ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/556/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Омокс"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитна група "Чайка"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз-1"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз"

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Гларос КФ"

ОСОБА_2

Приватного акціонерного товариства "Олімп"

про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно

Суддя Карпечкін Т.П.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Омокс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитна група "Чайка", Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз-1", Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз" та ОСОБА_1 (далі - заявники) звернулися до Господарського суду Київської області із заявою вих. № 125/02 від 27.02.2019 року про забезпечення позову у якій просять суд:

- накласти арешт на нежитлові будівлі: котельню літ "А" загальною площею 1010,1 кв.м., газорегулярний пункт літ "Б" загальною площею 50,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 24, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4;

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка складається із двох кімнат, загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 24.

Розглянувши вищезазначену заяву, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає таке.

Заявники стверджують про необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно до подання позовної заяви про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та визнання права власності на майно.

В обґрунтування підстав для застосування заходів забезпечення позову заявники, як учасники Пайового Закритого Недиверсифікрваного Венчурного Інвестиційного Фонду "Консент Капітал" (далі - пайовий інвестиційний фонд), який створений за ініціативою компанії з управління активами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент", стверджують про те, що спірне майно, на яке заявники просять накласти арешт, входило до активів пайового інвестиційного фонду і належало їм на праві спільної часткової власності, однак без відома останніх таке майно було відчужене розпорядником активів пайового інвестиційного фонду - Товариством з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гларос КФ", а в подальшому ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства "Олімп", що призвело до порушення права власності заявників на активи пайового інвестиційного фонду.

У зв'язку з чим, заявники вважають, що існує реальна загроза подальшого вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент", Товариством з обмеженою відповідальністю "Гларос КФ", ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством "Олімп" дій, спрямованих на унеможливлення повернення спірного майна законним власникам.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в ч. 1 п. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Статтею 139 Господарського процесуального кодексу України визначено форма і зміст заяви про забезпечення позову. Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з п. 4 ч. 1. ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Омокс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитна група "Чайка", Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз" та ОСОБА_1 № 125/02 від 27.02.2019 року про забезпечення позову в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України не містить предмету позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову. Зокрема, в заяві не визначено з якими позовними вимогами кожен з позивачів має намір звернутись до кожного з відповідачів, з чітким визначенням предмету позову. Окрім того, не викладено обставин, не зазначено та не додано доказів в обгрунтування основних підстав позову, а саме щодо виникнення права власності на спірне майно чи інших підстав переходу права власності на спірне майно до позивачів, як і не викладено обставин щодо спільного інвестування майна.

Наведені обставини унеможливлюють також дослідження обґрунтованості необхідності забезпечення позову в обраний заявниками спосіб. До того ж, заявниками не обґрунтовано терміновості вжиття заходів забезпечення позову саме до подання позову.

Як визначено ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відтак, зважаючи на недотримання заявниками п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, що унеможливлює вирішення питання про обґрунтованість необхідності забезпечення позову і якого саме, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Омокс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитна група "Чайка", Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз" та ОСОБА_1 № 125/02 від 27.02.2019 року про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями ст. 139, ч. 7 ст. 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву № 125/02 від 27.02.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Омокс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитна група "Чайка", Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз" та ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникам.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу згідно IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін