СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. Справа № 905/1190/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1, м. Київ (вх. №653 Д/2)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.2018 у справі №905/1190/15 (ухвалу постановлено суддею Левшиною Г.В. у приміщенні господарського суду Донецької області, повний текст складено 11.09.2018),

за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ, Донецька область

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 при виконанні рішення у справі №905/1190/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний і проектний інститут "Водоочисні технології", м.Сєвєродонецьк, Луганська область

до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ, Донецька область,

про стягнення заборгованості в сумі 30170,68 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.09.2018 у справі №905/1190/15 задоволено частково скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ, Донецька область від 22.08.2018 №17/875-2066 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 щодо виконання судового рішення по справі №905/1190/15.

Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 щодо списання з рахунку ПАТ Енергомашспецсталь, відкритого в ПАТ Альфа-Банк у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Відмовлено в задоволенні заяви від 10.09.2018 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначив, що наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, дія якої поширюється як на державних так і на приватних виконавців; у п.14 розділу 3 цієї Інструкції встановлено, що у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів; відповідно до п.15 Інструкції об'єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу, отже, даним пунктом визначено обовязок приватного виконавця у випадку відкриття виконавчого провадження, яке є першим відкритим виконавчим провадженням відносно божника, об'єднати виконавчі провадження у зведене, а також приєднати виконавче провадження до зведеного, тобто до того, яке є першим відкритим; у випадку першочергового задоволення вимог одного зведеного виконавчого провадження, порушує права інших стягувачів, примусове виконання за вимогами яких перебуває у іншому виконавчому провадженні, що порушує принцип рівності учасників виконавчого провадження; за таких обставин, враховуючи, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 не здійснювалося відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника ПАТ Енергомашспецсталь, суд дійшов висновку про наявність обовязку у приватного виконавця передати матеріали виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 на виконання органу ДВС, який здійснює зведене виконавче провадження для приєднання його до зведеного виконавчого провадження.

Суд першої інстанції також зазначив, що вимоги скарги про зобовязання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 повернути на рахунок ПАТ Енергомашспецсталь незаконно списану суму боргу за виконавчим провадженням №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015, а також основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій за зазначеним виконавчим провадженням задоволенню не підлягають, враховуючи, що дана вимога скаржника не може бути предметом розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавців органів виконавчої служби, а є самостійною вимогою, яка має бути заявлена до суду в порядку позовного провадження відповідно до приписів ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України. У задоволенні вимоги скаржника щодо зобовязання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України Про виконавче провадження шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205, суд першої інстанції також відмовив з огляду на те, що постановою від 10.08.2018 закінчено виконавче провадження ВП№56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015, а оригінал вказаного наказу був направлений на адресу господарського суду Донецької області і станом на теперішній час міститься в матеріалах справи №905/1190/15.

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.2018 у справі № 905/1190/15 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ПАТ "Енергомашспецсталь" на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не було враховано принципу диспозитивності виконавчого провадження (надання стягувачу за виконавчим провадженням права визначити орган, який буде здійснювати примусове стягнення).

Апелянт вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, а саме статтю 30 Закону України "Про виконавче провадження", предметом регулювання якої є порядок виконання декількох виконавчих документів щодо одного боржника у зведеному виконавчому провадженні державними та приватними виконавцями незалежно один від одного, а також пункти 14, 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки положення цього Закону та Інструкції не зобов'язують приватного виконавця передавати матеріали виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби для приєднання до зведеного виконавчого провадження; не було надано оцінку тому, що боржником не доведено порушення його прав.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.) відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, розгляд справи призначено на 10.12.2018.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 зупинено апеляційне провадження до закінчення перегляду судових рішень у подібних правовідносинах ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду у справі №904/7326/17.

02.01.2019 до суду надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 (вх.№4), в якому заявник, посилаючись на прийняття та оприлюднення постанови ОСОБА_2 Верховного Суду у справі №904/7326/17, просив поновити провадження в даній справі №905/1190/15 та задовольнити вимоги апеляційної скарги.

У звязку із відпусткою судді Мартюхіної Н.О. на дату надходження вищевказаного клопотання, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.01.2019 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.2018 у справі №905/1190/15, розгляд справи призначено на 31.01.2019.

31.01.2019 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ПАТ "Енергомашспецсталь." Даний учасник справи вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права. ПАТ "Енергомашспецсталь" посилається на те, що наявність двох або більше зведених виконавчих проваджень щодо одного і того ж самого боржника є недопустимим, оскільки порушує принцип черговості задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог. На думку ПАТ "Енергомашспецсталь", приватний виконавець має ті ж самі права і обовязки, що і державний виконавець, щодо перевірки наявності іншого або зведеного провадження відносно боржника, а оскільки приватним виконавцем ОСОБА_1 не здійснювалося відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника, приватний виконавець повинен був передати відповідний наказ на виконання органу примусового виконання рішення, який відкрив перше виконавче провадження. ПАТ "Енергомашспецсталь" просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

31.01.2019 у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Гези Т.Д. здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шевель О.В., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою колегії суддів у вищевказаному складі від 31.01.2019 розгляд справи відкладено на 28.02.2019. Копію вказаної ухвали всі учасники справи отримали завчасно, а саме, 07.02.2019 (а.с. 240 242). Однак у судове засідання представники учасників провадження не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Рішенням від 03.09.2015 у даній справі позовні вимоги ТОВ "Науково-дослідний і проектний інститут "Водоочисні технології" задоволені частково, стягнуто з ПАТ "Енергомашспецсталь" на користь ТОВ "Науково-дослідний і проектний інститут "Водоочисні технології" основной борг у сумі 15493,80 грн., три проценти річних у розмірі 598,53 грн., інфляцію у розмірі 7359,56 грн. та пеню в сумі 1551,07 грн., всього заборгованість в сумі 25002,96 грн., судовий збір в сумі 1514,03 грн.

15.09.2015 на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ (а.с.61).

10.08.2018 стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 із заявою про примусове виконання рішення (а.с. 103), в якій зазначав, що за боржником відкритий банківський рахунок в ПАТ "Альфа Банк" у м.Київ, тому виконавчий документ предявляється приватному виконавцю за місцем знаходження майна боржника (грошових коштів).

10.08.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 на підставі відповідної заяви стягувача винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 (а.с.106), про арешт коштів боржника (а.с.115).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.118 127), в ході виконавчого провадження з рахунку ПАТ Енергомашспецсталь, відкритого в ПАТ Альфа-Банк у м.Києві (МФО 300346), було списано кошти на виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015, а також основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій - в загальній сумі 29807,13 грн.

10.08.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56976228, згідно з якою борг, основна винагорода та витрати виконавчого провадження стягнуті та перераховані в повному обсязі. Листом від 10.08.2018 приватний виконавець направила вказану постанову та виконавчий документ господарському суду Донецької області (а.с. 65 67).

Одночасно, як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ Енергомашспецсталь, про що свідчать копії постанов державного виконавця ВПВР від 15.09.2017 №52238361 про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 15.09.2015 №905/1190/15 та ВП №52238361 від 15.09.2017 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №49554205 (а.с. 76, 77).

У звязку з вищезазначеними обставинами, 31.08.2018 відповідач (боржник), ПАТ "Енергомашспецсталь" в порядку ст.339 ГПК України звернувся до господарського суду Донецької області зі скаргою від 22.08.2018 №17/875-2066 (а.с.69) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 при виконанні рішення у справі №905/1190/15.

Скаржник просив господарський суд:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 в частині не передачі наказу виконавчого провадження №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста ОСОБА_1 щодо списання з рахунку ПАТ Енергомашспецсталь, відкритого в ПАТ Альфа-Банк у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 29807,13 грн.;

- зобовязати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 повернути на рахунок ПАТ Енергомашспецсталь (р/р № 7801, ПАТ Альфа-Банк у м.Києві, МФО 300346) незаконно списану суму боргу за виконавчим провадженням №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015, а також основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій за зазначеним виконавчим провадженням в загальній сумі 29807,13грн.;

- зобовязати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України Про виконавче провадження шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

ПАТ Енергомашспецсталь вважає дії приватного виконавця з відкриття виконавчого провадження №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 неправомірними та вчиненими з порушенням вимог закону, а також з порушення прав стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, яке здійснює Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо першочергового задоволення їх вимог, а також прав та законних інтересів боржника.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що відповідно до положень Інструкції з організації примусового виконання рішень та Закону України Про виконавче провадження приватному виконавцю надається право у випадку відкриття виконавчого провадження, яке є першим відкритим виконавчим провадженням відносно боржника, обєднати виконавчі провадження у зведене, а також приєднати виконавче провадження до зведеного, тобто до того, яке є першим відкритим. Відтак, за твердженням скаржника, оскільки виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь коштів було відкрито Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, та на виконанні якого перебуває зведене виконавче провадження №49554205, а також у звязку з тим, що приватним виконавцем ОСОБА_1 не здійснювалось відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника ПАТ "Енергомашспецсталь", то він зобов'язаний був передати відповідний наказ господарського суду на виконання до органу ДВС, який відкрив перше виконавче провадження та здійснює виконання зведеного виконавчого провадження, а саме - до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Розглянувши вказану скаргу, місцевий господарський суд оскаржуваною ухвалою частково задовольнив її (з наведених вище підстав).

Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" і пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов'язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачеві права вибору - пред'явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац 2 частини 1 статті 19 цього Закону). Тобто зазначені положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

Частина 1 статті 27 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"і частина 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження". Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Залежно від вибору стягувача та після пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" права та обов'язки, зокрема обов'язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Застосування правила щодо обов'язкового передання виконавчого провадження від приватного виконавця до державного і навпаки призведе до порушення основоположного принципу диспозитивності, порушення права стягувача на вибір виконавця, передбаченого законом.

Системи державного та приватного виконання судових рішень не є рівноцінними і замінними. Так, для стягувача має значення, звертатися до органу державної виконавчої служби чи до приватного виконавця, адже умови співпраці із державним та приватним виконавцем різняться.

Забезпечення рівноцінної конкуренції між державними та приватними виконавцями судових рішень (як однієї із необхідних умов підвищення ефективності виконавчого провадження) запроваджено Стратегією реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015 - 2020 роки, схваленою Указом Президента України від 20.05.2015 № 276/2015.

Отже, примусова передача виконавчого провадження від приватного виконавця до органів державної виконавчої служби позбавить стягувача відповідних прав і гарантій, установлених законодавством.

Як було встановлено вище, стягувач у даній справі звернувся із заявою про примусове виконання рішення саме до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 з урахуванням тієї обставини, що за боржником відкритий банківський рахунок в ПАТ "Альфа Банк" у м.Київ.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами апелянта щодо права стягувача вільно обирати орган для здійснення примусового виконання рішення - державну виконавчу службу або приватного виконавця.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі та боржник у відзиві на апеляційну скаргу посилаються на Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Пункт 14 розділу ІІІ цієї Інструкції регламентує дії державного виконавця у випадках, якщо відкрито декілька виконавчих проваджень стосовно одного боржника, та встановлює обов'язок перевірити наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або Відділу ДВС, виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Згідно з пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції об'єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

Виходячи зі змісту наведених норм Інструкції, господарський суд дійшов висновку, що у разі наявності зведеного виконавчого провадження приватний виконавець, на якого поширюються вимоги цієї Інструкції, повинен діяти відповідно до положень пункту 14 розділу ІІІ, тобто приєднати виконавче провадження до зведеного, зокрема до того, яке відкрито першим чи перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Наведені висновки слід визнати необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 розділу І Інструкції, вона розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню..

Отже, положення Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог цих законів і не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, прямо не передбачені законами, на виконання яких затверджено цю Інструкцію.

Так, положення Закону України "Про виконавче провадження" не зобов'язують приватного виконавця передавати виконавче провадження, яке перебуває у нього на виконанні, державному виконавцю з тієї підстави, що державний виконавець відкрив перше виконавче провадження щодо одного боржника.

Натомість частина 5 статті 5 цього Закону допускає передачу виконавчого документа від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої приватному виконавцю лише за заявою стягувача.

Системний аналіз норм законів України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", "Про виконавче провадження", свідчить про те, що законодавством визначено неоднаковий порядок дій для державних і приватних виконавців у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника; допускається можливість одночасного виконання судових рішень щодо одного боржника різними виконавцями у випадку обрання стягувачем приватного виконавця для примусового виконання виконавчого документа, на той час як Інструкція не може визначати такого обов'язку.

Окрім того, за змістом положень законодавства, яким визначено порядок здійснення виконавчого провадження, будь-яка передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від одного виконавця до іншого здійснюється лише за згодою стягувача.

Закони України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", "Про виконавче провадження" та Інструкція фактично визначають три ключові процедури (механізми), пов'язані з рухом виконавчого документа та виконавчого провадження між приватними виконавцями та/або органами державної виконавчої служби, а саме "об'єднання та приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження", "передача виконавчого документа" та "передача виконавчого провадження".

Так, механізм об'єднання та приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження передбачено статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження", після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом може здійснюватися: органом державної виконавчої служби згідно з абзацом 1 частини 1 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції (державна виконавча служба має визначений законом та підзаконними нормативними актами порядок взаємодії своїх органів: державний виконавець може сам сформувати зведене провадження за наявності у нього декількох виконавчих документів або формування такого провадження може відбуватися у межах державної виконавчої служби шляхом передачі всіх виконавчих проваджень щодо одного боржника державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження); приватним виконавцем згідно з абзацом 2 частини 1 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції (формування зведеного виконавчого провадження та приєднання до нього наступних проваджень у випадку звернення до цього ж приватного виконавця стягувача чи стягувачів з виконавчими документами щодо одного й того ж боржника).

При цьому в обох зазначених випадках згоди стягувача на формування зведеного виконавчого провадження чи приєднання до нього інших проваджень не потрібно, оскільки не йдеться про зміну виконавця.

Порядок передачі виконавчого документа визначається, зокрема, частиною 5 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" та розділом V Інструкції. Така передача може здійснюватися: від органу державної виконавчої служби до приватного виконавця; від приватного виконавця до органу державної виконавчої служби; від одного приватного виконавця до іншого.

Також, як уже зазначалося, в усіх наведених випадках передача виконавчого документа здійснюється лише за заявою стягувача (принцип диспозитивності).

Порядок передачі виконавчого провадження визначається статтями 42 і 44 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Така передача відбувається лише у прямо передбачених законом випадках, зокрема, у разі зупинення діяльності сам приватний виконавець або Міністерство юстиції України (у випадку припинення діяльності на підставі наказу за наявності незакінчених проваджень) вирішує питання про заміщення такого приватного виконавця іншим приватним виконавцем. Така передача здійснюється за погодженням із стягувачем. У разі відсутності згоди стягувача приватний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу або відповідно до рішення останнього передає його відповідному органу державної виконавчої служби або іншому приватному виконавцю.

Принцип передачі виконавчих проваджень виконавцеві, який першим відкрив виконавче провадження, повною мірою не може бути реалізований щодо приватних виконавців, зважаючи на певні обмеження у їх діяльності, зокрема: щодо змісту рішень (частина 2 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" містить перелік рішень, які можуть виконуватися лише державними виконавцями).

Таким чином, поширення на приватних виконавців дії правила щодо передачі всіх виконавчих проваджень виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження щодо боржника, призведе до створення для державних виконавців більш сприятливих умов діяльності, що є неприйнятним з огляду на мету реформи системи примусового виконання рішень - дотримання балансу повноважень приватних і державних виконавців.

Виходячи із наведеного, передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від приватного виконавця до іншого приватного чи державного виконавця може здійснюватися лише за заявою чи згодою стягувача.

Викладене відповідає правовій позиції ОСОБА_2 Верховного Суду, зазначеній у постанові від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №905/3593/15.

Проте із з матеріалів даної справи не вбачається, що стягувач звертався з заявою про передачу виконавчого документа чи виконавчого провадження від приватного виконавця до іншого приватного чи державного виконавця або надавав згоду на відповідні дії.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами апелянта про відсутність обов'язку у приватного виконавця ОСОБА_1 передати відповідний наказ органу державної виконавчої служби, що відкрив перше виконавче провадження стосовно цього боржника, для приєднання їх до зведеного виконавчого провадження, та вважає висновки суду першої інстанції про наявність такого прямого обов'язку необґрунтованими.

Окрім того, відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Проте боржник - ПАТ "Енергомашспецсталь" при зверненні до господарського суду зі скаргою в порядку ст.339 ГПК України на дії та бездіяльність приватного виконавця та в ході розгляду вказаної скарги в суді першої та апеляційної інстанції не довів наявності порушення своїх прав рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення у цій справі.

Та обставина, що приватним виконавцем фактично здійснено примусове виконання судового рішення не свідчить про порушення прав ПАТ "Енергомашспецсталь" оскільки виконання судового рішення є прямим обов'язком боржника в силу вимог чинного законодавства (зокрема, ч.2 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення).

Згідно з ч.3 ст.343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що у вимогах скаржника, які було задоволено місцевим господарським судом, а саме щодо визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 в частині не передачі наказу виконавчого провадження №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205, а також щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста ОСОБА_1 щодо списання з рахунку ПАТ Енергомашспецсталь, відкритого в ПАТ Альфа-Банк у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 29807,13 грн. слід відмовити з огляду на їх необґрунтованість і невідповідність вищенаведеним нормам чинного законодавства.

Відповідно, дві інші вимоги скарги, а саме - щодо зобовязання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 повернути на рахунок ПАТ Енергомашспецсталь (р/р № 7801, ПАТ Альфа-Банк у м.Києві, МФО 300346) незаконно списану суму боргу за виконавчим провадженням №56976228 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015, а також основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій за зазначеним виконавчим провадженням в загальній сумі 29807,13 грн. та щодо зобовязання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України Про виконавче провадження шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/1190/15 від 15.09.2015 на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205 також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від перших двох вимог (тоді як суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні з інших підстав).

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що у задоволенні скарги ПАТ "Енергомашспецсталь" від 22.08.2018 №17/875-2066 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 при виконанні рішення у справі №905/1190/15 слід відмовити повністю.

Отже, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду має бути скасована як така, що постановлена при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

Відповідно, апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 269, п.2 ч.1 ст.275, п.4 ч.1, ч.2 ст. 277, ст.282 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 10.09.2018 у справі №905/1190/15 скасувати.

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" від 22.08.2018 №17/875-2066 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 при виконанні рішення у справі №905/1190/15 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.03.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко