РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2019Справа № 910/7633/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., при секретарі судового засідання Яценко Я.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСПУБЛІКАНСЬКИЙ БУДИНОК МОДЕЛЕЙ ВЗУТТЯ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСПУБЛІКАНСЬКИЙ БУДИНОК МОДЕЛЕЙ ВЗУТТЯ" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товаириства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття», що оформлені протоколом від 03.04.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСПУБЛІКАНСЬКИЙ БУДИНОК МОДЕЛЕЙ ВЗУТТЯ", оформлені протоколом від 03.04.2018 має бути визнане судом недійсним, оскільки прийняте з порушенням встановленого порядку та прав позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання на 16.07.2018.

Через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує, та вказує, що учасники товариства були повідомлені належним чином про час і місце та порядок денний загальних зборів, листи позивача щодо формування порядку денного загальних зборів, а також відкликання пропозиції продажу власності частки надійшли до відповідача тільки після проведення загальних зборів, у загальних зборах приймав участь уповноважений представник позивача, всі питання, які були ним винесені на розгляд занесені до протоколу загальних зборів, після зміни статутного капіталу розмір частки позивача не змінився, у відсотковому співвідношення збільшився.

Ухвалою від 28.11.2018 заяву про самовідвід судді Балаца С.В. задоволено.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справи № 910/7633/18, остання передана для розгляду судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 суддя Ягічева Н.І. прийняла справу до розгляду, підготовче засідання призначено на 20.12.2018.

У судовому засіданні 20.12.2018 позивач подав заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 відкладено підготовче засідання на 17.01.2019.

16.01.2019 через відділ діловодства суду позивач подав заяву про надання доказів сплати судового збору за заяву про зміну предмету позову.

17.01.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав заперечення проти заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову та заперечення на відповідь на відзив, клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 було залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 відкладено підготовче засідання на 29.01.2019.

Ухвалою від 29.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2019.

Представник позивача та третіх осіб судовому засіданні 21.02.2019 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 21.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За приписами статті 143 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі. Статут товариства з обмеженою відповідальністю зі всіма наступними змінами зберігається в органі, що здійснив державну реєстрацію товариства, і є відкритим для ознайомлення.

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" (), затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства "РБМВ" від 11.07.2008, протокол № 11, зареєстрованого державним реєстратором за №7000065 Товариство з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" було створено на підставі Установчого договору учасників товариства, протокол зборів №1 від 27.03.2002, зареєстрованого Подільською районною державною адміністрацією за № 04476 від 06.06.2002 (п.1.1 Статуту).

За Статутом Товариства 2008 року Товариство складалось із 30 учасників з виділенням розміру внеску кожного до статутного капіталу та розміру частки у статутному капіталі (п.5.1.-5.3 Статуту).

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Республіканський будинок моделей взуття" від 14.04.2009, оформленим протоколом № 17 внесено зміни до п.п.5.2, 5.3 Статуту, згідно яких статутний капітал Товариства становить 62 500 грн, який розподілено між 8 учасниками відповідно до їх внеску до статутного капіталу. Розмір частки у статутному капіталі кожного становить: ОСОБА_3 - розмір частки 0,096 %; ОСОБА_4 - розмір частки 37, 940 %; ОСОБА_5 - розмір частки 0,188 %; ОСОБА_6 - розмір частки 0,092 %; ОСОБА_7 - розмір частки 0,128 %; ОСОБА_8 - розмір частки 0,116 %; ОСОБА_9 - 61,340 % та ОСОБА_1 - розмір частки 0,100 %.

02.03.2012 року помер учасник товариства ОСОБА_9, який володів часткою у розмірі 61,340 %.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.08.2014 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори за спадковою справою № 957/2012, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1139 дружина померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, успадкувала частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" () у розмірі 61,340 відсотків від статутного капіталу.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про господарські товариства" (далі - Закону) передбачено, що засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 61 Закону про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

У частині першій статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтями 116 ЦК України та 10 Закону визначено, що учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Відповідно до повідомлення на загальних зборах учасників Товариства призначених на 03.04.2018 до порядку денного зборів включено, зокрема, питання про: обрання голови та секретаря загальних зборів учасників ТОВ «Республіканський будинок моделей взуття»; розгляд заяви ОСОБА_2 від 13.04.2014 прийняття її до складу учасників товариства як спадкоємця померлого учасника; вирішення питання про виплату частки в майні, що належить спадкоємцю померлого; вирішення питання про збільшення зменшення статутного капіталу відповідача; розгляд заяви ОСОБА_1 від 01.08.2017 про викуп частки учасника товариства іншими учасниками товариства; заслуховування звіту директора про результати діяльності товариства; затвердження нової редакції статуту; обрання керівника товариства; затвердження та скасування внутрішніх актів відповідача; визначення уповноваженої особи для підписання статуту відповідача; визначення уповноваженої особи для здійснення державної реєстрації нової редакції статуту.

Як зазначено в повідомлені вказані питання вже розглядалися на позачергових зборах учасників товариства, які оформлені протоколом 13.09.2016.

Проте, Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 у справі №910/21825/16, позов задоволено в повному обсязі. Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття", оформлене Протоколом позачергових загальних зборів учасників від 13.09.2016 року.

Таким чином, виникла необхідність для повторного розгляду загальними зборами відповідних питань.

Так, Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "РБМВ", що оформлене протоколом від 03.04.2018 № б/н; у присутності учасників Товариства ОСОБА_4, який володіє 37.94% статутного капіталу, без урахування частки померлого учасника 98,1376%; ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_10, яка володіє 0,100% статутного, а без урахування частки померлого учасника 0,2587%; ОСОБА_7, яка володіє 0,128% статутного капіталу, а без урахування частки померлого учасника 0,2587 %; вирішили:

- обрати головою загальних зборів учасників ТОВ «Республіканський будинок моделей взуття» ОСОБА_11 та секретарем Дяченко П.О.

- відмовити у прийнятті ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ «Республіканський будинок моделей взуття» ;

- виплатити частку в статутному капіталі товариства в розмірі 38 337,50 грн. ОСОБА_2;

- зменшити статутний капітал товариства на 38 337,50 грн. Визначили розмір статутного капіталу товариства в сумі 24 162,50 коп.

- від представника ОСОБА_1 надійшла пропозиція про внесення змін до порядку денного та поставити на розгляд заяву ОСОБА_1 від 01.08.2017 про викуп частки учасника товариства, вирішили не вносити зміни до порядку денного;

- не заперечувати щодо продажу ОСОБА_1 своєї частки у статутному капіталі товариства, переважне право купівлі якої мають учасники товариства;

- заслухано звіт директора товариства про результати діяльності товариства;

- затвердити в запропонованій редакції нову редакцію статуту товариства;

- обрати директором товариства ОСОБА_4 із покладення повноважень відповідно до статуту;

- вирішено скасувати внутрішні акти товариства;

- уповноважили на підписання нової редакції статуту товариства голову загальних зборів ОСОБА_11, та секретаря Дяченко П.О.

- уповноважити директора товариства здійснити державну реєстрацію прийнятих загальними зборами учасників товариства рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що не включення ОСОБА_2 до складу учасників прямо порушує права позивача на можливість викупу її корпоративних прав, на загальних зборах розглядалося питання позивача від 01.08.2017 про викуп частки позивача іншими учасниками, проте, позивачем була подана заява про відкликання раніше поданої заяви від 01.08.2017, яка не розглядалася, питання до порядку денного заявлені позивачем не включені до розгляду. У зв'язку з чим, посилаючись на статут товариства, ст.53,55 ЗУ «Про господарські товариства», ст. 147 ЦК України, позивач просить прийняті рішення оформлені протоколом від 03.04.2018 №б/н визнати недійсними.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази господарський суд міста Києва дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Частиною першою статті 145 ЦК України та частиною першою статті 58 Закону встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Частинами п'ятою - дев'ятою статті 41 Закону встановлено, що до компетенції загальних зборів належить:

а) визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання;

б) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу;

в) обрання і відкликання членів наглядової ради;

г) утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства;

д) затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) з урахуванням вимог, передбачених цим та іншими законами, визначення порядку покриття збитків;

е) створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень;

є) винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства;

ж) затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів товариства, визначення організаційної структури товариства;

з) вирішення питання про придбання акціонерним товариством акцій, що випускаються ним;

и) визначення умов оплати праці посадових осіб акціонерного товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв;

і) затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства;

ї) прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу;

й) прийняття рішення про обрання уповноваженої особи акціонерів для представлення інтересів акціонерів у випадках, передбачених законом.

Повноваження, передбачені пунктами б, в, г, д, е, ї, й, належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не можуть бути передані іншим органам товариства.

Статутом товариства до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені й інші питання.

Загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60 відсотків голосів.

Протокол загальних зборів акціонерів підписується головою і секретарем зборів і не пізніш як через три робочих дні після закінчення зборів передається виконавчому органу акціонерного товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, на загальних зборах розглядалася заява Позивача від 01.08.2017 року про викуп частки Позивача іншими учасниками, хоча Позивач відкликала свою заяву, крім того, представником Позивача на загальних зборах було порушено питання щодо розгляду поданої заяви про відкликання раніше поданої заяви від 01.08.2017 року про викуп частки Позивача іншими учасниками.

Як стверджує позивач, відкликання заяви зумовлено зволіканням виконавчого органу свого обов'язку зі скликання у встановленому порядку загальних зборів учасників, адже заява про викуп частки Позивача іншими учасниками була ще подана 01.08.2017 року, станом на 03.04.2018 року, зі спливом майже року, вже змінилися обставини і раніше подана заява вже втратила актуальність та змістовність для Позивача.

Відповідно до ст.55 ЗУ «Про господарські товариства» при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Законодавством не встановлено, правових наслідків при виході учасника товариства у вигляді зменшення статутного капіталу товариства, законодавчі норми не забороняють товариству в особі його уповноваженого органу прийняття рішення щодо формування статутного капіталу іншим чином, в тому числі шляхом розподілу частки учасника товариства, що вийшов (помер), між іншими учасниками товариства, шляхом пропозиції учасникам викупити частку учасника, що вийшов (помер) чи шляхом прийняття до складу учасників товариства нових осіб та наділення їх часткою учасника, що вийшов (помер), з покладанням на цих осіб обов'язку щодо нормування статутного капіталу, або шляхом поєднання цих джерел.

Така правова позиція узгоджується з встановленим ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» переважним правом правонаступників та спадкоємців на вступ до господарського товариства.

Якщо спадкоємцю чи правонаступнику не було надано згоди на вступ до товариства, а частка учасника, що вибув (помер), була придбана самим товариством протягом визначеного ч. 5 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» строку реалізована третім особам без пропозиції спадкоємцю чи правонаступнику придбати її, спадкоємець (правонаступник) вправі вимагати переведення на нього прав покупця (набувача) частки у статутному капіталі товариства.

Аналогічну позицію висловлює Вищий господарський суд України у постанові зід 01 квітня 2010 р. по справі №К7/113-09 зазначаючи, що норма ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» щодо зменшення статутного (складеного) капіталу товариства не є імперативною, її положення вказують про підстави зменшення статутного фонду у разі видачі (виплаті) частки у майні товариства правонаступнику (спадкоємцю) або виключеній особі.

З метою не зменшення статутного капіталу, у випадку відмови спадкоємцю у прийнятті до учасників Товариства, учасники повинні визначити шлях формування статутного капіталу. І тільки, якщо кожен із учасників і третіх осіб не виявив наміру внести додатковий вклад, викупити вивільнену частку чи вступити до Товариства, то тоді Товариство зобов'язано зменшити статутний фонд на розмір вивільненої частки померлого учасника.

У випадку відмови вищого органу Відповідача від прийняття спадкоємця до складу учасників Відповідача не забороняє прийняти рішення щодо формування статутного капіталу іншим чином, в тому числі шляхом розподілу частки померлого учасника між іншими учасниками товариства, шляхом доформування статутного капіталу за рахунок додаткових внесків інших учасників товариства чи шляхом прийняття до складу учасників товариства нових осіб та наділення їх часткою учасника, що вийшов, з покладанням на цих осіб обов'язку щодо формування статутного капіталу.

В порушення вимог ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», учасникам Товариства не було запропоновано до голосування для включення до порядку денного питання про намір сформувати статутний капітал шляхом придбання вивільненої частки у статутному капіталі.

Згідно п.5 ст.144 Цивільного кодексу України, зменшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після повідомлення в порядку, встановленому законом, усіх його кредиторів. У цьому разі кредитори мають право вимагати дострокового припинення або виконання відповідних зобов'язань товариства та відшкодування їм збитків.

Відповідно до ч.4 ст.52 Закону України "Про господарські товариства", рішення про зменшення статутного капіталу товариства надсилається поштовим відправленням всім кредиторам товариства не пізніше триденного строку з дня його прийняття.

Рішення Товариства про зменшення його статутного капіталу набирає чинності не раніш як через 3 місяці після державної реєстрації і оприлюднення у встановленому порядку, згідно ст. 56 Закону України "Про господарські товариства".

Таким чином, законодавством передбачений порядок зменшення статутного капіталу, який полягає у повідомлення кредиторів не пізніше триденного строку з дня його прийняття, державній реєстрації рішення Товариства і опублікуванні відомостей на веб-сайті Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 98 Цивільного Кодексу України, загальні збори учасників товариства мають, право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Право участі у Товаристві з обмеженою відповідальністю є особистим майновим правом і не входить до спадщини, оскільки нерозривно пов'язано із :собою спадкодавця, тому не може передаватись за спадщиною (ст.ст. 100, 1219 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.55 Закону України «Про господарські товариства», спадкоємець у разі виявлення згоди вищого органу ТОВ має переважне право до вступу до складу учасників Товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 58, ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до п.4.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», у разі відмови спадкоємця від вступу до Товариства або відмови Товариства у прийнятті до нього спадкоємця йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала померлому учаснику, вартість якої визначається на день смерті учасника.

Порядок проведення розрахунків із спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства проводяться таким же чином, як і при виході учасника з товариства.

Аналогічне право учасника товариства з обмеженою відповідальністю передбачено ч.2 ст.148 ЦК України, ч. 1 ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», якою також встановлено, що така виплата не проводиться в день виходу учасника з товариства, а проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Зазначені положення законодавства України, які передбачають при виході учасника із товариства виплату йому вартості частки майна товариства, пропорційну частці у статутному капіталі, є імперативними, ці правила не можуть бути зміненими статутними документами товариства. Товариство з обмеженою відповідальністю у своїх статутних документах може встановлювати лише порядок, спосіб визначення вартості частки майна, що пропорційна частці учасника в статутному капіталі, і строки її виплати.

Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» не передбачений порядок, спосіб визначення вартості частки майна і строки її виплати.

Як передбачено п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» у випадку неврегульованості в установчих документах порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході виключенні) з Товариства, а також порядку і строків їх виплати, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення) виключно із дійсної (ринкової вартості) нерухомого майна - об'єкта оцінки, з урахуванням загальної концепції визначення ринкової вартості об'єктів нерухомого майна. Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється вся на дату виходу (виключення) з товариства. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Аналогічну правову позицію висловлює Судова у палата у господарських справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном, крім речей, вважаються майнові права та обов'язки. У ч. 1 ст. 66 та у ст. 139 ГК України визначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду від 07.12.2012 року по справі №5023/091/11, в основу розрахунку розміру такої виплати повинні, бути покладені дані фінансового обліку та звітності (балансу) товариства станом на дату виходу позивача зі складу учасників останнього.

Отже, встановлення вартості частки спадкоємця у майні товариства неможливо без визначення вартості майна товариства і потребує спеціальних знань, адже при розрахунках важливе значення має правильне обчислення вартості частки учасника майні товариства. При цьому необхідно врахувати вартість усіх активів товариства - як оборотних, так і необоротних.

Загальні збори учасників Товариства можуть приймати рішення про визначення шляху формування статутного капіталу тільки після затвердження документів фінансового обліку та звітності (балансу) з метою визначення прибутку товариства отриманого по дату смерті учасника та вартості майна Товариства.

Таким чином, товариство може відмовитися від прийняття спадкоємця до складу учасників з обов'язковою виплатою у грошовій або натуральній формі частки майні Товариства, яка належала померлому учаснику, вартість якої визначається на день смерті учасника. Вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, винна відповідати вартості чистих активів товариства за вирахуванням його зобов'язань, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату смерті. Вартість частини майна товариства, належна до сплати померлому учаснику визначається виключно із дійсної (ринкової) вартості об'єкта оцінки. Така виплата не проводиться в день виходу учасника з товариства, а доводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Тільки після затвердження документів фінансового обліку та звітності, загальні збори учасників можуть прийняти рішення про шлях формування статутного капіталу.

Представник позивача був присутнім на зборах на яких розглядалось питання про прийняття до складу учасників Товариства спадкоємця померлого учасника - ОСОБА_2 Рішенням Загальних зборів відмовлено у прийнятті спадкоємця до учасників ТОВ та постановлено виплатити їй вартість частки в статутному капіталі Товариства в сумі 38 337 грн. 50 коп., у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом. Питання про розгляд і затвердження річного звіту та балансу товариства на дату смерті учасника не було включено до порядку денного та не розглядалось, річний звіт та баланс не затверджувався загальними зборами товариства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 у справі № 910/21825/16, залишеним без змін постановою Вищого Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 встановлено наявність чистих активів, що також підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 09.11.2015 року про справі № 910/18936/15, а саме нежилі приміщення № 1, №1а, №№ 2-34; №№ 51-78; №№ 92-120; №№ 132-146; № 147 інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2091,90 кв. м., що знаходиться за адресою: 04070, м. Київ, вул. Братська, 6, загальною вартістю 22 541 900 грн. станом на 22 липня 2014 року.

Таким чином, протоколом загальних зборів прийнято рішення про виплату спадкоємцю вартості частки в статутному капіталі Товариства в сумі 38 337, 50 грн. в порушення чинних норм законодавства, питання про виплату належної частини прибутку Відповідача та вартості частини майна, яка пропорційна частці у статутному капіталі із дійсної (ринкової) вартості об'єкта оцінки з урахуванням загальної концепції визначення ринкової вартості об'єктів нерухомого майна не розглядалось.

Отже, спадкоємець не отримав вартість частки, пропорційної 61,340 % в загальних активах Відповідача з урахуванням суми прибутку отриманого за 1-й квартал 2012 року (по дату смерті учасника товариства) та вартість частини майна, пропорційної 61,340% із ринкової вартості об'єкта оцінки нерухомого майна, оскільки до порядку денного не було включено питання про затвердження балансу Товариства станом на дату смерті учасника. Відповідач порушив порядок визначення вартості частки майна, яку вирішено виплатити спадкоємцю та передчасно прийняв рішення про зменшення статутного капіталу.

Обставини, що встановлені у справі №910/21825/16 суд під час провадження у даній справі вважає такими, що відповідно до приписів ст. 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Даний принцип тісно пов'язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Оскільки, на момент розгляду даної справи рішення набрало законної сили у справі № 910/21825/16, то встановлені ним факти мають обов'язкову силу для вирішення даної справи.

Як встановлено судом, загальні збори учасників Товариства були проведені з порушенням чинного законодаства, а відтак позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття", що оформлені Протоколом від 03.04.2018 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86,129,236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Братська, 6), що оформлені Протоколом від 03.04.2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Братська, 6) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1) витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 06.03.2019

Суддя Н.І. Ягічева