УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

05.03.2019Справа № 910/15928/18

За позовом Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна"

про стягнення грошових коштів

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна"

до Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд"

про стягнення грошових коштів

Щодо розгляду заяви б/н від 04.03.2019 року «Про забезпечення позову» Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд"

Суддя Котков О.В.

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2018 року до Господарського суду міста Києва від Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" (позивач) надійшла позовна заява № 01-01-03/844 від 26.11.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" (відповідач) про стягнення грошових коштів за договором субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-К від 12.09.2013 року в розмірі 5 560 848,94 грн. (п'ять мільйонів п'ятсот шістдесят тисяч вісімсот сорок вісім гривень 94 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як субпідрядник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-к від 12.09.2013 року, зокрема, не повернув отримані товарно-матеріальні цінності на суму 5 003 615,78 грн. та не здійснив оплату послуг позивача, як генпідрядника на суму 557 233,16 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 910/15928/18, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.01.2019 року.

04 січня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" надійшов зустрічний позов б/н від 04.01.2019 року до Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" про стягнення заборгованості за виконані роботи відповідно до договору субпідряду № 38-01/2011-К від 12.09.2013 року в сумі 3 827 217,60 грн. (три мільйони вісімсот двадцять сім тисяч двісті сімнадцять гривень 60 копійок).

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-к від 12.09.2013 року, зокрема не прийняв частину виконаних позивачем за зустрічним позовом робіт, не підписав акти приймання виконаних будівельних робіт та не здійснив оплату за фактично виконані підрядні роботи, у зв'язку з чим позивач за зустрічним позовом звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 року у справі № 910/15928/18 зустрічний позов б/н від 04.01.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" до Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" строк для усунення встановлених недоліків зустрічного позову.

В підготовчому засіданні 31.01.2019 року судом оголошувалася перерва.

Згідно ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, суд відмічає, що в підготовчому засіданні 31.01.2019 року судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

12 лютого 2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" надійшла заява про усунення недоліків б/н від 11.02.2019 року (вказані документи були передані до відділення засобів поштового зв'язку 11.02.2019 року, що підтверджується відтиском календарного штемпеля на поштовому конверті, в якому надійшли вказані документи).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 року прийнято зустрічний позов до розгляду та відкрито провадження у справі, об'єднано зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом, ухвалено зустрічний позов розглядати за правилами загального позовного провадження разом з первісним позовом у підготовчому засіданні призначеному на 14.02.2019 року.

В підготовчому засіданні 14.02.2019 року судом оголошувалася перерва.

04 березня 2019 року через відділ діловодства суду від Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" надійшла заява б/н від 04.03.2019 року «Про забезпечення позову», в якій просить суд:

- накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна», що знаходяться на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» (), а саме: р/р 7 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805, чи в будь-якій іншій установі банку, в якій відкритий чи буде відкритий будь-який банківський рахунок на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» ();

- накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» (), із забороною його відчуження.

Вказане заява обґрунтована тим, що засновником та керівником ТОВ «Атіс-Україна» відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є ОСОБА_2, який також був засновником та керівником ТОВ «Рілайбл Компані», з яким у Консорціуму тривалий час існували господарські відносини.

Втім, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 року у справі № 910/22808/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року первісний позов задоволено частково, стягнуто з Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" на користь ТОВ «Рілайбл Компані» 1 372 255,40 грн. суми основного боргу, 54 675,22 грн. пені та 21 403,96 грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено; зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Рілайбл Компані» на користь Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" 981 622,09 грн. пені, 860 277,60 грн. штрафу та 27 628,50 грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено; в порядку ч. 11 ст. 238 ГПК України проведено зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами; стягнуто з ТОВ «Рілайбл Компані» на користь Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" 414 969,07 грн. штрафу та 6224,54 грн. судового збору.

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області від 22.06.2018 року у справі № 911/258/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 року первісний позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Рілайбл Компані» на користь Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" 1 040 715, 28 грн. боргу та 15 610,73 грн. судового збору; зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" на користь ТОВ «Рілайбл Компані» 22 101,90 грн. притриманої суми та 1762,00 коп. судового збору, у задоволенні зустрічної вимоги про зобов'язання Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" прийняти фактично виконані ТОВ «Рілайбл Компані» роботи на загальну суму 125 201,20 грн. відмовлено.

Станом на 28.02.2019 року згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 24328096 до реєстру 19.02.2019 року були внесені зміни до складу засновників (змінено засновника з ОСОБА_2 на ДОННЕА БІЗНЕС ЛП, ОФІС 1, 5 ПЕРСІ СТРІТ, ЛОНДОН, ФІТЦОРВІА, WIT 1 DG СПОЛУЧЕНЕ КОРОЛІВСТВО), змінено повне найменування товариства (з ТОВ «Рілайбл Компані» на ТОВ «ДОННЕА КОС»), змінено місцезнаходження товариства (змінено з 08293, Київська обл., м. Буча, вул. Тарасівська, 32, офіс. 264 на 58000, м. Чернівці, вул. Університетська, 4), змінено види економічної діяльності товариства (з 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля» на 68.32 «Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту», а 20.02.2019 року змінено керівника товариства (змінено ОСОБА_2 на ОСОБА_1).

Тобто, ОСОБА_2, як засновником та директором ТОВ «Рілайбл Компані» після набрання законної сили рішень у справі № 910/22808/17 та № 911/258/18 було вжито заходів щодо відчуження корпоративних прав іноземному громадянину, з подальшою зміною найменування товариства, місцезнаходження, керівника та видів економічної діяльності, що в свою чергу на думку Консорціуму було здійснено з метою уникнення виконання рішень, що набрали законної сили та несплати на користь Консорціуму суми грошових коштів в розмірі 1 477 519,62 грн.

На думку заявника, незабезпечення позову може істотно ускладнити та/або унеможливити виконання рішення суду по справі № 910/15928/18 у разі задоволення позову.

На підтвердження викладених у заяві обставин надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.02.2019 року з інформацією станом на 28.02.2019 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.02.2019 з інформацією станом на 18.02.2019 року, рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року у справі № 910/22808/17, рішення Господарського суду Київської області від 22.06.2018 року та вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 року у справі № 911/258/18, інформацію з сайту https://usr.minjust.gov.ua по коду та 36791760.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши подані разом з нею докази в цілому, суд дійшов висновку про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред'являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна», то заявником взагалі необґрунтовано наявність причин для вжиття таких заходів, та не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування такого заходу до забезпечення позову.

Посилання заявника на те, що засновником та керівником ТОВ «Атіс-Україна» відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є ОСОБА_2, який також був засновником та керівником ТОВ «Рілайбл Компані» та яким після набрання законної сили рішень у справі 910/22808/17 та 911/258/18 було вжито заходів щодо відчуження корпоративних прав товариства іноземному громадянину, не може свідчити про вчинення ТОВ «Атіс-Україна» дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, та про те, що майно останнього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як вбачається з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, що відноситься до предмета спору за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна.

Тобто, накладення арешту можливе лише на майно, яке заявник просить витребувати або на яке просить визнати право власності. Однак в даному випадку, предметом первісних позовних вимог є стягнення грошових коштів за договором субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-К від 12.09.2013 року в розмірі 5 560 848,94 грн.

Таким чином, заходи забезпечення позову, обрані заявником, не є співмірними та адекватними, тобто не відповідають заявленим позовним вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Разом з тим, заявником не обґрунтовано яким саме чином захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно боржника сприятиме виконанню рішення у даній справі за вимогою про стягнення грошових коштів. Так, на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявником не було подано суду доказів, які б підтверджували наявність зв'язку між обраним заходом до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно боржника із заявленою позовною вимогою про стягнення з останнього заборгованості в сумі розмірі 5 560 848,94 грн. Відсутня також інформація щодо вартості майна, що унеможливлює встановлення судом співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

За таких обставин, заявником не обґрунтовано наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна», із забороною його відчуження, а також не наведено суду доказів, які б свідчили про співмірність заявлених позовних вимог та відповідного заходу забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що припущення заявника про неможливість в подальшому виконання рішення суду не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Також, суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено можливості накладення арешту на банківські рахунки, що належать відповідачу, тому вимоги позивача щодо накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна», що знаходяться на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна», також є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, у поданій заяві про забезпечення позову Консорціумом "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" не наведено достатніх належних та допустимих, у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України, доказів наявності обставин, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви б/н від 04.03.2019 року «Про забезпечення позову» Консорціуму "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 05 березня 2019 року.

Суддя О.В. Котков