ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
04.03.2019 Справа № 905/743/16
Позивач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, м.Краматорськ Донецької області, в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації, м. Костянтинівка Донецької області
до відповідача: Приватного підприємства РММ-СЕРВІС, м. Костянтинівка Донецької області,
про стягнення 131 409,17 грн.
Суддя Матюхін В.І.
Секретар судового засідання Вороніна О.С.
позивача: не зявився;
відповідача: не зявився;
Рішенням господарського суду Донецької області від 10.05.2016 у справі №905/743/16 (повний текст складений 16.05.2016) відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації до Приватного підприємства РММ СЕРВІС про стягнення 131409,17грн заборгованості за природний газ.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2016 у справі №905/743/16 вказане рішення скасоване, прийняте нове рішення: позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації до Приватного підприємства РММ-Сервіс задоволені з відповідача на користь позивача стягнуто 131 409,17грн заборгованості за природний газ, 1 971,14грн судових витрат по сплаті судового збору, а також 2 168,25грн судових витрат за подання апеляційної скарги.

04.10.2016 господарським судом Донецької області видано два накази у справі №905/743/16: 1) про стягнення заборгованості за природний газ у розмірі 131409,17грн. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1971,14грн; 2) про стягнення судових витрат за подання апеляційної скарги у розмірі 2168,25грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2016 у справі №905/743/16 залишено без змін.

12.02.2019 до канцелярії суду надійшла скарга №03/55 від 29.01.2019 (вх.№3044/19) Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації на бездіяльність Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі Костянтинівський МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області) про:

- визнання протиправною бездіяльності Костянтинівського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області при виконанні наказу №905/743/16 від 04.10.2016;

- зобовязання Костянтинівського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області виконати всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання наказу №905/743/16 від 04.10.2016, передбачені Законом України Про виконавче провадження та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-01/99 від 12.02.2019 відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Донецької області у звязку із закінченням повноважень судді Кротінової О.В. у справі №905/743/16 визначено наступний склад суду: головуючий суддя Шилова О.М. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2019).

Ухвалою суду від 13.02.2019р. призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні на 22.02.2019р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 21.02.2019р., у звязку з перебуванням судді Шилової О.М. у відпустці з 20.02.2019р. по 01.03.2019р., справа передана на повторний автоматичний розподіл.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.19р. визначений новий склад суду для розгляду справи № 905743/16: суддя Матюхін В.І.

Ухвалою від 21.02.2019 прийнято до свого провадження справу №905/743/16. Розгляд скарги призначити на 04.03.2019 року о 13:00 год.

Щодо надісланого на електронну адресу суду відзиву Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби №14.17-5/9686 від 04.03.2019 на скаргу без електронного цифрового підпису, суд зазначає наступне:

· відповідно до ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, оригіналом електронного документа вважається електронний

примірник документа з обовязковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис;

· ч.2 ст.1 Закону України Про електронний цифровий підпис передбачено, що електронний підпис - дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов'язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних;

· ч.3 ст.1 Закону України Про електронний цифровий підпис передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа;

· ч.2 ст.4 Закону України Про електронний цифровий підпис передбачено, що електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі;

· відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис і ч.8 ст.42 Господарського процесуального кодексу України усі документи, які подаються до суду в електронній формі, повинні бути скріпленні електронним цифровим підписом учасника справи (його представника);

· електронний документ, надісланий на електронну адресу суду без скріплення його електронним цифровим підписом, тобто є таким, що підписаний не відомо ким, не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ч.8 ст.42 Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, Закону України Про електронний цифровий підпис, постанови Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004р. № 680 «Про затвердження Порядку засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу», а тому не підлягає оцінюванню судом в порядку Господарського процесуального законодавства України.

Також суд констатує, що згідно п.17.1 ч.1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, яким були внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Справа розглянута судом за наявними у ній матеріалами (без врахування відзиву Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби №14.17-5/9686 від 04.03.2019 на скаргу, який отриманий судом без електронного цифрового підпису).

Дослідивши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.2016р. заступником начальника відділу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 04.10.2016р. по справі №905/743 (ВП №52842497) про стягнення судових витрат за подання апеляційної скарги у розмірі 2168,25 грн.

17.11.2016р. заступником начальника відділу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 04.10.2016р. по справі №905/743 (ВП №52843733) про стягнення заборгованості за природний газ у розмірі 131409,17грн., та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1971,14 грн.

29.11.2016р. заступником начальника відділу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №52843733.

02.12.2016р. заступником начальника відділу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №52843733.

05.08.2017р. старшим державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві (ВП №52842497 та ВП №52843733), у якій причиною повернення означено відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені відповідно до Закону України Про виконавче провадження заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатним.

Не погодившись із вказаним рішенням державного виконавця, стягувач звернувся до господарського суду Донецької області зі скаргою на вищевказані дії виконавчої служби, за результатами розгляду якої 26.12.2017 господарським судом було винесено ухвалу, якою скаргу задоволено. Визнано постанову старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.08.2017р. у виконавчому провадженні №52843733 недійсною; визнано постанову старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.08.2017р. у виконавчому провадженні №52842497 недійсною; зобов'язано старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 вжити заходів примусового виконання рішення і в повному обсязі вчинити виконавчі дії, необхідні для розшуку майна боржника у відповідності до норм діючого законодавства.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, державним виконавцем 04.01.2018 були прийняті постанови про відновлення виконавчих проваджень з виконання наказів №905/743/16 від 04.10.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, листами від 15.03.2018 №03/798 та від 19.07.2018 №03/1698 стягувач просив повідомити його про хід виконання вказаних наказів, які відділом ДВС були залишені без відповіді.

Окрім того, стягувач звернувся до виконавчої служби із заявою від 13.09.2018 №03/2071, якою запропонував здійснити виїзд (із забезпеченням транспорту зі сторони стягувача) державного виконавця разом із уповноваженим представником Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації за адресою боржника для виявлення майна останнього. Вказаний лист виконавчою службою також був залишений без відповіді і задоволення.

Згідно із ст.3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому, відповідно до ч.1, ч.3 ст.327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

Відкриття виконавчого провадження це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.

Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних із виконанням.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом.

Отже, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст.10 Закону №1404-VІІІ від 02.06.2016р.).

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України Про виконавче провадження розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Оскаржувані постанови в рамках виконавчих проваджень ВП №52843733 та ВП №52842497 не містить відомостей про звернення державного виконавця із запитами до відповідних органів щодо наявності зареєстрованих цінних паперів, катерів, яхт, повітряних суден, сільськогосподарської техніки та технологічного обладнання, іншого рухомого майна, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об'єктів інтелектуальної, творчої діяльності, іншого майна (майнових прав) належних на праві власності відповідачу.

У відповідності до ст.54 Закону України Про виконавче провадження виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобовязані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Доказів відповідного звернення суду не надано.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Суд зауважує, що звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду посадових осіб юридичної особи-боржника за кордон є правом, проте реалізація якого нерозривно пов'язана з обовязком виконавця вжити останнім усі необхідні заходи задля виконання судових актів.

Позивач в скарзі зазначає, що на даний час рішення господарського суду не виконано, присуджена сума до стягнення не погашена.

Відповідно до приписів ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на встановлені обставини, господарський суд вважає, що Костянтинівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області не спростовано, а матеріали справи не містять доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади запитів, які відповідно до законодавства володіють інформацією.

На підставі викладеного, Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) і керуючись ст.ст.234, 235, 256, 342-344, п.25 ч.1 ст.255 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Костянтинівського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області при виконанні наказу №905/743/16 від 04.10.2016.

Зобовязати Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконати всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання наказів №905/743/16 від 04.10.2016, передбачені Законом України Про виконавче провадження та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (у разі неявки всіх учасників справи - з моменту її підписання).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення (складення повного тексту ухвали).

Повний текст судового рішення складено 05.03.2019р.

Суддя В.І. Матюхін