ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 березня 2019 року                                                                       Справа № 913/123/19

Провадження № 18/913/123/19

Суддя господарського суду Луганської області Корнієнко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви від 28.02.2019 № 02-129/352вих.19

Першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Відділу освіти Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Новоайдар Луганської області

до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ, в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком", м. Харків

про зобов’язання звільнити та повернути приміщення

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Відділу освіти Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком", в якому заявлено вимоги про:

- зобов’язання відповідача звільнити окреме індивідуально визначене майно – нежитлове приміщення площею 37 кв.м, вартістю 25500,00 грн, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Смолянинове, вул. Шевченко, 1, та повернути його позивачеві шляхом підписання акту прийому-передачі.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 ГПК України у разі пред’явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор обгрунтовує підстави представництва інтересів відділу освіти Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області, як органу, уповноваженого державою управляти майном та здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, його бездіяльністю, що полягає у невжитті заходів щодо повернення майна у комунальну власність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Пункт третій частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з'ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Насамперед, випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". "Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

Вищевказані правові висновки викладені у складі Верховного Суду в постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Прокурором при зверненні з позовом до суду не зазначено причин неможливості здійснення позивачем, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку; не наведено доказів того, що Відділ освіти Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідним позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком". Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За таких обставин позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву від 28.02.2019 № 02-129/352вих19 та додані до неї документи першому заступнику керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області.

Додаток (тільки заявнику): на « 117» аркушах, у т.ч. платіжне доручення № 150 від 21.02.2019 на суму 1921,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею – 11.03.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя                                                                                          В.В. Корнієнко