ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2811/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт", м. Харків
про стягнення 3 364 426,31 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 3364426,31 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.10.2018 р. було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу № 922/2811/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато у справі № 922/2811/18 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 25.10.2018 р. о(об) 10:20. Ухвалою суду від 25.10.2018 р. розгляд підготовчого засідання відкладено на 20.11.2018 р. о 10:40. Ухвалою суду від 20.11.2018 р. розгляд підготовчого засідання відкладено на 04.12.2018 р. о 11:00. Ухвалою суду від 04.12.2018 р. розгляд підготовчого засідання відкладено на 11.12.2018 р. о 11:20.

Ухвалою суду від 10 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "22" січня 2019 р. о 10:20.

22.01.2019р. представники у судове засідання не з'явились на підставі чого судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 12.02.2019р.

У судовому засіданні, 12.02.2019р., представником Позивача надано заяву (вх. №3731) про уточнення позовних вимог щодо зменшення заявленої суми до стягнення та повернення суми судового збору.

Судом оголошено про перерву у судовому засіданні до 19.02.2019р. до 11:40.

Дослідивши заяву Позивача (вх. №3731) про уточнення позовних вимог щодо зменшення заявленої суми до стягнення та повернення суми судового збору, суд вважає за доцільне зазначити, що таку заяву подано після проведення підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті в судовому засіданні, а отже суд не приймає зменшення розміру позовних вимог.

У ст. 46 ГПК України визначені процесуальні права та обов'язки сторін, де позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п. 2 ч. 2).

Представник Позивача 19.02.2019р. у судове засідання не з'явився.

Представник Відповідача 19.02.2019р. у судове засідання не з'явився, надав клопотання (вх. № 4146), яке суд долучає до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 24.09.2018 здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ТОВ ФАРТ (Відповідач) використовує земельну ділянку площею 0,3135 га по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. М-1 загальною площею 250,8 кв.м, літ. Н-1 загальною площею 117,3 кв.м, приміщення № 1, 4 загальною площею 44,5 кв.м в літ. О-1, приміщення № 9 загальною площею 10,9 кв.м в літ. Л-1, право власності на які зареєстровано за ТОВ ФАРТ, де за результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки, визначені її межі, площа та конфігурація.

Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,3135 га. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівель, суміжного землекористувача та паркану.

Позивач зазначив, що ТОВ ФАРТ набувши право власності на обєкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином не оформило правовідносини щодо користування земельною ділянкою.

Відповідач у період з 01.09.2015 по 31.08.2018 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, із часу виникнення права власності на нерухоме майно у ТОВ ФАРТ виник й обовязок сплачувати грошові кошти за використання земельної ділянки у встановленому законодавством розмірі.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є ані власником ані постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є субєктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обовязковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 ПК України).

Позивачем був зроблений розрахунок розміру збережених Відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, відповідно до ст. 1212-1214 ЦК України, який підлягає відшкодуванню з боку Відповідача, розрахований міською радою в сумі 3 364 426, 31 грн., виходячи з розміру орендної плати за використання землі у вигляді земельного податку, пояснюючи тим, що внаслідок використання Відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси Позивача щодо неодержаних грошових коштів у розмірі орендної плати за землю.

Відповідачем у своєму відзиві та поясненнях зазначено, що відповідно до частини 1 статті 120 Земельного кодексу України у разі набутті права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користування іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно частини 1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

В Постанові Пленуму Верховного суду України від 16.04.04 № 7 зазначено, що розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм, правил тощо.

Згідно з державними будівельними нормами ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" розміщення обєктів будівництва на земельних ділянках регламентується такими вимогами: відстань до бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни повинна становити не менше 1 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Таким чином, визначення розміру земельної ділянки для обслуговування обєкту нерухомості необхідно здійснювати на підставі чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм, правил, враховуючи у кожному окремому випадку відповідні критерії розміщення нерухомого майна, його характеристики, проектну документацію міста, району міста тощо, але в будь-якому випадку такий розмір не може бути меншим, ніж один метр до бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни будівлі.

Разом з тим необхідно зазначити, що Земельним кодексом України не передбачено формування земельних ділянок на підставі топографічних планів та актів обстеження земельних ділянок, які не є документацією із землеустрою.

Надані позивачем докази не містять відомостей про те, що земельна ділянка по вул. Плеханівській, 134, у м. Харкові площею 0,2701 та не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру, отже, не може вважатись сформованою земельною ділянкою у розумінні статті 79-1 ЗК України та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «Фарт» займає земельну ділянку розміром 0,2701га.

Стосовно визначення розміру земельної ділянки, яку займають належні ТОВ «Фарт» обєкти нерухомого майна, необхідно здійснювати за фізичними розмірами вказаної нерухомості з урахуванням будівельних норм ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

А отже розмір земельної ділянки, на якій розташовані обєкти нерухомості становить: нежитлова будівля літ. «М-1» (одноповерхової) загальною площею 250,8 кв.м., 250,8кв.м. + 32,79 кв.м. (1 метр по периметру будівлі) = 283,59 м. кв.; нежитлова будівля літ. «Н-1» (одноповерхової) загальною площею 117,3 кв.м., 117,3 кв.м. + 22,65 кв.м. (1 метр по периметру будівлі) = 139, 95 кв.м.. Загальна площа займаної земельної ділянки становить: 283, 59 + 139, 95 = 379, 54 кв.м.

Стосовно земельної ділянки, на якій розташовано нежитлове приміщення №1,4 літ. О-1, загальною площею 44,5 кв.м., а також нежитлове приміщення № 9 літ. Л-1, загальною площею 10,9 кв.м., відповідачем було надано пояснення, що вказані приміщення є частиною нежитлових будівель, що належать АТ «БАНК «ГРАНТ».

Необхідно зазначити, що раніше будівля літ. «О-1» була єдиним (одним) обєктом нерухомості, проте внаслідок проведеної реконструкції вона була розділена на два обєкти - нежитлові приміщення 1,4 літ. «О-1», що перебуває наразі у власності відповідача, та нежитлову будівлю літ. «МН-1», загальною площею 405,2 кв.м., що перебуває у власності Банку. Вказана обставина підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 04.12.2015 р. № ХК 20, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином, є цілком очевидним, що одноповерхова будівля літ. «Л-1» та нежитлова будівля літ. «О-1» (реконструйована частина якої є літ. «МН-1») мають двох співвласників - Банк та відповідача, а отже обовязок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою на якій розташовані обєкти нерухомості також має і Банк.

В звязку з чим, з наданої позивачем заяви про уточнення розміру позовних вимог, відповідачеві стало відомо про те, що Господарським судом Харківської області розглядалась справа № 922/2812/18 за позовом Харківської міської ради до АТ «БАНК «ГРАНТ» про стягнення коштів за використання земельної ділянки по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.12.2018 року у справі № 922/2812/18 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по вул. Плеханівській, 134 у м. Харкові з порушенням вимог земельного законодавства, за змістом якої відповідач визнав свої зобов'язання по сплаті суми коштів перед позивачем, яка становить 2 266 013,73 грн. (два мільйона двісті шістдесят шість тисяч тринадцять грн. 07 коп.) у повному обсязі та які відповідач зобов'язується та гарантує сплатити позивачу, шляхом виплати платежів за графіком сплати платежів в розмірах і в строки, встановлені у п. 3 цієї угоди.

Таким чином, питання щодо стягнення на користь ХМР коштів за використання земельної ділянки, на якій розташовані нежитлові будівлі літ. «О-1» та «Л-1» (власність Банку) вже вирішено господарським судом у справі 922/2812/18, що дає підстави відповідачеві стверджувати про те, що наразі відсутній предмет спору в частині стягнення коштів з ТОВ «Фарт» за користування земельною ділянкою, на якій знаходяться належні останньому приміщення у нежитлових будівлях «О-1» та «Л-1».

Так Відповідач, з урахуванням наданих позивачем коефіцієнтів, що містяться у розрахунку позивача, розмір орендної плати за земельну ділянку загальною площею 379,54 кв.м., за період з 11 жовтня 2015 року по вересень 2018 року (включно) повинен складати - 508 064,82 грн., нарахування здійснюється з 11 жовтня 2015 року оскільки відповідачем було заявлено щодо застосування строку позовної давності в порядку передбаченому ч. 3 ст. 267 ЦК України стосовно вимог позивача про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за вересень 2015 рік.

При цьому суд зазначає, що Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затверджений Постановою КМУ від 19.04.1993 № 284 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки він розрахований на застосування лише у деліктних правовідносинах, та інших вичерпно визначених в його пункті 1 випадках (вилучення (викупу) та тимчасове зайняття земельних ділянок, встановлення обмежень щодо їх використання, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок).

Всупереч вимог ст. ст. 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій), відповідач доказів на спростування наведених розрахунків та інших викладених вище обставин не надав.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з'ясувавши обставини, перевіривши правильність здійснення позивачем розрахунків та наданих відповідачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та відповідно до наданих позивачем коефіцієнтів, що містяться у розрахунку розмір орендної плати за земельну ділянку загальною площею 379,54 кв.м., за період з 11 жовтня 2015 року по вересень 2018 року (включно) складає - 508 064,82 грн.

Згідно з п.2 ч.1, ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи з того, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача саме в частині розрахунку суми позивачем, то судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" (вул. Плеханівська, 134 м. Харків, 61036, ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 508 064,82 грн. а також суму судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 7620,98 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повне рішення складено 01.03.2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя ОСОБА_1