ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 21/96(10)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс"

на ухвалу Господарського суду Львівської області

у складі судді Березяк Н.Є.

від 30.08.2018 та

на постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Плотніцький Б.Д., Кордюк Г.Т., Кравчук Н.М.

від 14.11.2018

за позовом Дочірнього підприємства "Львівське спеціалізоване управління "Стальконструкція №137" Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс",

до Приватного підприємства "Центральна енергосервісна Компанія "Львівенергомонтаж"

про стягнення 143 203,49 грн.,

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс"

на дії (бездіяльність) Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Хід розгляду справи

1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.12.2010 задоволено позов Дочірнього підприємства "Львівське спеціалізоване управління "Стальконструкція №137" Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція" про стягнення з Приватного підприємства "Центральна енергосервісна Компанія "Львівенергомонтаж" 123597,38 грн. боргу, 14140,74 грн. інфляційних втрат, 5465,37 грн. 3% річних, 1432,03 грн. державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2015 задоволена заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" про заміну сторони у виконавчому провадженні, замінена сторона у справі Дочірнє підприємство "Львівське спеціалізоване управління "Стальконструкція №137" Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" (далі - Скаржник).

3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.02.2016 поновлений строк для пред'явлення наказу №21/96(10) від 10.01.2011 до виконання, виданий дублікат наказу від 10.01.2011 для примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі №21/96(10).

Короткий зміст скарги на дії органу державної виконавчої служби

4. 16 серпня 2018 року Скаржник подав скаргу на бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - ВДВС, Скарга). У Скарзі заявлені наступні вимоги:

- здійснити перевірку та наявність вжиття в період з 06.02.2018 до 11.08.2018 ВДВС всіх обов'язкових заходів у виконавчому провадженні №52554071 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 у справі №21/96(10), їх відповідність нормам чинного законодавства України, зокрема та не обмежуючись тих, які вказані у мотивувальній частині Скарги;

- визнати за період з 06.02.2018 до 11.08.2018 неправомірною бездіяльність державного виконавця ВДВС у виконавчому провадженні №52554071, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу ВДВС усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №52554071 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", які були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 у справі №21/96(10);

- зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу ВДВС внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження №52554071 до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

5. Скарга мотивована тим, що ВДВС не були виконані вимоги, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" (зокрема частиною 2 статті 36 і частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження"), щодо виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 у справі №21/96(10).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

6. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.08.2018, яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2018, у задоволенні Скарги відмовлено повністю.

7. Судові рішення мотивовані встановленням обставин, які свідчать про виконання державним виконавцем вимог закону щодо вчинення дій з пошуку майна, коштів боржника тощо на виконання наказу Господарського суду Львівської області, а також необґрунтованістю Скарги, оскільки Скаржник конкретно не вказує, які саме дії (бездіяльність) призвели до порушення його прав та інтересів.

8. Також суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що усі документи у виконавчому провадженні внесені до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

9. Скаржник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення про задоволення вимог Скарги.

10. Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій відступили від висновків та правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 23.08.2018 у справі №911/167/17, від 18.07.2018 у справі №915/1294/13, від 07.08.2018 у справі №910/25970/14, від 04.04.2018 у справі №13/215-10, від 16.04.2018 у справі №12/57.

11. При цьому Скаржник посилається на невиконання ВДВС вимог частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо періодичності проведення відповідних перевірок майнового стану боржника, а також відсутність вчинення ВДВС належних, повних та об'єктивних виконавчих дій у виконавчому провадженні №52554071.

12. Також Скаржник зазначає про помилковість твердження про те, що посадові особи органу примусового виконання мають право щодо вжиття або невжиття заходів примусового виконання.

13. Крім того, Скаржник вважає, що ухвала суду першої інстанції не містить мотивувальної частини, суд самостійно без правового обґрунтування, керуючись власною думкою, котра не співпадає з чинним законодавством України, зробив підміну понять при оцінці існуючих доказів та фактів справи, врахуванні їх при винесенні рішення.

14. На думку Скаржника, судами прийнято рішення за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішення суду, обставинам справи і неправильним застосування норм процесуального права.

15. ВДВС подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

16. ВДВС вважає Скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на вчинення державним виконавцем заходів для виявлення майна, коштів боржника та повного своєчасного виконання рішення суду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Постановою ВДВС від 10.10.2016 відкрито виконавче провадження №52554071 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 №21/96(10).

18. Постановою ВДВС від 23.03.2017 повернуто без виконання наказ Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 №21/96(10).

19. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.09.2017 постанова ВДВС від 23.03.2017 визнана недійсною та скасована.

20. Постановою ВДВС від 06.02.2018 відновлене виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 №21/96(10).

21. 6 лютого 2018 року ВДВС направлені запити до Територіального сервісного центру у Львівській області, відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області, ГУ Держпраці у Львівській області, ГУ Держгеокадастру у Львівській області, Державної комісії цінних паперів та фондового ринку щодо надання відповідної інформації про боржника.

22. 15 лютого 2018 року ВДВС складений акт про вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, та встановлено, що підприємство за вказаною адресою не знаходиться та діяльності не здійснює.

23. 28 березня 2018 року ВДВС здійснені запити до ДФС України та ГУ ДФС у Львівській області, Територіального сервісного центру у Львівській області, ГУ Держпраці у Львівській області, ГУ Держгеокадастру у Львівській області, Державної комісії цінних паперів та фондового ринку, Державної авіаційної служби України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Міністрерства економічного розвитку і торгівлі України, ДФС України, відділення патентно-інформаційних послуг, консультацій та сприяння інноваційній діяльності, ДП "Український інститут інтелектуальної власності", Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України; ДП "Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України", ДМС України, ДП "Національні інформаційні системи", ДП "Держреєстри України", Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Департамент агропромислового розвитку ЛОДА, ГУ статистики у Львівській області, ДП "Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин".

24. 4 квітня 2018 року ВДВС здійснений запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з проханням надати інформацію про виїзд за кордон керівника боржника.

25. Згідно з актом державного виконавця від 05.04.2018 при виході за вказаною у виконавчому документі адресою встановлено, що підприємство за вказаною адресою не знаходиться та діяльності не здійснює. Повторно такий вихід на місце здійснений 3 липня 2018 року.

26. Постановою ВДВС від 10.04.2018 про арешт коштів боржника накладений арешт на грошові кошти боржника, що розміщені на рахунку в ПАТ "Універсал Банк" та ПАТ "АП Банк", про що повідомлено листом стягувача та боржника.

27. 10 квітня 2018 року викликом державного виконавця зобов'язано керівника боржника з'явитись до державного виконавця щодо сплати боргу чи надання підтверджуючих документів про сплату.

28. У період з березня до травня до ВДВС надходили відповіді на запити, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження.

29. 18 липня 2018 року державним виконавцем направлені повторні запити до установ, підприємств та організацій тощо.

30. У матеріалах виконавчого провадження наявне подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

31. Конституція України

Стаття 8. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 129.

Основними засадами судочинства є:…

9) обов'язковість судового рішення. …

Стаття 1291.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

32. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 18. Обов'язковість судових рішень

1. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

2. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. …

Стаття 339. Право на звернення із скаргою до суду

1. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Стаття 343. Судове рішення за скаргою

1. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

3. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

33. Закон України "Про виконавче провадження"

Стаття 1. Виконавче провадження

1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 13. Строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій

1. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. …

5. … За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Стаття 18. Обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців

1. Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; …

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: …

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; …

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; …

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. …

5. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Стаття 36. Розшук боржника, його майна, розшук дитини за виконавчим документом про відібрання дитини

… 2. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. …

Стаття 48. Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника

1. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. …

8. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

34. Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012

2. … Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. …

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

35. Суд виходить з того, що згідно з положеннями статей 129, 1291 Конституції України, статті 18 ГПК України, статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження має забезпечувати виконання основних засад судочинства - обов'язковості судового рішення, а також верховенства права.

36. При цьому Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до його обов'язків, визначених частинами 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо вжиття передбачених цим Законом заходів, неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

37. Водночас Суд не приймає до уваги аргументи Скаржника щодо помилковості твердження про те, що посадові особи органу примусового виконання мають право щодо вжиття або невжиття заходів примусового виконання, зважаючи на відсутність такого висновку в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень. У зв'язку з викладеним Суд вважає безпідставними доводи Скаржника про відступлення судів першої та апеляційної інстанції від відповідних правових позицій Верховного Суду. Також Суд відхиляє доводи Скаржника про відсутність в ухвалі суду першої інстанції мотивувальної частини як такі, що не відповідають змісту оскаржуваної ухвали.

38. Разом з тим Суд вбачає, що оцінивши послідовність та періодичність дій державного виконавця, суди встановили належне виконання державним виконавцем вимог частини 2 статті 36 та частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо періодичності запитів з метою виявлення рахунків боржника, а також перевірок щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав тощо.

39. Водночас Суд відхиляє інші доводи скаржника, які по суті зводяться до переоцінки судом касаційної інстанції наданих сторонами доказів та встановлення інших обставин, ніж встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, адже це не входить до визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України меж перегляду справи судом касаційної інстанції.

40. Також Суд вважає безпідставними аргументи Скаржника щодо прийняття рішення у справі за неповного з'ясування та недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків судів обставинам справи, оскільки Скаржник не навів конкретних наявних у матеріалах справи доказів, які підтверджують його вимоги, але не були досліджені судами першої та апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

41. Звертаючись з касаційною скаргою, Скаржник не спростував висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності правових підстав для задоволення Скарги та не довів неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

42. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги та залишення без змін постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції.

Судові витрати

43. Понесені Скаржником у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.08.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 у справі №21/96(10) залишити без змін.

Головуюча Г. Вронська

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець