ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1729/18
м. Одеса, просп. Шевченка, 29.

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Разюк Г.П.

секретар судового засідання Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 308/вих-мр, дата видачі : 28.12.18;

від відповідача ОСОБА_2, посвідчення адвоката України № 7084/10 від 19.10.2018р.; ордер серія КС № 527002 від 05.02.2019р.; довіреність № 121 від 01.12.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року, повний текст якого складений та підписаний 17 жовтня 2018 року

у справі № 916/1729/18

за позовом Одеської міської ради

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства Селена

про стягнення збитків в сумі 40735,14 грн.,

головуючий суддя Петров В.С.

місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В :

15.08.2018 року Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства Селена, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства Селена збитки у сумі 40 735,14 грн. на користь Одеської міської ради, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство Селена використовувало земельну ділянку за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, площею 428 кв.м. без відповідних документів та без сплати орендної плати, чим завдало територіальній громаді міста Одеси збитків у вигляді неодержаного доходу у вигляді орендної плати .

Рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/1729/18 (суддя Петров В.С.) у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради до ОСОБА_3 акціонерного товариства Селена про стягнення збитків у сумі 40 735,14 грн. відмовлено.

Такий висновок суду мотивований тим, що у Одеській міській раді відсутні правові підстави для звернення до суду із позовом про відшкодування збитків, оскільки відсутні докази заподіяння відповідачем збитків, а саме Одеській міській раді, яка не є власником земельної ділянка за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Одеської області від 12.10.2018 року, Одеська міська рада звернулось з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарський суду, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на наступне:

- наданий відповідачем ОСОБА_4 на право користування землею, належним чином не оформлений та не зареєстрований, а тому не є належним доказом правомірного користування ПРат «Селена» земельною ділянкою;

- висновок суду, що саме держава є власником земельної ділянки, за користування якою подано позов про відшкодування збитків - є передчасним та не ґрунтується на доказах;

- власником земельної ділянки, за безпідставне користування якої подано позов про стягнення збитків є територіальна громада м. Одеси, в особі Одеської міської ради.

10.12.2018 року до суду від ОСОБА_3 акціонерного товариства Селена надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін, вважаючи його правомірним та обґрунтованим.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих № 1152 від 15.10.1953 р. Про оформлення відведення земельних масивів, розташованих в районі ІІ-ї Застави Селекційно-генетичному інституту ім. Т.Д.Лисенко було підтверджено рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради депутатів трудящих від 26.08.1953 р. за № 902 та оформити Селекційно-генетичному інституту ім. Т.Д.Лисенко відвід земельних масивів загальною площею 292,0 га в районі ІІ-ї Застави, освоюваних інститутом з довійськових часів.

Згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 903 від 27.12.2001 р. Про оформлення свідоцтва про право власності Селекційно-генетичному інституту ім. Т.Д.Лисенка, на нерухоме майно двоповерхову нежилу будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, що є обєктом загальнодержавної власності вирішено управлінню правового контролю (ОСОБА_5М.) у встановленому порядку оформити та видати Селекційно-генетичному інституту ім. Т.Д. Лисенко, свідоцтво про право власності на нерухоме майно - двоповерхову нежилу будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, що є обєктом загальнодержавної власності; Селекційно-генетичному інституту ім. Т.Д.Лисенко зареєструвати обєкт нерухомого майна, на яке видається свідоцтво про право власності, в ОМБТІ та РОН.

26.11.2004 року між Селекційно-генетичним інститутом Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення (продавець) та Закритим акціонерним товариством Селена (покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно п. 1.1. якого продавець зобовязується передати, а покупець зобовязується прийняти у власність адміністративну будівлю (в подальшому «адміністративна будівля»), загальною площею 474,7 кв.м, що знаходяться за адресою: місто Одеса, Овідіопольська дорога, будинок 3.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.07.2018р. № 130289235 ОСОБА_3 акціонерному товариству Селена належить на праві приватної власності обєкт житлової нерухомості - адміністративна будівля загальною площею 474,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська облсть, м. Одеса, Овідіопольська дорога, будинок 3, підстава: договір купівлі-продажу від 26.11.2004 р.

Звертаючись з позовною заявою, Одеська міська рада зазначила, що ПрАТ Селена використовує земельну ділянку, за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, без правових документів для її використання та без укладання договору оренди, в результаті чого територіальній громаді міста Одеса завдано збитки у вигляді неодержаного прибутку за орендну плату у сумі 40 735,14 грн. за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2016 р. за користування земельною ділянкою.

Між тим, з Акту комісії з визначення розміру відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017р., затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2017 р. № 281, встановлено, що станом на 01.04.2017 року ПрАТ Селена не виконало вимоги щодо оформлення документів на землю, а тому комісією, вирішено, що розмір збитків, нанесених ПрАТ Селена територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття та використання без правовстановлюючих документів складає 40735,14 грн.

Розрахунок розміру збитків виконано за період з 01.09.2014 року по 31.12.2016 р. на підставі довідки-витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 кв.м земельної ділянки м. Одеси від 24.05.2011 року № 241/22, за яким нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, що використовує ПрАТ Селена, складає 940,80 грн.

27.11.2017 року позивачем був направлений відповідачу лист № 0113/6329, в якому зазначено, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2017 року № 281 Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок було затверджено акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017 р. Також зазначено, що вказаним рішенням ПрАТ Селена зобовязане сплатити збитки, визначені актом у місячний термін після прийняття цього рішення.

Таким чином, у звязку з несплатою ПрАТ Селена суми збитків у розмірі 40735,14 грн., заподіяних внаслідок використання земельної ділянки за адресою: м.Одеса, Овідіопольська дорога, 3, без правовстановлюючих документів та без сплати орендної плати, і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради та вважає, що його доводи, заперечення і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За змістом норми статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пункту д) статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно з статтею 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки,а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам було затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (надалі - Порядок).

Відповідно до частини 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Частина 2 Порядку закріплює, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відповідно до частини 3 Порядку відшкодуванню підлягають: інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані (неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Пунктом 3.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", розяснено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 Цивільного кодексу України та частини другої статті 224 Господарського кодексу України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини не оформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування.

Аналіз приписів цивільного та земельного законодавства свідчить, що у разі придбання об'єкта нерухомості до набувача переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яке він повинен оформити згідно з чинним законодавством.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, як на правову підставу своїх вимог, Одеська міська рада посилається на положення статей 224, 225 Господарського кодексу України, статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення збитків зазначила, що внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, без правовстановлюючих документів, позивач не отримав дохід, у вигляді орендної плати. Розрахунок неодержаного доходу (упущеної вигоди) додано позивачем до позовної заяви, а саме згідно з актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017 року, розмір збитків складає 40 735,14 грн. за період з 01.09.2014 по 31.12.2016 року.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, ПрАТ Селена належить на праві власності будівля за адресою: Одеська область, м. Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 3, яка придбана за договором купівлі-продажу від 26.11.2004 р. у Селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру.

Набуття відповідачем права власності на обєкт нерухомості, розташований на спірній земельній ділянці, власником вказаної земельної ділянки була держава в особі Української академії аграрних наук.

Земельна ділянка за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, відносилася до земель державної власності, та не могла передаватись до комунальної власності, оскільки використовувалась Українською академію аграрних наук, відповідно до ч.1 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент придбання відповідачем будівлі, що розташована на спірній земельній ділянці).

Так, відповідно до п. „а ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Таким чином, рішення про припинення права користування земельною ділянкою може прийматись лише власником земельної ділянки на підставі заяви землекористувача, поданої власнику земельної ділянки, яким у даному випадку була держава в особі Української академії аграрних наук (на даний час - Національна академія аграрних наук України). Заява директора Селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН могла бути надана виключно власнику земельної ділянки державі в особі Української академії аграрних наук (на даний час - Національна академія аграрних наук України). В свою чергу така заява директора Селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН як землекористувача не породжувала будь-яких правових наслідків для виникнення права розпорядження спірною земельною ділянкою у Одеської міської ради, оскільки територіальна громада в особі міськради не була власником вказаної земельної ділянки. При цьому судом не приймаються до уваги й ті обставини, що рішенням Одеської міської ради від 07.07.2009 р. № 4151-V надавався дозвіл ПрАТ Селена на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки вказане рішення також не свідчить про наявність у міській раді права розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Однак Українською академією аграрних наук (на даний час - Національна академія аграрних наук України) жодного рішення про припинення права користування спірною земельною ділянкою не приймалося, як вірно встановлено судом першої інстанції.

З копії листа Української академії аграрних наук до директора Селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення від 07.10.2006 р. вих. № 12-8/422 вбачається, що Українська академія аграрних наук розглянула звернення Селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (лист від 03.07.2006 р. № 01-2/351) стосовно надання попередньої згоди на вилучення із користування Інституту земельної ділянки загальною площею 474,7 кв.м., на якій розміщена будівля, яка була продана згідно з постановою ОСОБА_6 УААН від 22.06.2006 р. (протокол № 11) і повідомила, що ОСОБА_6 не заперечує проти вилучення згаданої земельної ділянки із землекористування Селекційно-генетичного Інституту-Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення. Для остаточного вирішення цього питання необхідно подати на розгляд ОСОБА_6 УААН належно оформлені документи у відповідності до вимог, викладених в листі ОСОБА_6 № 11-2/36 від 22.06.2004 року.

Листом № 11-2/36 від 22.06.2004 року Українська академія аграрних наук зазначила, що на адресу ОСОБА_6 продовжують поступати клопотання про надання згоди на вилучення із землекористування науково-дослідних установ та державних підприємств дослідних господарств землі для різних потреб без належного оформлення документів, що суперечить вимогам чинного законодавства. Згідно Земельного кодексу України (ст. 84 п. 3 п.п. „і, п. 4 пп.п. „е) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності державних галузевих академій наук не можуть передаватись у комунальну та приватну власність. Згідно ст. 150 даного Кодексу землі дослідних полів науково-дослідних установ належать до особливо цінних земель і вилучатись вони можуть лише під будівництво обєктів загальнодержавного значення (згідно переліку) за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною ОСОБА_5 України. У звязку з цим клопотання про передачу земель науково-дослідних установ та дослідних господарств, інших організацій будуть розглядатись ОСОБА_6 УААН при наявності передбачених у листі документів.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на протиправність дій ПрАТ Селена, порушення положень ст.ст.125, 126 ЗК України, а саме використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, не вчинення товариством дій щодо оформлення договору оренди земельної ділянки, спростовується тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що Одеська міська рада не є власником земельної ділянки, а тому Одеська міська рада звернулась до суду за захистом свого порушеного права без належних правових підстав

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 року у справі №916/1729/18 відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, зміні або скасуванню не підлягає, а відтак, залишається без змін на підставі ст.276 ГПК України.

Відповідно до п. в ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на скаржника, оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статтями 269, 270, 275,276, 282

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 року у справі №916/1729/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в порядку та строки передбачені ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 04.03.2019 року, у звязку з перебуван6ням головуючого судді Колоколова С.І у відпустці (з 18.02.2019 22.02.2019, відповідно до наказу голови суду від 14.02.2019 № 46-в та з 25.02.2019-01.03.2019, відповідно до наказу голови суду від 25.02.2019 № 51-в та у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Савицького Я.Ф. у період з 13.02.2019-22.02.2019)

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький