РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2019Справа № 904/4279/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Ігрек"

до Приватного акціонерного товариства "Європейский страховий союз"

про стягнення 5 050,86 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Ігрек" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейский страховий союз" про стягнення 5 050,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик повинен відшкодувати позивачу, як страхувальнику суму матеріального збитку, завданого, внаслідок ДТП, що сталося 07.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2018 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду належних доказів направлення позовної заяви від 16.07.2018 №214 з доданими до неї документами за адресою місцезнаходження відповідача листом з описом вкладення (докази чого надати суду).

05.11.2018 позивачем подані документи на виконання вимог ухвали, а саме: належні докази направлення позовної заяви від 16.07.2018 №214; заява, яка містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 відкрито провадження у справі № 904/4279/18. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк, який становить 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання до суду: відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178 Господарського процесуального кодексу України; доказів направлення відзиву позивачу. Позивачу встановлено строк, який становить 5 днів з дня отримання відзиву на позов, але не пізніше 18.02.2019, для подання до суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

Відповідач в установлений судом строк на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва,б.18 В, офіс 4.

Проте, за зазначеною адресою відповідача не було розшукано, а тому конверт з вказаною ухвалою суду був повернутий назад до суду, із відповідною відміткою про це органу поштового зв'язку (за закінченням встановленого строку зберігання).

Отже, за встановлених обставин справи відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про розгляд справи, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, документи, мав достатньо часу для цього.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2016 о 10 год. 52 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом "БМВ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався біля електроопори №774 по пр. Гагаріна в м. Дніпрі, де під час перестроювання, не надавши переваги у русі, скоїв зіткнення з автомобілем "Рута", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у попутному напрямку по тій смузі для руху, на яку відбулося перестроювання.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом "БМВ", реєстраційний номер НОМЕР_2, не надавши переваги у русі, скоїв зіткнення з автомобілем " Рута ", реєстраційний номер НОМЕР_1, чим порушив вимоги п. 10.3. Правил дорожнього руху України.

Дані обставини підтверджуються Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016 по справі №201/16505/16-п. Винність особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної події від 07.11.2016, фотознімками з місця ДТП, поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2, а також власними поясненнями ОСОБА_1, відповідно до яких останній дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "БМВ", реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_1, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016 по справі №201/16505/16-п.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення визначеної позивачем суми фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 5 050,86 грн. з винної особи, які за твердженням позивача, відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Внаслідок вказаної ДТП 07.11.2016 було пошкоджено автомобіль "Рута", реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Ігрек" (позивач).

За твердженням Позивача, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Рута", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Ігрек" на суму фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 5 050,86 грн., які відповідачем не відшкодовані.

Проте, суду не надано доказів, що на час скоєння вищевказаної ДТП (07.11.2016) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб, які на законних підставах керували транспортним засобом "БМВ", реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, суду не доведено, що відповідач є особою на яку полісом покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "БМВ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час спірної ДТП.

Як зазначає Позивач 08.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Ігрек" звернулося до Приватного акціонерного товариства "Європейский страховий союз" з повідомленням про ДТП, що сталось 07.11.2016 між автобусом "Рута" , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортним засобом "БМВ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Пошкоджений автобус "Рута", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був оглянутий представниками Приватного акціонерного товариства "Європейский страховий союз" та станом на 12.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Ігрек" не отримало жодного страхового відшкодування.

Проте, судом встановлено, що в зазначененому повідомленні в графі, яка заповнюється Страховиком (ПрАТ "ЄСС") відсутня запис "Повідомлення одержано о "___" год. "___"хв., реєстраційний номер № повідомлення". Лише на зворотньому боці Повідомлення міститься запис "прийнято 09.11.16 підпис та призвіще невідомої особи.

Також суду надано Лист №209 від 22.08.2017, з яким Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Ігрек" звернулося до МТСБ України та просило зобов'язати Приватного акціонерного товариства "Європейский страховий союз" провести страхове відшкодування матеріальної шкоди позивачу.

У відповідь на звернення Моторне (транспортне) страхове бюро України листом від 21.09.2017 №4.2-10/23105 повідомило Позивача, що розгляд листа №209 від 22.08.2017 доручено юридичному департаменту МТСБ України.

Зазначені докази не є належними доказами на підтвердження того, що на Відповідача покладено обов'язок з відшкодування шкоди.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Позивач стверджує, що на відновлення автобуса "Рута", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ним витрачено, згідно Акта на списання запчастин та мастильних матеріалів за 11.11.16-11.11.16 в сумі 5 050,86 грн.

Проте, суду не надано доказів замовлення Позивачем Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобілем "Рута", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, або інших доказів за якими було б визначено вартість матеріального збитку, зокрема калькуляції розміру витрат на підтвердження матеріального збитку, Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.4 розділу 2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

В матеріалах справи міститься лише Акт на списання запчастин та мастильних матеріалів за 11.11.16-11.11.16 на суму 5 050,86 грн. з ПДВ, виконаного позивачем. Проте, суд дослідивши даний Акт встановив, що з акту не вбачається назва автомобіля, щодо якого складено акт, у зв'язку з чим, суд вважає даний акт також неналежним доказом у справі.

Також, судом досліджено матеріали справи, а саме товарні чеки №18 від 03.11.2016, №18.1 від 08.11.2016, №14 від 10.11.2016, №12 від 01.11.206, видаткова накладна №РНк-063494 від 07.11.16, платіжне доручення №5720 від 14.2016, видаткова накладна №ХВ-1581 781 від 10.11.2016, платіжне доручення №5729 від 15.11.2016, які ніяким чином не доводять суму завданих збитків автобусу "Рута", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і які повинні бути стягнуті з Відповідача.

Відповідно до п. 36.4. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Суд дійшов до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду не є належно доведеним позивачем у розумінні статі 73,74 Господарського процесуального кодексу України, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 5050,86 грн. страхового відшкодування, у зв'язку з настанням страхової події, є необґрунтованими, належно недоведеними, а тому позов не підлягає задоволенню судом повністю.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Ігрек" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.03.2019

Суддя І.І. Борисенко