ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Справа № 902/83/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивача- Гончар В.М.;

відповідача- Адамович Є.В.;

третьої особи- не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Солом'янським район-ним судом м.Київа апеляційну скаргу Позивача-Національного банку України на ухвалу господар-ського суду Вінницької області від 11.12.2018р., повний текст якої складено 17.12.2018 року, у справі №902/83/18 (головуючий суддя Матвійчук В.В., суддя Банасько О.О., суддя Колбасов Ф.Ф .)

за позовом Національного банку України м.Київ

до Публічного акціонерного товариства «Тростянецький м'ясокомбінат»

смт.Тростянець Вінницької обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача-

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк

«Фінансова ініціатива» м.Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 11.12.2018р. матеріали справи №902/ 83/18 направлено до експертної установи для проведення комплексної експертизи (будівельно-тех-нічної та оціночно-земельної експертизи), призначеної ухвалою суду від 16.05.2018р., зобовязано учасників у разі необхідності надати необхідні для проведення експертизи документи, на час про-ведення експертизи провадження у справі №902/83/18 зупинено.(т.2, арк.справи 213-216).

Суд вмотивував свою ухвалу тим, що ухвала про призначення у справі судової комплексної експертизи від 16.05.2018р. є чинною, проте проведення дослідження не відбулось через брак не-обхідних матеріалів для проведення експертизи.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій зазначає, що господарський суд першої інстанції неправи-льно застосував норми процесуального права. Заперечуючи проти проведення експертизи, Позивач зазначає, що ціна продажу предмета іпотеки, відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку», встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Разом з тим, відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконав-чого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявля-ти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна зміни-лася. Скаржник також послався на висновок ОСОБА_1 Верхового Суду, що у спорах цієї ка-тегорії незазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в гро-шовому вираженні не має вирішального значення для правильного розгляду справи.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.228 ГПК України за-лежить від підставності призначення судової експертизи, суд, на думку Скаржника, мав виходити з того, що призначення судової експертизи як процесуальна дія суду у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтере-сів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованим. Тому, безпідставне призна-чення судової експертизи потягне безпідставне збільшення строку розгляду справи, що суперечити-ме ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безсто-роннім судом. Вважаючи зупинення провадження у справі безпідставним, Позивач просить скасу-вати ухвалу суду від 11.12.2018р.(т.3, арк.справи 7-13).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2019р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Позивача від 29.12.2018р.(т.3, арк.справи 6).

Через неможливість проведення судового засідання в реживі відео конференції з Печерсь-ким районним судом м.Київа ухвалою апеляційного суду від 12.02.2019р. розгляд справи відкла-дено на 25.02.2019р. в режимі відеоконференції із Соломянським районним судом м.Київа.(т.3, арк.справи 53).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 25.02.2019р. представник Позивача надав пояс-нення щодо своєї апеляційної скарги та в обґрунтування своєї позиції. Представник Відповідача надав свої пояснення щодо ухвали та апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/83/18 за позовом Національного банку України до Публічного акціонерно-го товариства «Тростянецький мясокомбінат» про звернення стягнення на предмет іпотеки за до-говором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №528 зі змінами та доповненнями.

Ухвалою суду від 16.05.2018р. задоволено клопотання представника Відповідача призна-чено у справі №902/83/18 судову комплексну експертизу (будівельно-технічну та оціночно-земель-ну експертизи), проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідно-го інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Судовий експерт Вінницького відділення КНДІСЕ в листі від 07.06.2018 клопотався про на-дання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, яке було задоволено ухвалою суду від 27.06.2018р., сторони зобовязано надати експерту додаткові матеріали.

14.09.2018р. до суду першої інстанції від КП «Тульчинське МБТІ» надійшла інвентаризацій-на справа на комплекс будівель та споруд, який розташований за адресою: Вінницька область, Тро-стянецький район, смт.Тростянець, вул.Леніна, 16. Проте, через ненадання додаткових доказів, не-обхідних для проведення експертизи 25.09.2018р. матеріали господарської справи №902/83/18 по-вернуто до суду Вінницьким відділенням КНДІСЕ.

01.10.2018р. повернуті експертною установою матеріали господарської справи №902/83/18 надійшли до місцевого суду з листом №3069-3074/18-21/ від 25.09.2018р. про залишення ухвали суду від 16.05.2017р. без виконання, у звязку з ненаданням додаткових доказів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 16.10.2018р. справу прийнято до провадження колегією суддів та призна-чено підготовче засідання на 06.11.2018р.

29.10.2018р. та 01.11.2018р. від сторін надійшли письмові пояснення стосовно призначеної судової експертизи. Позивач, зокрема, вказав, що призначення експертизи призведе до затягуван-ня розгляду справи щодо захисту порушених прав Національного банку України як іпотекодержа-теля та кредитора. Відповідач надав документи і заперечення проти позову.(т.2, арк.справи 88-92, 104-105, 118-174).

В судове засідання 11.12.2018р. представники сторін та третьої особи не зявились.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд першої інстанції встановив, що ухвалою від 16.05. 2018р. у справі №902/83/18 призначено комплексну експертизу (будівельно-технічну та оціночно-земельну), яка не виконана у звязку з ненаданням додаткових доказів, необхідних для проведення експертизи. Разом з тим, на виконання клопотання експерта №3069-3074/18-21/665 від 07.06.2018р. та ухвали суду від 27.06.2018р. суду надано додаткові документи, які необхідні для проведення ек-спертизи. Тому, враховуючи, що ухвала суду від 16.05.2018р. про призначення комплексної експер-тизи (будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи) не скасована і є чинною та підлягає обовязковому виконанню (ст.326 ГПК України) суд першої інстанції направив матеріали справи №902/83/18 до Вінницького відділення КНДІСЕ для проведення комплексної експертизи, призна-ченої ухвалою суду від 16.05.2018р.(т.2, арк.справи 213-216).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга обґрунтована і підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Євро-пейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, ус-тановленим законом».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захи-щене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договір-ної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося не-виконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала про-цесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б приз-водити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобовяза-лися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 р. у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України»).

Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті ГПК України) встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупи-нити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення експертизи.

Зупинення провадження у справі в такому випадку є наслідком призначення судом експерти-зи, отже ухвала про призначення судової експертизи та ухвала про зупинення провадження у спра-ві перебувають у нерозривному звязку одна з одною. Призначення судової експертизи з одночас-ним зупиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акти.

В матеріалах справи наявна заява Відповідача від 16.05.2018р. про призначення експерти-зи, яка місцевим судом була розглянута і задоволена, одночасно провадження у справі було зупи-нено до отримання висновку судової експертизи.(т.2, арк.справи 1-5, 41-47).

Матеріали справи також містять заперечення Позивача проти призначення експертизи від 23.10.2018р., вмотивовані висновками ОСОБА_1 Верховного Суду, яка 21.03.2018р. в анало-гічній справі досліджувала питання обовязковості призначення у справі експертизи для визначен-ня правильної початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні. Так, ОСОБА_1 зау-важила, що відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони ви-конавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпоте-ки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася. Тому, ОСОБА_1 Верхового Суду дійшла висновку, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошово-му вираженні не має вирішального значення для правильного розгляду справи.(т.2, арк.справи 88-92).

Вбачається, що 22.11.2018р. колегія суддів прийняла справу №902/83/18 до свого провад-ження, почавши розгляд справи спочатку і призначила підготовче засідання на 11.12.2018р. проте, констатувавши повернення експертною установою матеріалів справи і непроведення призначеної 16.05.2018р. судової експертизи через ненадання необхідних додаткових документів суд першої інстанції всупереч ч.4 ст.102 ГПК України, не дослідив, яка сторона ухилилась від подання необ-хідних експерту матеріалів і не встановив, яке значення у спорі має дана експертиза. При цьому, вмотивовані заперечення Позивача щодо призначення експертизи з оцінки майна Відповідача су-дом не досліджені і не спростовані.(т.2, арк.справи 184-188, 213-216).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослід-ження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експер-тів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отриман-ня необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Проте, пославшись на ст.99 ГПК України, суд першої інстанції не встановив наявності заз-начених умов.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшо-му руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на зазначені обставини та відсутність заяви про призначення експертизи, судова ко-легія вважає, що зупинення провадження у справі 11.12.2018р. не є і не може бути наслідком при-значення судом експертизи, оскільки ухвала від 16.05.2018р. вичерпала свою дію 25.09.2018р., ко-ли Вінницьке відділення КНДІСЕ констатувало неможливість проведення експертизи і повернуло матеріали справи до суду першої інстанції. Тому, у данному випадку, твердження суду першої інс-танції, що ухвала від 16.05.2018р., в силу ст.326 ГПК України, підлягає обовязковому виконанню є безпідставним.

З мотивів, викладених вище, підстави для зупинення провадження у справі №902/83/18 від-сутні, тому оскаржувана ухвала господарського суду Вінницької області підлягає скасуванню.

Статтею 74 ГПК України передбачено обовязок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України че-рез неповне зясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідно-сті обставинам справи висновків, викладених в ухвалі, що призвело до ухвалення незаконного су-дового рішення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу господарського суду Вінниць-кої області від 11.12.2018р. у справі №902/83/18 задоволити. Ухвалу суду першої інстанції скасу-вавти.

2. Справу №902/83/18 направити до господарського суду Вінницької області для продовжен-ня розгляду.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Бучинська Г.Б.