РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2019Справа № 910/14857/18
За позовом Національного банку України

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Саруханян Д.С.

Представники сторін:

від позивача - Порало Т.І. (адвокат);

від відповідача-1 - Сич О.Ю. (адвокат);

від відповідача-2 - не з'явилися;

від третьої особи - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, в якому Позивач просить суд:

- визнати недійсним договір №026 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором № 27/10-834П від 19.06.2007;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно акта приймання-передачі до Договору № 026 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором №27/10-834П від 19.06.2007, а саме: оригінал кредитного договору №27/10-83411 від 19.06.2007 з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями.

Відповідач-1 вимоги позову не визнав, пославшись у відзиві на те, що реалізація активів Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" відбувалася з уцінкою не більше як на 30 % згідно з рішеннями Позивача від 25.05.2015 № 255 та від 05.08.2015 № 414. Крім того, Позивачем не було зазначено в указаних рішеннях про необхідність включення до умов договорів цесії умови щодо моменту переходу права вимоги. Також, Відповідач-1 зауважив на відсутності порушеного права Позивача укладенням оспорюваного договору цесії.

Відповідач-2 проти задоволення позову заперечував, вказавши, що продаж активів банку здійснювався за рішеннями Позивача з уцінкою на 30 %, при цьому, останнім не доведено наявності його порушеного права та охоронюваних законом інтересів.

Третя особа пояснень по справі не надала, до судових засідань не з'являлася, проте про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представники відповідача-2 та третьої особи до судового засідання 27.02.2019 не з'явилися, причини неявки суду не повідомляли, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Судом також враховано, що явка представників сторін до судового засідання обов'язковою не визнавалася, а відтак судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

02.12.2009 постановою правління Національного банку України № 713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення з 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

На підставі укладеного 20.11.2013 між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку", як установником управління, Відповідачем-1, як управителем, та Позивачем Договору про передавання в управління непроданих активів, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованого за № 3960 (надалі - Договір управління), установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (активи), а управитель приймає в управління активи і зобов'язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління (вигодонабувачі) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів, перелік яких наведено в додатку 1 до цього договору. Вигодонабувачами за договором є кредитори установника управління, які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління (перелік вигоднабувачів) та розрахунки з якими не проведені. Управитель є довірчим власником отриманих в управління активів. До управителя не переходить право власності на активи. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором і законодавством України.

Згідно із п. 2.4 Договору управління управитель має право: володіти, користуватися і розпоряджатися активами відповідно до законодавства України та цього договору; бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, однією із сторін (учасників) яких є установник управління, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є установник управління; на отримання винагороди та відшкодування витрат, які виникли в процесі управління активами, за рахунок одержаних від управління цими активами коштів у порядку та розмірах, визначених цим договором.

Пунктом 2.5 Договору управління визначено, що Позивач зобов'язується: відкрити управителеві накопичувальний рахунок для зарахування коштів, що надходять у результаті управління активами, проведення розрахунків з вигодонабувачами, а також перерахування на поточний рахунок управителя винагороди і відшкодування суми витрат відповідно до цього договору; приймати рішення щодо погодження продажу управителем активів у двотижневий термін з дня надходження до Позивача відповідного звернення управителя.

Відповідно до п. 2.6 Договору управління Позивач має право: вимагати від управителя будь-яку інформацію, потрібну для здійснення контролю за виконанням умов цього договору; здійснювати контроль за діяльністю управителя щодо проведення процедури управління активами і задоволення вимог вигодо набувачів та з цією метою проводити перевірки його діяльності відповідно до нормативно-правових актів Позивача.

У відповідності до п. 4.1 Договору управління продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Позивачем.

За змістом п.п. 9.1, 9.5 Договору управління цей договір уважається укладеним з моменту підписання і діє протягом 3 (трьох) років. У разі якщо на дату закінчення дії договору інший управитель Національним банком України не визначений, термін дії договору продовжується до моменту передачі активів новому управителю.

У додатку № 1 до Договору управління сторонами було погоджено перелік непроданих активів, що передаються в управління іншій юридичній особі, відповідно до якого визначено передачу управителю прав кредитора за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб - боржників банку у кількості 88 договорів загальною сумою вимог у розмірі 87731589,17 грн., зокрема, за Кредитним договором від 19.06.2007 № 27/10-834П, укладеним між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та Третьою особою.

Листом від 06.06.2014 №06/06-2014 Відповідач-1 звернувся до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду щодо одержання попереднього погодження на продаж активів, переданих в управління за Договором управління шляхом їх самостійного продажу третім особам, за ціною не нижчою, ніж визначена у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитним договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", складеним ТОВ "Приват-Консалтинг" станом на 14.05.2014.

У відповіді від 01.07.2014 № 55-013/34115 Позивач зазначив, що продаж активів банку, зокрема майнових прав за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному главою 10 розділу VI Положення № 369, у зв'язку з чим повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження порядку продажу активів банку, наданий листом від 06.06.2014 № 06/06-2014.

Надалі, 18.07.2014 Відповідач-1 звернувся з листом № 18/07-2014 щодо одержання попереднього погодження на продаж активів до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду, в якому зазначив, що визначений главою 10 розділу VI Положення № 369 порядок продажу активів встановлює відповідні вимоги до їх продажу ліквідатором, а не управителем, у зв'язку з чим повторно просив надати попереднє погодження на відчуження активів.

Листом від 22.08.2014 № 55-012/46775 Позивач повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження відчуження майна та повідомив, що для погодження Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем відчуження майна активів Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" управителю необхідно подати до Національного банку України документи відповідно до вимог глави 10 розділу VI Положення № 369.

Відповідач-1 листом від 13.11.2014 № 10/825-Д направив начальнику Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду Національного банку України на погодження порядок продажу переданих в управління Відповідачу-1 майнових прав, боргових зобов'язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами в кількості 88 одиниць, до якого було додано: висновок управителя про порядок, склад, умови та строки продажу; інформацію про майно (активи), яке пропонується для продажу; звіт про оцінку майнових прав - боргових зобов'язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 88 одиниць; рецензію на звіт про оцінку майнових прав - боргових зобов'язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 88 одиниць.

Як зазначили Позивач та Відповідач-1, останній 27.01.2015 звернувся до Позивача з заявою щодо уточнення кількості активів та погодження способу продажу активів, в якій просив:

- здійснити продаж боргових зобов'язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 2802119 грн. (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014);

- у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться провести повторний продаж боргових зобов'язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1961483,30 грн. (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014);

- у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться надати Управителю можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов'язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною активу визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30% менша від ринкової ціни визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014).

Згідно зі Звітом про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", складеного оцінювачем ТОВ "Приват-Консалтинг", станом на 31.03.2015 ринкова вартість об'єкта оцінки - майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 86 одиниць, без урахування ПДВ, становить 1961476 грн.

Надалі, як зазначили Позивач та Відповідач-1, 28.04.2015 останній звернувся до Позивача із заявою щодо внесення змін до погодження способу продажу активів у зв'язку із проведенням нової оцінки, у відповідності до якої враховуючи сплив терміну дії попередньої оцінки та отриманням нового висновку на підставі п. 4.1 Договору управління просив надати погодження на продаж активів (продаж майнових прав через відступлення права вимоги по кредитним договорам) у наступному порядку:

- здійснити продаж боргових зобов'язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1961476 грн. (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015);

- у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться провести повторний продаж боргових зобов'язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1373033,20 грн. (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015);

- у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться надати Управителю можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов'язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною актива, визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30 % менша від ринкової ціни визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015).

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України від 25.05.2015 № 255 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вирішено:

- погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб'єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 на загальну суму 1639013 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 27.01.2015, шляхом, проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону;

- відмовити у погоджені відчуження майнових прав за кредитними договорами: ОСОБА_7 договір від 05.12.2006 №27/10-7211, ОСОБА_8 договір від 15.12.2003 №27/10-7101, ОСОБА_9 договір від 01.11.2007 №27/10-912П та договір від 25.12.2007 №27/10-930А, ОСОБА_10 договір від 29.12.2006 №27/10-746А, Хавченко Д.В. договір від 31.07.2008 №27/10-997П, ОСОБА_11 договір від 20.12.2005 №11/02-814-КІ, ОСОБА_12 договір від 22.06.2007 №11/03-28, ОСОБА_13 договір від 12.03.2007 №20/Б.в., ОСОБА_14 договір від 14.12.2006 №14/10-191.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.06.2015 між Відповідачем-1, як замовником, та Українською універсальною товарною біржею, як виконавцем, укладено Договір-доручення № 100 на проведення аукціону, відповідно до якого сторони зобов'язалися здійснити ділове співробітництво з використанням організаційно-правових механізмів аукціонних торгів з метою створення умов для забезпечення ефективності аукціонних торгів по продажу майна, що належить Акціонерному банку "Банк регіонального розвитку", а саме: лот №1 - майнові права на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 76 одиниць, з початковою ціною продажу у розмірі 1639013 грн. (без урахування ПДВ), у т.ч. за Кредитним договором від 19.06.2007 №27/10-834П із Третьою особою, за яким розмір заборгованості останньої становив 794632,65 грн.

У газеті "Голос України", випуск за 13.06.2015 № 104 (6108), та в газеті "Експрес об'ява", випуск за 12.06.2015 № 22 (5079), було опубліковано оголошення щодо проведення 30.06.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1639013 грн.

30.06.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1, відповідно до якого торги по лоту №1 не відбулися у зв'язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

У подальшому, у газеті "Голос України", випуск за 03.07.2015 №117 (6121), та в газеті "Експрес об'ява", випуск за 03.07.2015 №25 (5082), було опубліковано оголошення щодо проведення 20.07.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1147309,10 грн., за результатами яких 20.07.2015 Українською універсальною товарною біржею було складено протокол №1, відповідно до якого торги по лоту №1 не відбулися у зв'язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

Відтак, 30.09.2015 між Відповідачем-1, як управителем, та Відповідачем-2, як новим кредитором, було укладено договір № 034 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором від 19.06.2007 № 27/10-834П, за п. 1.1 якого управитель передає права кредитора шляхом відступлення права вимоги, а новий кредитор приймає всі права вимоги і стає новим кредитором за Кредитним договором від 19.06.2007 № 27/10-834П, що був укладений між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та Третьою особою, як позичальником, згідно з яким банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом 90000 дол. США та 80000 грн.

Відповідно до п. 1.2.1 Договору на день укладення даного договору розмір зобов'язань позичальника за Кредитним договором складає 60272,81 грн. та 128084,03 дол. США, що є еквівалентом 2757334,59 грн. за офіційним курсом НБУ.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість банку (управителя) вимагати від позичальника виконання всіх зобов'язань за кредитним договором,в тому числі, але не виключно: з повернення суми кредиту в повному обсязі; із сплати процентів в розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати комісії у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати неустойки (штрафів, пені) у випадках, розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором, а також виконання позичальником будь-яких інших зобов'язань за кредитним договором.

Згідно із п. 1.6 Договору відступлення права вимоги за Кредитним договором здійснюється на платній основі за ціною 21700 грн. Після підписання цього договору Відповідач-2 протягом одного місяця перераховує Відповідачу-1 грошові кошти в сумі 21700 грн. на накопичувальний рахунок №1 в Головному управління НБУ, МФО 321024 з посиланням в призначенні платежу на реквізити цього договору. Право вимоги до позичальника за кредитним договором виникає у нового кредитора одразу після укладення даного договору.

На виконання вказаного Договору відступлення сторонами було складено та підписано акт від 30.09.2015 приймання-передачі до Договору відступлення, відповідно до якого Відповідачем-1 передано, а Відповідачем-2 прийнято документи по Кредитному договору від 19.06.2007 № 27/10-834П, укладеному між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та Третьою особою, а саме: оригінал Кредитного договору від 19.06.2007 № 27/10-834П з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями; договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів; усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (управителем від банку на підставі договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов'язані із виконанням кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ч. 1 ст. 1037 ЦК України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

Приписами п. 13.11 Положення № 369 визначено, що управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку; задовольняє вимоги кредиторів банку.

Відповідні умови передбачені п. 4.1 Договору управління, згідно з яким продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Тобто, ціна продажу активу є істотною умовою для погодження його відчуження, внаслідок чого Відповідач-1 сам звертався до Позивача із листами щодо надання погодження на продаж активів за певною ціною та у визначених об'ємах.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та Договору управління, відчуження таких прав могло бути здійснено виключно на умовах, погоджених Позивачем. Так, рішенням НБУ № 255 відчуження Відповідачем-1 активів було обмежені погодженими порядком, умовами та ціною, а саме: шляхом продажу одним лотом на аукціоні із стартовою ціною у розмірі 1639013 грн. та, виключно, у випадку якщо такий аукціон не відбудеться - шляхом безпосереднього продажу майна фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону, а НБУ не було надано (погоджено) можливості зміни визначеної в рішенні ціни продажу спірного майна.

Як вбачається зі звіту від 31.03.2015 ТОВ "Приват-Консалтинг" про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", вартість майнових прав окремо за спірним Кредитним договором, права за яким відступлено за оскаржуваним договором, становила 30870 грн.

Однак, погодження уцінки спірних активів на 30% від ринкової ціни, визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті, та здійснення продажу активів окремо по кожному кредитному договору, рішення НБУ № 255, 414 не містять, та в матеріалах справи відсутні жодні докази надання Позивачем відповідного погодження.

Таким чином, вчинення Відповідачем-1 оспорюваного договору щодо відчуження прав за Кредитним договором від 19.06.2007 № 27/10-834П окремо та за нижчою ціною, ніж визначено у звіті від 31.03.2015, здійснено з перевищенням своїх повноважень у порушення положень ст. 1037 ЦК України та п. 4.1 Договору управління та всупереч рішенню НБУ № 255, що свідчить про недодержання при укладенні Договору відступлення встановлених ст. 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним у силу приписів ст. 215 ЦК України.

При цьому, судом відхиляються твердження Відповідачів щодо можливості прийняття за приписами Глави 10 Положення № 369 рішення про повторний продаж активу на аукціоні, якщо актив не було продано на попередніх торгах, зі зменшенням його початкової ціни не більше ніж на 30 відсотків, без повторного погодження з НБУ, оскільки відповідні повноваження належать ліквідатору банку та не були передані за Договором управління, при цьому рішенням НБУ № 255 було встановлено певні обмеження щодо реалізації активів банку.

За змістом ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 (п. 1) ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Відтак, передані Відповідачу оригінали документів за актом до Договору підлягають поверненню Позивачу, оскільки у Відповідача відсутні правові підстави утримувати у володінні спірні документи, а тому позовна вимога щодо зобов'язання Відповідача-2 повернути такі документи Відповідачу-1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заперечень Відповідачів про відсутність порушених прав Позивача внаслідок укладення оспорюваного правочину, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно зі ст. 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на Позивача покладено функції розпорядчого органу з організації ліквідаційної процедури АБ "Банк регіонального розвитку", у зв'язку з чим Позивачем було укладено відповідний Договір управління із Відповідачем-1, що передбачав зобов'язання останнього здійснювати належне та ефективне управління активами особисто та виключно в інтересах вигодонабувачів.

Таким чином, укладення Відповідачем-1 незаконного правочину щодо відчуження активу АБ "Банк регіонального розвитку" позбавляє можливості повного задоволення вимог вигодонабувачів за рахунок цього активу та свідчить про порушення прав і інтересів Позивача, як органу, що має забезпечувати ефективний захист інтересів вкладників і кредиторів банку.

Крім того, як вбачається із переліку вигодонабувачів до Договору управління, розмір незадоволених вимог Позивача до АБ "Банк регіонального розвитку" становить 44790784,57 грн., які включені до п'ятої черги задоволення вимог, у зв'язку з чим питання щодо вартості відчуження Відповідачем-1 активів безпосередньо впливає на повноту задоволення вимог Позивача, як кредитора АБ "Банк регіонального розвитку".

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відтак, суд дійшов висновку покласти судові витрати по сплаті судового збору на Відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір від 30.09.2015 № 026 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ідентифікаційний код 35199148) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (м. Київ, вул. Підлісна, 3; ідентифікаційний код 39971452) за Кредитним договором від 19.06.2007 № 27/10-834П.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (м. Київ, вул. Підлісна, 3; ідентифікаційний код 39971452) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ідентифікаційний код 35199148) документи, отримані згідно з актом приймання-передачі до Договору від 30.09.2015 № 026 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором від 19.06.2007 № 27/10-834П, а саме: оригінал Кредитного договору від 19.06.2007 № 27/10-834П з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ідентифікаційний код 35199148) на користь Національного банку України (м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 28.02.2019.

Суддя Р.Б. Сташків