УХВАЛА

07 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/17010/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Брокбізнесбанк"

на постанову Київського апеляційного господарського суду у складі Кропивної Л.В. - головуючого, Чорногуза М.Г., Жук Г.А. від 22 лютого 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва у складі Курдельчука І.Д. від 28 листопада 2017 року

за позовом Фізичної особи-підприємця Саєнка Володимира Володимировича

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Брокбізнесбанк", 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 5 036 423, 83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" (22 січня 2019 року) повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 28 листопада 2018 року у даній справі.

За наслідками перевірки матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Суду від 04 лютого 2019 року подану скаргу залишено без руху з наданням скаржникові строку для наведення інших (за наявності) підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

25 лютого 2019 року Суду передано заяву скаржника № 374 від 21 лютого 2019 року у якій, на думку останнього, наведено інші обставини, що дають підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

У своїй заяві скаржник зазначає, що він первісно звернувся з касаційною скаргою до Суду вчасно, однак через фінансові складнощі, що пов'язані з процедурою ліквідації банку не зміг сплатити судовий збір за подання скарги і тому клопотав перед Судом про відстрочення такої сплати.

Проте, незважаючи на законні очікування скаржника про відстрочення сплати судового збору, Суд відмовив у такому відстроченні і як наслідок повернув касаційну скаргу.

Враховуючи, що станом на день повторного подання касаційної скарги судовий збір скаржником сплачено, а скарга подається до моменту спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваної постанови, посилаючись на приписи Господарського процесуального кодексу України та окремі пункти рішень Європейського суду з прав людини, скаржник вважає, що Суд має визнати причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження поважними.

Однак, оцінивши наведені у заяві та описані вище доводи щодо поважності причин пропуску строк на касаційне оскарження, Суд не вважає їх "іншими" у розумінні положень частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає, що доводи, які наведені заявником є аналогічними тим, що вже оцінені Судом і за наслідками такої оцінки Судом винесено ухвалу від 04 лютого 2019 року про залишення касаційної скарги без руху.

У заяві № 374 від 21 лютого 2019 року скаржник частково змінив структуру своїх доводів, однак суть останніх залишилась не зміненою.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення Суду у справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (див. рішення Суду у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

За наведених вище обставин, Суд не вбачає підстав для поновлення Публічному акціонерному товариству "Брокбізнесбанк" в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, оскільки усі доводи, що наведені скаржником у заяві, не визнаються Судом поважними та такими, що дають підстави для втручання у принцип res judicata.

За приписами абзацу 2 частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву (про поновлення пропущеного строку) не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Тому, керуючись статтями 119, 234, 288, 292, 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 28 листопада 2017 року у справі № 910/17010/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.