що постачання здійснювати з 24.10 до 31.12.2018, загальна вартість продуктів харчування - 6072144 грн. 00 коп. (а.с.22-23)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №286/2/18/137 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) від 18.10.2018 року Позивач поставив, а Відповідач в свою чергу прийняв продукти харчування, що підтверджується видатковими накладними №15781 від 18.11.2018 року на суму 1 294 431 грн. 48 коп., №16074 від 25.11.2018 року на суму 1 088 067 грн. 88 коп., №16322 від 02.12.2018 року на суму 1 249 050 грн. 45 коп., №16364 від 09.12.2018 року на суму 112 393 грн. 86 коп., №16401 від 09.12.2018 р. на суму 1 187 008 грн. 25 коп., №16412 від 09.12.2018 р. на суму 157 514 грн. 78 коп., №16634 від 16.12.2018 р. на суму 1 206 290 грн. 80 коп., №16642 від 16.12.2018 р. на суму 163 397 грн. 38 коп., №16077 від 02.12.2018 р. на суму 156 271 грн. 80 коп., №16130 від 02.12.2018 р. на суму 162 399 грн. 63 коп., №16616 від 16.12.2018 р. на суму 129 512 грн. 75 коп., а загалом на суму в розмірі 6 906 339 грн. 06 коп., Актами приймання - передачі, повідомленнями - підтвердженнями отримання матеріальних цінностей. (а.с.34-36, 39-41, 44-46, 49-51, 53-55, 58-60, 62-64, 67-69, 71-73, 76, 112-114)

Крім того, на виконання умов Договору №286/2/18/137 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) від 18.10.2018 року Позивач надав Відповідачу рахунки-фактури, акти приймання - передачі, видаткові накладні Постачальника; повідомлення - підтвердження, що підтверджується відповідними вхідними штампами Замовника на реєстрах передачі документів. (а.с.30 -33, 37-38, 42-43,47-48, 52, 56-57, 61, 65-66, 70, 74-75)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» становить 6 906 339 грн. 06 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що документи надані Позивачем, які підтверджують постачання продуктів харчування понад суму договору на 2018 рік.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №286/2/18/137 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) від 18.10.2018 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №286/2/18/137 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) від 18.10.2018 року Позивач поставив, а Відповідач в свою чергу прийняв продукти харчування, що підтверджується видатковими накладними №15781 від 18.11.2018 року на суму 1 294 431 грн. 48 коп., №16074 від 25.11.2018 року на суму 1 088 067 грн. 88 коп., №16322 від 02.12.2018 року на суму 1 249 050 грн. 45 коп., №16364 від 09.12.2018 року на суму 112 393 грн. 86 коп., №16401 від 09.12.2018 р. на суму 1 187 008 грн. 25 коп., №16412 від 09.12.2018 р. на суму 157 514 грн. 78 коп., №16634 від 16.12.2018 р. на суму 1 206 290 грн. 80 коп., №16642 від 16.12.2018 р. на суму 163 397 грн. 38 коп., №16077 від 02.12.2018 р. на суму 156 271 грн. 80 коп., №16130 від 02.12.2018 р. на суму 162 399 грн. 63 коп., №16616 від 16.12.2018 р. на суму 129 512 грн. 75 коп., а загалом на суму в розмірі 6 906 339 грн. 06 коп., Актами приймання - передачі, повідомленнями - підтвердженнями отримання матеріальних цінностей, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.34-36, 39-41, 44-46, 49-51, 53-55, 58-60, 62-64, 67-69, 71-73, 76, 112-114)

У п.6.1 Договору зазначено, що розрахунки за фактично поставлений товар проводяться Замовником безготівковим розрахунком з його розрахункового рахунку протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником Замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером чи уповноваженою особою представника Постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку - фактурі).

Згідно з п.6.2 Договору до рахунків - фактур Постачальник надає Замовнику: акт приймання - передачі; видаткову накладну Постачальника; повідомлення - підтвердження, яке заповняється представником замовника.

На виконання умов Договору №286/2/18/137 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) від 18.10.2018 року Позивач надав Відповідачу рахунки-фактури, акти приймання - передачі, видаткові накладні Постачальника; повідомлення - підтвердження, що підтверджується відповідними вхідними штампами Замовника на реєстрах передачі документів. (а.с.30 -33, 37-38, 42-43,47-48, 52, 56-57, 61, 65-66, 70, 74-75)

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача щодо надання документів Позивачем, які підтверджують постачання продуктів харчування понад суму договору на 2018 рік, оскільки Відповідачем без заперечень та зауважень, в добровільному порядку було прийнято поставлені Позивачем продукти харчування, а тому у Відповідача виник обов'язок по оплаті прийнятого товару.

Крім того, Суд зазначає, що право Позивача на отримання грошових коштів за поставлений товар, прийнятий Відповідачем без заперечень та зауважень, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, оскільки укладений між сторонами договір є дійсним і обов'язковим для виконання сторонами, а отже в силу приписів статей 204, 629 ЦК України породжує для його сторін відповідні права та обов'язки.

При цьому за змістом статей 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1статті 1 ЦК), що регулюються актами цивільного законодавства України, то з огляду на положення частини 2 статті 617 ЦК та частини 2 статті 218 ГК відсутність у Відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання за Договором.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами як джерело права.

Зокрема, Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що у Відповідача виникло його грошове договірне зобов'язання з проведення розрахунків з Позивачем.

Таким чином, заборгованість Міністерства оборони України перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» за Договором №286/2/18/137 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (продукти харчування (каталог продуктів харчування) за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) від 18.10.2018 року становить 6 906 339 грн. 06 коп., що також підтверджується Актом звіряння розрахунків від 04.01.2019 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.90)

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» в розмірі 6 906 339 грн. 06 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату поставленого й прийнятого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 6 906 339 грн. 06 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКТОРГ» (49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КНЯЗЯ ЯРОСЛАВА МУДРОГО, будинок 68, Ідентифікаційний код юридичної особи 39896098) заборгованість у розмірі 6 906 339 (шість мільйонів дев'ятсот шість тисяч триста тридцять дев'ять) грн. 06 (шість) коп. та судовий збір у розмірі 103 595 (сто три тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять) коп. 09 (дев'ять) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 06 березня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин