ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Дата призначення -
УХВАЛА

28 лютого 2019 року м. ТернопільСправа № 921/42/17-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання: Ярославська З.І.

Розглянувши: Скаргу № 10-25-2782 від 12.02.2019 (вх. № 2789 від 18.02.2019) скаржника (стягувача): Фонду державного майна України, вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133

про: на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Український енергетичний реєстр", вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6, м. Київ

орган ДВС: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві (державний виконавець Панченко І.Р.), вул. Різницька, 11-б, м. Київ, 01011

у справі №921/42/17-г/8

за позовом: Фонду державного майна України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український енергетичний реєстр", м. Київ

про зобов'язання до вчинення дій.

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Відкрите акціонерне товариство "Тернопільобленерго", вул. Енергетична, 2, м. Тернопіль, 46010;

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, вул. Московська, 8, м. Київ, 01010;

Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України", вул. Нижній Вал,17/8, м. Київ, 04071.

За участю представників:

заявника (позивач): ОСОБА_2, заступник директора Департаменту управління державними підприємствами та корпоративними правами держави Фонду державного майна України, довіреність №103 від 27.02.2019

боржника (відповідач) :ОСОБА_3, довіреність від 17.01.2019, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю за №1877/10 від 22.02.2001

третя особа - Відкрите акціонерне товариство "Тернопільобленерго": ОСОБА_4, довіреність №8100/25 від 18.12.2018, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №604 від 29.10.2010

третя особа - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку: не з'явився

третя особа - Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України": не з'явився

Технічна фіксація (звукозапис) судового засідання по розгляду Заяви здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду".

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ01VF27D8185258C2.

Суть справи.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2017 в позові Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український енергетичний реєстр", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відкрите акціонерне товариство "Тернопільобленерго", Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" про зобов'язання до вчинення дій відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 03.04.2018, рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2017 скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено та, зокрема, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Український енергетичний реєстр" передати Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" документи системи реєстру Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" закритого станом на 12.10.2013 р., а саме:

- реєстр власників іменних цінних паперів, складений на дату закриття реєстру в чотирьох примірниках - 2 примірники в електронному вигляді на знімному машинному носії даних (магнітному, оптичному чи флеш), 2 примірники в паперовій формі;

- журнал(и), у якому (яких) здійснювався облік виданих, утрачених, погашених та знищених сертифікатів іменних цінних паперів, а також свідоцтв про знерухомлення іменних цінних паперів реєстроутримувача;

- журнал(и) обліку записів у реєстрі цінних паперів;

- документи про існуючі у реєстрі власників іменних цінних паперів обтяження цінних паперів зобов'язаннями.

19.10.2017 Господарським судом Тернопільської області на виконання цієї постанови видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2018 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №921/42/17-г/8 залишено без змін.

Господарським судом Тернопільської області видано накази від 19.10.2017 про примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №921/42/17-г/8.

12.12.2017 року на адресу Господарського суду Тернопільської області від Фонду державного майна України, м. Київ надійшла заява № 10-25-23343 від 07.12.2017 року про виправлення помилки, допущені при оформленні наказу Господарського суду Тернопільської області від 19.10.2017 року у справі 921/42/17-г/8 про примусове виконання постанови, а саме: в наказі зазначити повне найменування стягувача (Фонд державного майна України, адреса:01133, вул. Генерала Алмазова,18/9, ідентифікаційний код:00032945 та боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Український енергетичний реєстр", адреса: 01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича- Павленка, 4/6, ідентифікаційний код: 21656006).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07.08.2018 в задоволенні заяви Фонду Державного майна України, м. Київ № 10-25-23343 від 07.12.2017 року про виправлення помилок в наказі Господарського суду Тернопільської області віл 19.10.2017 року у справі № 921/42/17-г/8- відмовлено.

Постановою Західного апеляційного Господарського суду від 22.11.2018 у справі №921/42/17-г/8 апеляційну скаргу Фонду залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 07.08.2018 у справі №921/42/17-г/8 залишено без змін.

Крім того, 27.08.2018 Фонд державного майна України звернувся до Львівського апеляційного господарського суду із заявою про виправлення описки у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, а саме у пункті 3 постанови Львівського апеляційного господарського суду зазначити адреси боржника і стягувача та місцезнаходження майна: Товариства з обмеженою відповідальністю Український енергетичний реєстр (01010,м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6; ); Публічного акціонерного товариства Національний депозитарій України (04107, м. Київ, вул. Тропініна, 7Г, ); Відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго (). Крім того, просить суд виправити описку в п.4 та 5 постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 року у даній справі, а саме: замість адреси вул. Суворова, 4/6 вказати вул. ОСОБА_5 Павленка, 4/6 у звязку із перейменуванням даної вулиці рішенням Київської міської ради від 07.07.2016р. № 559/559 з вул. Суворова, 4/6 на вул. ОСОБА_6.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 пункт 3, 4, 5 вступної та резолютивної частини постанови та повного тексту постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 921/42/17-г/8 викладено в наступній редакції:

"3. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Український енергетичний реєстр (01010, м. Київ, вул.. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6, ) передати Публічному акціонерному товариству Національний депозитарій України (04107, м. Київ, вул. Нижній Вал, 17/8, ) документи системи реєстру Відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго (46010, м. Тернопіль, вул. Енергетична, буд 2, ) закритого станом на 12.10.2013 р., а саме:

- реєстр власників іменних цінних паперів, складений на дату закриття реєстру в чотирьох примірниках - 2 примірники в електронному вигляді на знімному машинному носії даних (магнітному, оптичному чи флеш), 2 примірники в паперовій формі;

- журнал(и), у якому (яких) здійснювався облік виданих, утрачених, погашених та знищених сертифікатів іменних цінних паперів, а також свідоцтв про знерухомлення іменних цінних паперів реєстроутримувача;

- журнал(и) обліку записів у реєстрі цінних паперів;

- документи про існуючі у реєстрі власників іменних цінних паперів обтяження цінних паперів зобов'язаннями.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український енергетичний реєстр (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6, ) на користь Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул.. Генерала Алмазова, 18/9, ) 1378 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український енергетичний реєстр (01010, м. Київ, вул.. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6, ) на користь Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул.. Генерала Алмазова, 18/9, ) 1515, 80 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку". Решту тексту постанови залишити без змін.

18.02.2019 Фонд державного майна України звернулося до Господарського суду Тернопільської області із Скаргою №10-25-2782 від 12.02.2019 (вх. 2789 від 18.02.2019) на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, в якій просить :

1. Прийняти дану скаргу до розгляду.

2. Визнати неправомірним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.02.2019, виданого державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7

3. Постановити ухвалу, якою зобовязати Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження згідно з наказом Господарського суду Тернопільської області від 19.10.2017 у справі №921/42/17-г/8.

4. Про дату та час судового засідання повідомити Фонд державного майна України за адресою: вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133.

Ухвалою суду від 20.02.2019 прийнято Скаргу № 10-25-2782 від 12.02.2019 (вх. № 2789 від 18.02.2019) на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання скаржника (стягувача): Фонду державного майна України та призначено судове засідання по розгляду Скарги на 28.02.2019 року на 15 год. 00 хв.

В обґрунтування Скарги № 10-25-2782 від 12.02.2019 скаржник - Фонд державного майна України вказує, зокрема на те, що Фонд державного майна України є позивачем у даній справі. За загальним правилом стягувачем виступає позивач, а боржником відповідач. Господарським судом Тернопільської області видано наказ, який повністю відповідає резолютивній частині постанови Львівського апеляційного Господарського суду від 26.09.2017 у справі №921/42/17-г/8 (з врахуванням ухвали Львівського апеляційного Господарського суду від 13.09.2018), наказ суду в силу ст. 3 ЗУ "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню до його фактичного виконання у повному обсязі. А отже, як стверджує скаржник, рішення (повідомлення) державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 від 04.02.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.3 п. 4 ч. 1 ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження" є неправомірним.

В судове засідання 28.02.2019 представник скаржника з'явився, вимоги Скарги підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

28.02.2019 на електронну адресу (без електронного цифрового підпису) суду від скаржника надійшло Клопотання №10-25-3964 від 27.02.2019 (вх. №3517е) про долучення до матеріалів справи копії Заяви Фонду державного майна України від 14.01.2019 №10-25-671 про примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №921/42/17-г/8 з додатками.

Разом з тим, 28.02.2019 на адресу суду від скаржника надійшло Клопотання №10-25-3964 від 27.02.2019 в оригіналі (вх. №3575) про долучення до матеріалів справи копії Заяви Фонду державного майна України від 14.01.2019 №10-25-671 про примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №921/42/17-г/8 з додатками.

Представник боржника (відповідача) в судове засідання з'явився, по суті поданої Скарги заперечив з врахуванням поданих 28.02.2019 через канцелярію суду до матеріалів справи Заперечень на скаргу №без номера від 26.02.2019 (вх. №3577) та в усній формі стисло виклав зміст своїх заперечень. Так у Запереченнях на скаргу викладено, зокрема, наступні обставини, на яких ґрунтуються такі заперечення, а саме:

- Фонд державного майна України не може бути стягувачем у розумінні ч.2 ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження" з урахуванням тієї обставини, що стягувачем є фізична особа або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. В даному випадку судовий наказ видано на користь та в інтересах ПАТ "Національний депозитарій України", який і може бути стягувачем у разі відкриття відповідного виконавчого провадження;

- ФДМ не є стороною виконавчого провадження, а отже він позбавлений субєктного права щодо оскарження дій у процедурі виконавчого провадження;

- скаржником порушено правила підсудності даної категорії справи та оскаржено дії ДВС на підставі норм процесуального права господарського судочинства у той час, коли такі дії посадової особи ДВС мали бути оскаржені у порядку адміністративного провадження до відповідного адміністративного суду;

- незважаючи на наявність судового рішення Господарського суду м. Києва від 19.11.2013 року у справі №910/19386/13, ФДМУ звернувся до Господарського суду Тернопільської області з ідентичним позовом про той самий предмет передачу системи реєстру ВАТ "Тернопільобленерго" до ПАТ "НДУ".

В судове засідання представник третьої особи - ВАТ "Тернопільобленерго" з'явився, по суті поданої Скарги не заперечив.

Представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві запропонованих ухвалою суду від 20.02.2019 письмових пояснень та інших доказів до справи не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи ВАТ "Тернопільобленерго" дослідивши Скаргу та додані до неї документи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується дана скарга, оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні Скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 326 ГПК України).

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів Скарги, 14.01.2019 Фонд державного майна України звернувся із Заявою №10-25-671 від 14.01.2019 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №921/42/17-г/8.

06.02.2019 Фондом отримано повідомлення від 04.02.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (направлене супровідним листом №58249003/14 від 04.02.2019 на адресу Фонду державного мана України), в якому державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 розглянувши заяву щодо примусового виконання наказу №921/42/17-г/8 виданого 19.10.2017 про: зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Український енергетичний реєстр передати Публічному акціонерному товариству Національний депозитарій України документи системи реєстру Відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго закритого станом на 12.10.2013 р., а саме:

- реєстр власників іменних цінних паперів, складений на дату закриття реєстру в чотирьох примірниках - 2 примірники в електронному вигляді на знімному машинному носії даних (магнітному, оптичному чи флеш), 2 примірники в паперовій формі;

- журнал(и), у якому (яких) здійснювався облік виданих, утрачених, погашених та знищених сертифікатів іменних цінних паперів, а також свідоцтв про знерухомлення іменних цінних паперів реєстроутримувача;

- журнал(и) обліку записів у реєстрі цінних паперів;

- документи про існуючі у реєстрі власників іменних цінних паперів обтяження цінних паперів зобов'язаннями зазначив, що відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються повне найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб стягувача та боржника. У виконавчому документі, що надійшов на виконання відсутні відомості щодо боржника та стягувача. Згідно виконавчого документу стягувачем є Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України", заява про відкриття виконавчого провадження подана Фондом державного майна України, що не є стороною по справі. Керуючись п. 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається без прийняття до виконання.

Відповідно до ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 18 Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі наказу) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 74 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч.1 ст. 340 ГПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 4 статті 4 ЗУ "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Разом з тим, за загальним правилом, визначеним у статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем у виконавчому провадженні є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Тобто, стягувачем є особа, яка за наявності належного виконавчого документа, виданого на її користь чи в її інтересах, звернулась до державного виконавця із заявою за захистом своїх прав або охоронюваних законом інтересів.

Боржником є особа, яка зобовязана відповідати за виконавчим документом внаслідок заяви стягувача, в інших, визначених законом, випадках шляхом вчинення певних дій (передати майно, виконати інші обовязки, передбачені рішенням) або утримання від їх вчинення.

Так, статтею 63 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з ч. 3 ст. 327 ГПК України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Наказ Господарського суду Тернопільської області по справі № 921/42/17-г/8 від 19.10.2017 був виданий на виконання Постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017р. з врахуванням положень ст.116 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) та з дотриманням викладу редакції резолютивної частини останньої.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

У разі пред'явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Як вбачається із матеріалів справи, Господарський суд Тернопільської області в ухвалі від 07.08.2018 (яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2018), розглянувши Заяву № 10-25-23343 від 07.12.2017 року Фонду державного майна України про виправлення помилок, які допущені при оформленні наказу Господарського суду Тернопільської області від 19.10.2017 року у справі 921/42/17-г/8 про примусове виконання постанови, встановив, що місцевий господарський суд не може відступати від змісту постанов апеляційного господарського суд та прийшов до висновку, що станом на дату видачі наказу (19.10.2017 р.), при оформленні наказу господарським судом Тернопільської області не було допущено помилки, а відтворено резолютивну частину Постанови Львівського апеляційного господарського суду у викладеній редакції, а тому відмовив в задоволенні заяви Фонду.

В подальшому в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 колегія суддів дійшла висновку про необхідність усунення недоліків у п. 3,4,5 вступної та резолютивної частини постанови та повного тексту постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, а саме у п. 3 зазначити адреси сторін і виправити назву вул. Суворова на вул. Михайла Омеляновича-Павленка та викладення його у відповідній редакції.

Разом з тим, як слідує із доданої скаржником із Клопотанням №10-25-3964 від 27.02.2019 до матеріалів справи копії наказу про примусове виконання постанови ЛАГС від 26.09.2017 року, такий виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме не вказано місцезнаходження стягувача і боржника, а також їх ідентифікаційні коди, що є підставою для повернення наказу без виконання в силу п.6 ч.4 ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження".

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (ч.1 ст.328 ГПК України).

У п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що виправлення до наказу мають вноситися з урахуванням вимог частини першої статті 89 ГПК України, тобто ці виправлення не можуть зачіпати суті судового рішення, на виконання якого видано наказ.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії Харківобленерго щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що наказ відтворює резолютивну частину прийнятого господарським судом рішення і залишається незмінним до повного виконання чи втрати ним юридичної сили у випадках, встановлених Кодексом.

Згідно з абзацом 2 п. 34. Інформаційного листа ВГСУ від 12.03.2009р. №01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм ГПКУ" видача при цьому господарським судом нового наказу з текстом, що відповідав би здійсненим виправленням, законом не передбачено. Наказ, до якого в установленому порядку внесено виправлення, є виконавчим документом у розумінні Закону України "Про виконавче провадження" з урахуванням внесених до цього наказу виправлень.

Таким чином, приписами ГПК України не передбачено видача нового наказу на виконання ухвали суду про виправлення описки (помилки) в наказі, а така ухвала з гербовою печаткою долучається до наказу та направляється до виконавчої служби.

З огляду на зазначені обставини справи, суд дійшов висновку, що місцевий господарський суд, який видав наказ від 19.10.2017 може виправити помилку в такому виконавчому документі, у разі звернення стягувача із відповідною заявою про виправлення помилки у виконавчому документі, саме за результатами постановлення ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2018, згідно якої усунуто недоліки у п. 3,4,5 вступної та резолютивної частини постанови та повного тексту постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017.

На даний час ухвала судом про виправлення помилки в наказі судом не приймалась, про що свідчать матеріали даної справи.

Заперечення представника боржника - ТОВ "Український енергетичний реєстр" судом не приймаються до уваги та спростовуються, виходячи з наступного.

За статтею 1 Закону України "Про Фонд Державного майна України", ФДМ України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Разом з тим, визначені у судовому наказі дії мають бути вчинені відповідачем в інтересах держави, як акціонера ВАТ "Тернопільобленерго", а відтак стягувачем у даному виконавчому провадженні виступає уповноважений державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення, тобто Фонд державного майна України.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди однієї із сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

При цьому, що жодні формальні недоліки, які не впливають на законність прийнятих приватним виконавцем постанов, не можуть бути підставою для невиконання судового рішення.

Щодо вимог скаржника у Скарзі про зобовязання Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження згідно з наказом Господарського суду Тернопільської області від 19.10.2017 у справі №921/42/17-г/8, то суд зазначає, що зобов'язання державного виконавця вчинити конкретно визначені дії є втручанням у його повноваження. Суд не може підміняти собою орган державної виконавчої служби та перебирати на себе його повноваження.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 343 ГПК України, За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.02.2019 було винесено відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" та в межах повноважень державного виконавця. А вимоги скаржника, викладені в Скарзі є не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.73, 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.В задоволенні Скарги № 10-25-2782 від 12.02.2019 (вх. № 2789 від 18.02.2019) скаржника (стягувача): Фонду державного майна України, вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133 на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

3.Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України.

4.Копію ухвали направити учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалу підписано: 06 березня 2019 року.

Суддя С.О. Хома