ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2019 р. Справа№ 927/320/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.10.2018

у справі №927/320/18 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу»

про внесення змін до договору

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (надалі - КП «Діловий центр», позивач) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» (надалі - ТОВ «Чернігівський центр консалтингу», відповідач) про внесення змін до договору оренди приміщень в будівлі комунальної власності територіальних громад Чернігівської області по проспекту Миру, 51 у місті Чернігові від 06.09.2005 №19, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнком С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6992, а саме, в частині визначення вартості майна, розміру орендної плати, розміру та порядку розрахунку орендної плати у відповідності до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі - Методика) в новій редакції, затвердженій рішенням Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 №34-9/VII.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зміна Методики та зміна вартості орендованого майна, переоцінка якого відбулася на підставі чинного рішення органу місцевого самоврядування є підставою для зміни розміру орендної плати, а відтак, і внесення відповідних змін до договору оренди.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2018 було зупинено провадження у справі № 927/320/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 825/2150/18 за позовом ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» до Чернігівської обласної ради про визнання протиправним та нечинним п.п. 2.2-2.4 рішення Чернігівської обласної ради №34-9/VII від 17.05.2017.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.09.2018 поновлено провадження у справі №927/320/18.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 30.10.2018 у справі №927/320/18 у задоволенні позову відмовлено повністю, стягнуто з КП «Діловий центр» на користь ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 4 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що умовами договору оренди сторони передбачили можливість зміни в односторонньому порядку розміру орендної плати у разі зміни методики її розрахунку; факт затвердження нової Методики, якою перебачено зменшення розміру орендної ставки до 7% відповідачем не спростовується; право на ініціювання внесення змін до договору оренди у позивача є наявним і таким, що передбачено як чинним законодавством, так і умовами договору оренди.

Разом з тим, враховуючи, що пропозицію орендарю про внесення відповідних змін до договору оренди було направлено 08.02.2018, суд дійшов висновку про те, що позивач повинен був здійснювати розрахунок орендної плати на підставі п. 5.2 Методики, чинної на момент складання проекту змін до договору оренди, яка була дійсною до набрання чинності рішенням Чернігівської обласної ради від 28.03.2018, яким вказаний пункт Методики виключений.

На переконання суду першої інстанції, у проекті змін до договору позивачем неправомірно застосовано п. 5.1 Методики; наявний в матеріалах справи звіт про оцінку частини майна у будівлі не може бути визнаний належним доказом, що підтверджує правомірність проведеного позивачем розрахунку орендної плати з грудня 2017 року; позивачем неправомірно визначено вартість орендованого майна за висновком до звіту; запропонований позивачем проект договору про внесення змін до договору оренди не відповідає чинному законодавству.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, КП «Діловий центр» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач вказував на те, що судом не було враховано, що п. 5.2 Методики не відноситься до визначення розміру орендної плати нерухомого майна, а передбачений виключно для визначення оцінки вартості орендованого приміщення, якщо орендоване приміщення є частиною будівлі, тоді як у даному випадку метою було визначення саме розміру орендної плати; помилковим є висновок суду про необхідність здійснювати оцінку будівлі вцілому, а потім визначати вартість орендованого приміщення, яке є її частиною із застосуванням п. 5.2 Методики, оскільки у будівлях, наданих у господарське відання позивача не всі приміщення передані в оренду, а тому і здійснювати оцінку всієї будівлі, на думку апелянта, є недоцільним; статтею 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зобов'язано здійснювати оцінку безпосередньо об'єкта оренди, тобто орендованого приміщення у будівлі; п. 5.1. Методики передбачено формулу визначення орендної плати за оренду нерухомого майна, в якій застосовується показник вартості саме орендованого майна, визначеної шляхом проведення незалежної оцінки; під час прийняття оскаржуваного рішення судом надано перевагу доказам на користь відповідача без належного обґрунтування відхилення інших доказів; у висновку про вартість майна, затвердженому начальником управління комунального майна Чернігівської обласної ради, рецензії №007-01-2018 на звіт про оцінку майна, як і в самому звіті, вказано, що вид вартості є ринковий і ринкова вартість об'єкта оцінки становить саме 3 236 888,00 грн, що співпадає з відновною вартістю для цілей оренди без ПДВ.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «Діловий центр» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.10.2018 у справі №927/320/18, призначено до розгляду на 04.02.2019, встановлено ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач вказував на те, що Методика розрізняє два способи розрахунку орендної плати, викладені в п. 5.1 (визначення вартості орендованого майна у вигляді окремої будівлі) та п. 5.2 (визначення вартості орендованих приміщень, які є частиною будівлі (споруди)); враховуючи, що орендовані приміщення є частиною будівлі, суд дійшов правильного висновку про застосування до спірних правовідносин п. 5.2 Методики, яка є нормативно-правовим актом і положення якої мали бути дотримані позивачем навіть при виконанні п. 2.4 рішення Чернігівської обласної ради від 17.05.2018 №34-9/VII, яке не є нормативно-правовим актом, а є лише засобом реалізації організаційно-господарських повноважень обласної ради щодо утворених суб'єктів господарювання; відповідно до наданого позивачем висновку про вартість майна оцінювачем була визначена саме відновна вартість об'єкта оренди, що є порушенням приписів ч. 2 ст. 284 Господарського кодексу України; внесення в односторонньому порядку змін про вартість майна, що було передане в оренду, суперечить вимогам законодавства; в апеляційній скарзі апелянт посилається на рецензію №007-01-2018 на звіт про оцінку майна, яка відсутня у матеріалах справи; позивачем не обґрунтовано підстави внесення змін саме з грудня 2017 року; в матеріалах справи наявні два звіти про оцінку орендованого майна, які мають рівну доказову силу, але містять різні висновки щодо вартості майна, при цьому, позивачем не заявлялось клопотання про призначення у справі судової експертизи; позивачем не було враховано факту поліпшень орендованих приміщень.

04.02.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про додання документів до апеляційної скарги, а саме, копії рецензії №007-01-2018 від 31.01.2018, наданої начальником Управління комунального майна Чернігівської обласної ради Сердюк І.М. на звіт про оцінку майна №023/01/018/М/Ч. На переконання апелянта, вказана рецензія є доказом того, що звіт про оцінку майна вцілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Відсутність такої рецензії в матеріалах справи обґрунтовано тим, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про долучення такого документу до справи у зв'язку з пропуском строку для подання доказів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, у розгляді апеляційної скарги оголошено перерву на 04.03.2019.

06.02.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від КП «Діловий центр» надійшла відповідь на відзив, в якій апелянт наголошував на тому, що висновок про вартість майна, здійснений на підставі рецензії на звіт про оцінку майна є достовірним доказом; розрахунок №1 розміру орендної плати за оренду майна комунальної власності, Додаток №1 до договору про внесення змін №1 до договору оренди погоджений Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради; базовим місяцем вибрано грудень 2017 року у зв'язку з тим, що оцінка майна була проведена в січні 2018 року, проект договору про внесення змін №5 направлено відповідачеві 08.02.2018, а індекс інфляції за січень 2018 року був офіційно оголошений лише 13.02.2018.

У судовому засіданні 04.03.2019 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними, а судове рішення законним, у зв'язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

04.03.2019 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 06.09.2005 між КП «Діловий центр» (у тексті договору - орендодавець) та ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» (у тексті договору - орендар) було укладено договір оренди приміщень в будівлі комунальної власності територіальних громад Чернігівської області по проспекту Миру, 51 у м. Чернігові №19 (далі - договір оренди), відповідно до умов п. 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення (далі - майно), літ. « 2-1» площею 17,5 кв. м., « 2-2» площею 15,1 кв. м., « 2-3» площею 31,9 кв. м, « 2-4» площею 34,3 кв. м., « 2-5» площею 3,2 кв. м., « 2-6» площею 9,6 кв. м., які розташовані у будівлі по проспекту Миру, 51 у місті Чернігові, що закріплене за орендодавцем на праві господарського відання, у складі: 1.1.1 Приміщення, яке знаходиться на 1 поверсі вищезазначеної будівлі, загальною площею з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну - 118,0 кв. м, корисною площею 111,1 кв. м, що не має окремого входу (використовується для розміщення офісу).

Пунктом 1.1.2 договору оренди визначено, що загальна площа приміщень, що передаються в оренду за цим договором, складає 118,0 кв.м.

Експертна вартість інвентарного об'єкту складає 146 508,00 грн станом на 31.03.2004 (п. 1.1.3 договору оренди).

Відповідно до п. 2.1 договору оренди, орендар вступає у строкове платне користування майном одночасно із підписанням сторонами Акту прийому-передачі в оренду майна, зазначеного у розділі 1 (додаток №1 до цього договору, що є невід'ємною його частиною). Акт приймання-передачі повинен відображати фактичний стан майна на дату його складання та вміщувати перелік усіх наявних недоліків.

Згідно з п. 3.1 договору оренди, орендна плата є платежем у грошовій формі, який вносить орендар орендодавцю незалежно від наслідків діяльності орендаря та сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі Акту приймання-передачі майна в оренду та Акту приймання-передачі майна з орендного користування.

Пунктом 3.3 договору оренди визначено, що розмір орендної плати визначається згідно з новою редакцією Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради від 27.12.2001 «Про впорядкування користування майном, що є у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області». Нова редакція Методики затверджена рішенням Чернігівської обласної ради від 21.04.2005 «Про затвердження нової редакції Методики розрахунку та порядку використання орендної плати для об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області».

Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведені у додатку 2 до договору, що є невід'ємною його частиною, і становить за перший місяць оренди вересень 2005 року 1858,82 грн (без ПДВ) та індексу інфляції за вересень місяць 2005 року. ПДВ розраховується і сплачується у розмірах та порядку згідно з чинним законодавством (п. 3.4 договору оренди).

Відповідно до п. 3.12 договору оренди розмір орендної плати може бути в односторонньому порядку змінено орендодавцем у разі зміни Методики її розрахунку, цін і тарифів та у інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями Чернігівської обласної ради з дня набуття ними чинності.

Договір діє з моменту державної реєстрації і до 06.09.2010 (п. 10.1 договору оренди).

Як встановлено судом першої інстанції, вказане у договорі оренди майно передано позивачем відповідачеві за Актом прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою проспект Миру, 51 у м. Чернігові, №1 від 06.09.2005 (додаток № 1 до договору оренди) (а.с. 36, т. 1).

В подальшому, договором про внесення змін №4 від 14.08.2015 до договору оренди пункти 1.1.1, 3.3, 3.4, 3.10 останнього викладено у наступній редакції:

« 1.1.1 Приміщення, які знаходяться на першому поверсі вищезазначеної будівлі, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 118,0 кв. м., корисною площею 111,1 кв. м, що мають окремий вхід та використовуються для громадського харчування:

32,5 кв. м. загальної площі для розміщення: барів, кафе, їдалень, буфетів, кафетеріїв (виключно з реалізацією пива);

85,5 кв. м. загальної площі для розміщення барів, кафе, їдалень, буфетів, кафетеріїв (без реалізації алкогольних виробів)»;

« 3.3. Розмір орендної плати визначається на підставі діючої Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011 із змінами та доповненнями»;

« 3.4. Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у додатку №1 до цього договору, що є невід'ємною його частиною і становить за базовий місяць оренди 5275,27 грн (без ПДВ).

Розмір орендної плати за перший місяць оренди (серпень 2015 року) визначається шляхом множення базового розміру орендної плати на індекс інфляції за серпень 2015 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством»;

« 3.10. Розмір орендної плати змінюється орендодавцем в односторонньому порядку у випадку зміни Методики її розрахунку та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями обласної ради» (а.с. 237-244, т. 1).

Рішенням Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 (а.с. 68-69, т. 1) затверджено Методику розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 25.03.2011 у новій редакції (надалі - Методика в редакції від 17.05.2017, а.с. 70-75, т. 1).

Пунктом 2 вказаного рішення встановлено, що орендна плата в діючих договорах оренди може бути переглянута згідно з новими орендними ставками за умови проведення нової оцінки майна (п. 2.1 рішення); продовження договорів оренди, укладених до набрання чинності цим рішенням, можливе за умови проведення нової оцінки майна, крім договорів оренди, укладених з бюджетними організаціями (п. 2.2); орендодавці майна комунальної власності області по закінченню кожного третього року дії договору оренди (крім договорів оренди, укладених з бюджетними організаціями), протягом наступного місяця зобов'язані проводити нову оцінку майна та перерахунок орендної плати не враховуючи вартість невід'ємних поліпшень майна, здійснених орендарем (п. 2.3); КП «Діловий центр» протягом трьох місяців провести нову оцінку майна, що передано в оренду за договорами, строк яких перевищує п'ять років, та перерахувати орендну плату, не враховуючи вартість невід'ємних поліпшень майна, здійснених орендарями (п. 2.4).

Пунктом 4 вказаного рішення уповноважено Управління комунального майна обласної ради надавати офіційні роз'яснення з питань застосування цього рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018 у справі № 825/2150/18, до розгляду якої зупинялось провадження у даній справі, позов ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» до Чернігівської обласної ради про визнання протиправним та нечинним п. п. 2.2-2.4 вищевказаного рішення було залишено без розгляду.

Відповідно до п. 2.7 Методики в редакції від 17.05.2017 визначено, що рецензування звітів про незалежну оцінку майна проводиться Управлінням комунального майна обласної ради. Результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дати оцінки, якщо інший термін дії оцінки не зазначений в самому звіті про оцінку майна.

26.01.2018 на замовлення КП «Діловий центр» суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» було здійснено незалежну оцінку нерухомого майна, що знаходиться у господарському віданні позивача у будівлі за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 51, про що складено відповідний звіт №023/01/018/М/Ч (а.с. 117-178, т. 1).

Згідно з висновком про вартість майна, затвердженого 30.01.2018 начальником Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, об'єктом оцінки є частина приміщень першого поверху, загальною площею 118,0 кв.м., що перебувають у господарському віданні КП «Діловий центр» та знаходяться за вищезазначеною адресою. Відновна вартість будівлі для цілей оренди, без ПДВ становить 3236888,00 грн, а з ПДВ - 3 884 265,60 грн (а.с. 38, т. 1).

За результатами проведення оцінки майна позивач листом №095-18 від 08.02.2018 (а.с.18, т. 1) направив відповідачеві примірник договору про внесення змін №5 до договору оренди, відповідно до умов якого, керуючись пунктом 2.4 рішення обласної ради «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції» від 17.05.2017 № 34-9/VII, беручи до уваги рекомендації постійної комісії обласної ради з питань управління та розпорядження об'єктами комунальної власності від 21.08.2017 «Про продовження строку виконання переоцінки майна», у зв'язку з виготовленням нової незалежної оцінки нерухомого майна та перерахунком орендної плати відповідно до пункту 3.10 розділу 3 «Орендна плата» договору оренди, сторони дійшли згоди внести відповідні зміни до договору оренди наступного змісту:

1. Підпункт 1.1.3 пункту 1.1 розділу 1 «Предмет Договору» викласти у редакції наступного змісту:

« 1.1.3. Вартість майна, загальною площею 118,0 кв. м, що визначена згідно зі звітом про оцінку на « 23» жовтня 2018 року, становить за незалежною оцінкою 3 236 888,00 грн (без ПДВ)».

2. Пункти 3.3., 3.4. розділу 3 «Орендна плата» договору оренди викласти у редакції наступного змісту:

« 3.3. Розмір орендної плати визначається у порядку, передбаченому Методикою розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 зі змінами».

« 3.4. Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у додатку №1 до цього договору про внесення змін, що є невід'ємною його частиною і становить за базовий місяць (грудень 2017 року) - 18881,85 грн (без ПДВ).

Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2018 року, після перегляду розміру орендної плати, визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень та лютий 2018 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством».

3. Даний договір про внесення змін вступає в дію з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

4. Цей договір про внесення змін укладено у 3-х примірниках, що мають однакову юридичну силу:

один з яких знаходиться у нотаріуса, що посвідчив цей договір про внесення змін, а інші викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів та видаються сторонам.

5. До цього договору про внесення змін №1 додається:

- розрахунок розміру орендної плати (додаток № 1).

6. Юридичні адреси сторін, банківські реквізити, контактний телефон».

Вказаний лист з доданим до нього договором про внесення змін №5 до договору оренди отриманий відповідачем 14.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24, т. 1).

Разом з тим, договір про внесення змін №5 до договору оренди відповідачем не було підписано, а листом №5 від 16.02.2018 останній просив позивача надати йому копію незалежної оцінки орендованого майна, що передається в оренду, зазначеної у додатку №1 до договору про внесення змін №5 від 05.02.2018 до договору оренди та інформацію про урахування при здійсненні оцінки нерухомого майна вартості здійснених орендарем поліпшень орендованого майна згідно із аудиторським звітом та довідкою аудиторської фірми «РФС-Аудит» від 13.10.2017 (а.с.25, т. 1).

Супровідним листом №141-18 від 21.02.2018 позивачем направлено відповідачеві копію висновку про вартість майна - частини приміщень першого поверху, загальною площею 118,0 кв.м, що перебувають у його господарському віданні КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради та знаходяться за адресою: проспект Миру, 51 у місті Чернігові. При цьому, позивачем зазначено, що під час проведення оцінки приміщень не була врахована вартість поліпшень орендованого майна, оскільки надані відповідачем аудиторський звіт та довідка аудиторської фірми «РФС-Аудит» від 13.10.2017 є лише частиною відповідної документації, яка необхідна для розгляду питання щодо урахування поліпшень і наявність лише цих документів не є підставою для їх врахування (а.с. 26, т. 1).

У листі №6 від 12.03.2018 відповідач просив позивача надати копію повноцінного звіту про оцінку орендованого майна для обговорення на загальних зборах товариства питання укладання договору про внесення змін до договору оренди (а.с.27-28, т.1).

Листом №323-18 від 21.03.2018 позивач направив відповідачеві копію вищевказаного звіту (а.с. 29, т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що з метою визначення дійсної вартості майна та перевірки результатів оцінки наданої позивачем відповідачеві, останній також замовив проведення незалежної оцінки вартості орендованого майна, за результатами суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ ЕК Фірма «Десна-Експерт» надано висновок про вартість майна, згідно з яким ринкова вартість об'єкта оренди становить 1 641 970,00 грн (а.с. 182-232, т. 1).

На адвокатський запит відповідача, направлений на адресу Управління комунального майна Чернігівської обласної ради щодо надання інформації відносно нормативно-правового акту, яким врегульовано питання урахування поліпшень здійснених орендарем при проведенні переоцінки майна для цілей оренди, листом №01-526 від 18.05.2018 надано відповідь, що процедура ідентифікації невід'ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря регулюється Порядком оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід'ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, затвердженим наказом Фонду державного майна України №377 від 27.02.2004 (а.с. 113-114, т. 1)

З довідки ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» від 13.10.2017 про вартість витрат понесених орендарем у зв'язку із здійсненням невід'ємних поліпшень вбачається, що за даними бухгалтерського обліку відповідачем були здійснені витрати на проведення «Реконструкції (невід'ємних поліпшень) орендованих та суборендованих приміщень першого поверху по пр. Миру, 51 і підвального приміщення по пр. Миру, 49-а Кафе швидкого харчування» в орендованому приміщенні, загальною площею 367,15 кв.м. на суму 915 021,00 грн (т.1, а.с. 116).

З огляду на те, що в досудовому порядку сторони не дійшли згоди про внесення змін до договору оренди в запропонованій позивачем редакції договору про внесення змін №5, останній був вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а твердження скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами у даній справі, колегія суддів зазначає, що укладений між КП «Діловий центр» та ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» правочин за своїм змістом та правовою природою є договором оренди (найму), за яким, відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 761, ч. 1 ст. 762 ЦК України право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, приміщення, що є предметом вказаного договору оренди належить до комунальної власності.

Відповідно до ст. 287 ГК України орендодавцями щодо комунального майна є органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності.

З огляду на те, що орендоване майно є комунальною власністю, до правовідносин, що склалися між суб'єктами господарювання за договором оренди, застосовуються положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ, який є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання відносин, пов'язаних з передачею державного та комунального майна в оренду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 4 статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Предметом даного спору є внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень на підставі рішення Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 №34-9/VII «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції».

Статтею 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Водночас, за приписами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 3.3 договору оренди зі змінами, внесеними договором про внесення змін №4, сторонами встановлено, що розмір орендної плати визначається на підставі діючої Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011 зі змінами та доповненнями.

Пунктом 3.10 договору оренди зі змінами, внесеними договором про внесення змін № 4, сторони передбачили, що розмір орендної плати змінюється орендодавцем в односторонньому порядку у випадку зміни Методики її розрахунку та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями обласної ради.

Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції, сторони передбачили можливість зміни в односторонньому порядку розміру орендної плати у разі зміни методики її розрахунку.

При цьому, відповідачем у справі не спростовується факт затвердження нової Методики, якою також передбачено зменшення розміру орендної ставки до 7%.

Враховуючи наведене, орендна плата за оренду майна державної та комунальної власності є регульованою ціною і у разі нормативної зміни її розміру чинним законодавством передбачено можливість внесення відповідних змін до умов договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи з вимог законодавства та умов договору, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про наявність у позивача права на ініціювання внесення змін до договору оренди.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Приписами ст. 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

У відповідності до приписів статті 181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Пунктом 10.3 договору сторони визначили, що зміна умов або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни, доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом 20 днів.

Як зазначалось вище, 08.02.2018 КП «Діловий центр» направило ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» проект договору про внесення змін №5 до договору оренди. Вказаний договір отримано відповідачем 14.02.2018, проте, останнім не був підписаний.

Таким чином, датою, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, за захистом яких звернувся до суду є 07.03.2018.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Враховуючи дату складання проекту змін до договору оренди (05.02.2018) та зазначення у п. 3.4 базового розміру орендної плати за грудень 2017 року, суд першої інстанції правомірно зазначив, що позивач мав дотримуватись вимог Методики у редакції від 17.05.2017, чинної на момент складання проекту змін до договору оренди, яка є обов'язковою для застосування.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що розмір орендної плати визначено відповідно до пунктів 5.1, 5.3 Методики у редакції від 17.05.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок №1 розміру орендної плати за оренду майна комунальної власності області, що є додатком №1 до договору про внесення змін №5 до договору оренди, позивачем здійснено на підставі п.п. 5.1, 5.3 Методики у редакції від 17.05.2017.

При цьому, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і в апеляційній скарзі позивач наголошував на тому, що пункт 5.2 Методики виключений на підставі рішення Чернігівської обласної ради від 28.03.2018.

Так, рішенням Чернігівської обласної ради від 28.03.2018 за № 65-12/VII «Про внесення змін до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області» внесені зміни до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011 в редакції рішення від 17.05.2017 № 34-9/VII. Згідно із додатком до рішення обласної ради від 28.03.2018 «Зміни до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області» пункт 5.2 виключено (а.с. 78, т. 1).

Разом з тим, станом на дату складення та направлення відповідачеві проекту змін до договору про внесення змін №5 до договору оренди Методикою в редакції від 17.05.2017 було визначено два різних способу розрахунку орендної плати, викладені в пунктах 5.1 та 5.2 Методики.

Відповідно до п. 5.1 Методики в редакції від 17.05.2017 орендна плата за оренду нерухомого майна іншими юридичними особами, а також фізичними особами визначається у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати на основі розміру річної орендної плати визначається розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку. Опл. = Вп*Сор/100; де Опл - розмір річної орендної плати, грн; Вп - вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки, грн; Сор - орендна ставка зазначена в додатку до методики.

Згідно з п. 5.2 Методики в редакції від 17.05.2017, якщо орендоване приміщення є частиною будівлі (споруди), то оцінка вартості цього приміщення проводиться безпосередньо або опосередковано з урахуванням вартості будівлі (споруди) вцілому за формулою: Вп = Вб/Пб*Пп, де Вп - вартість орендованого приміщення, яке є частиною будівлі (споруди), грн.; Вб - вартість будівлі (споруди) вцілому (без вартості підвальних приміщень, якщо вони не використовуються орендарем), визначена шляхом проведення незалежної оцінки, грн.; Пб - площа будівлі (споруди) вцілому (без площі підвальних приміщень, якщо вони не використовуються орендарем), кв.м; Пп - площа орендованого приміщення з урахуванням збільшення на коефіцієнт перерахунку корисної площі в загальну, кв. м (розраховується згідно з розділом 10 цієї Методики).

Враховуючи, що об'єктом оренди за укладеним між сторонами договором є частина приміщення першого поверху, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 118,0 кв. м., корисною площею 111,1 кв. м, що мають окремий вхід та використовуються для громадського харчування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для визначення розміру орендної плати у проекті змін до договору позивачем мала бути застосована формула, визначена п. 5.2 Методики, а застосування ним п. 5.1 Методики є неправомірним.

При цьому, з огляду на формування орендодавцем (позивачем) проекту договору про внесення змін 08.02.2018, посилання апелянта на наявність рішення Чернігівської обласної ради від 28.03.2018, яким було виключено п. 5.2 Методики, колегія суддів відхиляє, оскільки таке рішення не впливає на здійснену судом оцінку неправомірності дій позивача щодо незастосування п. 5.2 Методики в редакції від 17.05.2017.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач повинен був здійснювати розрахунок орендної плати на підставі п. 5.2 Методики, яка була дійсною до 28.03.2018, враховуючи, що пропозицію орендарю направлено 08.02.2018.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 284 ГК України оцінка об'єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі, якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Методикою оцінки об'єктів оренди, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629 встановлено, що оцінка об'єктів оренди проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Пунктом 19 вказаної Методики визначено, що у разі оренди нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна здійснюється його незалежна оцінка. Оцінка зазначеного майна проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій або спеціальній вартості. При цьому ринкова і спеціальна вартість визначаються відповідно до вимог Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09. 2003 № 1440.

З наявних в матеріалах справи Звіту про оцінку майна № 023-01/01/Ч від 23.01.2018 та висновку про вартість майна, затвердженого 30.01.2018 начальником Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, вбачається, що об'єктом оцінки є частина приміщень першого поверху, загальною площею 118,0 кв.м., що перебувають у господарському віданні КП «Діловий центр» та знаходиться за адресою: проспект Миру, 51, м. Чернігів, а не всієї будівлі, як встановлено п. 5.2 Методики у редакції від 17.05.2017.

При цьому, метою оцінки згідно з вказаними Звітом та висновком про вартість майна є визначення відновної вартості об'єкта оцінки для цілей оренди; відновна вартість для цілей оренди, без ПДВ становить 3 236 888,00 грн; сума ПДВ - 647 377,60 грн; відновна вартість для цілей оренди, в т. ч. ПДВ - 3 884 265,60 грн.

Отже, звіт про вартість частини майна в будівлі, як і надана суду апеляційної інстанції рецензія №007-01-2018 на вказаний звіт, не можуть бути визнані належними доказами, що підтверджують правомірність проведеного позивачем розрахунку орендної плати з грудня 2017 року в додатку до проекту договору про внесення змін №5 до договору оренди, що свідчить про неправомірність визначення в проекті договору зазначеного розміру орендної плати саме з грудня 2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про визнання обґрунтованими заперечень відповідача щодо внесення змін до договору оренди, а саме, п. 3.4, який включає в себе положення відносно визначення базового місяця для розрахунку оренди (грудень 2017 року).

Крім того, визначення вартості орендованого майна за висновком до Звіту, а саме, за розміром відновної вартості об'єкту оренди є неправомірним, оскільки це суперечить приписам ч. 2 ст. 284 ГК України, п. 19 Методики оцінки об'єктів оренди, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629 та Національному стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», якими унормовано визначення ринкової вартості всього об'єкту нерухомості для подальшого визначення орендної плати частини приміщення в будівлі.

За таких обставин, колегія суддів також вважає неналежним доказом наданий відповідачем висновок про вартість майна за результатами проведення незалежної оцінки вартості орендованого майна суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ ЕК Фірма «Десна-Експерт», в якому встановлено саме ринкову вартість об'єкту оренди (нежитлового приміщення загальною площею 118,0 кв.м.), а не всієї будівлі, в якій знаходиться даний об'єкт.

Разом з тим, місцевим господарським судом обґрунтовано відхилені заперечення відповідача щодо неврахування вартості поліпшень при проведенні оцінки майна у зв'язку з відсутністю належних та допустимих доказів узгодження та фактичного проведення таких поліпшень орендарем.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем.

Проте, всупереч наведених вище правових норм, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, зокрема, того, що запропонований ним проект договору про внесення змін №5 до договору оренди відповідає чинному законодавству, а також того, що його права, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову КП «Діловий центр» до ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» про внесення змін до договору оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS №005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом Чернігівської області від 30.10.2018 у справі №927/320/18 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга КП «Діловий центр» - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

При цьому, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просив стягнути з КП «Діловий центр» на користь ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000,00 грн, які поніс відповідач у зв'язку з поданою апеляційною скаргою.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, але не виключно, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивачем надано копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 14.05.2018, укладеного між адвокатом Лопатка В.М. та ТОВ «Чернігівський центр Консалтингу», свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН №00287 від 16.02.2018, рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.02.2018 №57, платіжного доручення № 2292 від 30.01.2019 про сплату 4000,00 грн за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції у господарській справі №927/320/18.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до умов пункту 1.1 договору про надання правової (правничої допомоги) від 14.05.2018 клієнт - ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» доручив, а адвокат Лопатка В.М. взяв на себе зобов'язання надавати клієнту правову (правничу) допомогу у всіх справах, які пов'язані чи можуть бути пов'язані із захистом та відновленням порушених, невизнаних прав та законних інтересів клієнта, у порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 вказаного договору за надання послуг клієнт сплачує адвокату гонорар. Розмір гонорару адвоката за участь у судовому розгляді справи складає від 4 000,00 грн за кожну судову справу по кожній судовій інстанції окремо. Для визначення розміру гонорару сторони беруть за основу рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області №57 від 16.02.2018.

Дослідивши подані докази та оцінивши обсяг послуг, що були надані адвокатом відповідачеві під час апеляційного провадження у даній справі, враховуючи подання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу та його участь у судових засіданнях, зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн є обґрунтованими та співмірними об'єму наданих і отриманих юридичних послуг, у зв'язку з чим підлягають відшкодуванню відповідачеві у повному обсязі за рахунок апелянта на підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.10.2018 у справі №927/320/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.10.2018 у справі №927/320/18 залишити без змін.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, проспект Миру, буд. 49-А, ідентифікаційний код 33469496) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» (14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, проспект Миру, буд. 51, ідентифікаційний код 30505211) витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

4. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати наказ на виконання даної постанови.

5. Матеріали справи №927/320/18 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.03.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська