ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2340/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/2340/18

за позовом: Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.. Незалежності, 39) в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса, проспект Шевченка, 4, )

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Матієнко Михайла Матвійовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

про зобов'язання звільнити земельну ділянку

Представники сторін:

від прокуратури - Озерова О.Д., довіреність № 035121, від 13.08.2015р.;

від позивача - Негара Р.В., довіреність № 1/01-50/18/2-19, від 11.01.2019р.

від відповідача - Галайчук Г.С., ордер № 306335,

Суть спору: Білгород-Дністровська місцева прокуратура звернулась до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації звернувся до Фізичної особи-підприємця Матієнко Михайла Матвійовича з позовом, в якому просить господарський суд Одеської області зобов'язати ФОП Матієнко М.М. звільнити земельну ділянку державної власності загальною площею 94,1847 га з розташованими на ній водним об'єктом, площа внутрішньої води якої складає 64,7645 га та 29,4202 га прибережно-захисної смуги, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту (кадастровий номер НОМЕР_2).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст.. 2, 84, 93, 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст.ст. 6, 13, 34 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.10.2018р. було відкрито провадження по справі №916/2340/18. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.12.2018р. строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів, в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.01.2019р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

25.01.2019р. до суду від Фізичної особи - підприємця Матієнко Михайла Матвійовича надійшло клопотання про витребування доказів, згідно якого відповідач просить витребувати у Головного управління Держгеокадастру в Одеській області наступну інформацію: - чи зареєстрована у Державному земельному кадастрі на теперішній час земельна ділянка загальною площею 94, 1847 га, з розташованим на ній водним об'єктом, площа внутрішньої води якої складає 64,7645 га та 29,4202 га прибережно-захисної смуги, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_2); - якщо земельна ділянка загальною площею 94, 1847 га, з розташованим на ній водним об'єктом, площа внутрішньої води якої складає 64,7645 га та 29, 4202 га прибережно-захисної смуги, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_2) не зареєстрована у Державному земельному кадастрі на момент звернення із запитом, зазначити дату та підстави виключення земельної ділянки з Державного земельного кадастру.

Ухвалою господарського суду Одеської області 25.01.2019р. клопотання Фізичної особи - підприємця Матієнко Михайла Матвійовича від 25.01.2019р. про витребування доказів по справі №916/2340/18 було задоволено.

Відповідач 16.11.2018р. за вх.ГСОО №23657/18 надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими безпідставними та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.06.2011р. №623/А-2011 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 94,1847 га з них 29,4202 га прибережно захисна смуга (в тому числі 22,8735 га інших захисних насаджень; 1,7787 га під гідротехнічними спорудами; 4,7680 га болота низинні), внутрішні води 64,7645 га (в тому числі під ставками) із земель водного фонду Фізичній особі - підприємцю Матієнко М.М. в довгострокову оренду терміном на 25 років, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населених пунктів, для риборозведення, розроблену Проектною ліцензійною організацією ПВК „Інжпроект" (зберігається у відділі Держкомзему Білгород-Дністровського району Одеської області) та вирішено надати ФОП Матієнко М.М. в довгострокову оренду терміном на 25 років земельну ділянку загальною площею 94,1847 га , з них 29,4202 га прибережна захисна смуга (в тому числі: 22,8735 га інших захисних насаджень; 1,7787 га під гідротехнічними спорудами; 4,7680 га болота низинні) внутрішні води 64,7645 га (в тому чсилі під ставками) із земель водного фонду, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населених пунктів, для риборозведення.

30.05.2012р. між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією (орендодавець) і ФОП Матієнко М.М. (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець надає на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 24.06.2011р. №623/А-2012, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду загальною площею 94,1847 га, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту, для риборозведення (кадастровий номер НОМЕР_2), який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Білгород- Дністровської міської ради Хорошуна В.М. від 02.06.2016 № 29873531.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 94,1847 га з розташованими на ній водними об'єктом, площа внутрішньої води якого складає 64, 7645 га та 9,4202 га прибережно захисної смуги (п.2). Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 1795913, 06 грн. (п.5)

Договір укладено на 25 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8).

Земельна ділянка передається в оренду для риборозведення (п.15). Цільове призначення земельної ділянки (категорія у відповідності до ст.19 ЗК України): землі водного фонду.

Прокурор зазначає, що в подальшому фізичною особою-підприємцем Матієнком М.М. повторно проведено державну реєстрацію права користування вищевказаною земельною ділянкою на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Кротової С.О. від 28.09.2016 № 31601699.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.05.2017 у справі № 916/3087/16 задоволено позов виконувача обов'язків першого заступника керівника Білгород- Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, фізичної особи-підприємця Матієнка М.М., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 та визнано недійсним договір оренди, укладений 30.05.2012 між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Матієнком М.М. щодо земельної ділянки загальною площею 94,1847 га з розташованим на ній водним об'єктом, площа внутрішньої води якої складає 64,7645 га та 29,4202 га прибережно-захисної смуги, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту, для риборозведення (кадастровий номер НОМЕР_2) строком на 25 років, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Хорошуна В.М. від 28.09.2016 № 31601699, зобов'язано фізичну особу-підприємця Матієнко М.М. повернути до земель державної власності, розпорядження якими здійснює Одеська обласна державна адміністрація, земельну ділянку загальною площею 94,1847 га з розташованими на ній водним об'єктом, площа внутрішньої води якої складає 64,7645 га та 29,4202 га прибережно-захисної смуги, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту (кадастровий номер НОМЕР_2).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду від 25.10.2017, із виправленням описки згідно ухвали Верховного суду від 20.08.2018, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі №916/3087/16 в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 30.05.2012 скасовано, рішення господарського суду Одеської області від 10.05.2017 в цій частині залишено в силі.

При чому, залишаючи в силі постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 в частині зобов'язання фізичну особу-підприємця Матієнка М.М. повернути до земель державної власності земельну ділянку, суд касаційної інстанції зазначив, що спірний договір не передбачав вибуття земельної ділянки із державної власності та відповідачу у власність не передавався, відтак, прокурор заявив вимогу, що не охоплюється наслідками недійсності договору оренди за змістом ст. 207 ГК України та ст. 216 ЦК України.

Отже, прокурор вважає, у зв'язку з визнанням недійсним договору оренди, з урахуванням приписів положень ст. ст.. 2, 84, 93, 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст.ст. 6, 13, 34 Закону України "Про оренду землі", земельна ділянка має бути звільнена фізичною особою-підприємцем Матієнком М.М.,

Посилаючись на вищенаведені обставини Білгород-Дністровська місцева прокуратура звернулось з відповідним позовом до господарського суду Одеської області за захистом порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Білгород-Дністровська місцева прокуратура направлені на зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку державної власності загальною площею 94,1847 га з розташованими на ній водним об'єктом, площа внутрішньої води якої складає 64,7645 га та 29,4202 га прибережно-захисної смуги, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту (кадастровий номер НОМЕР_2).

При чому підставою відповідного позову стало самовільне користування відповідачем спірною земельною ділянкою (кадастровий номер НОМЕР_2) без належної на те правової підстави, оскільки договір оренди земельної ділянки, яким відповідачу була надана в оренду відповідна земельна ділянка, згідно рішення господарського суду Одеської області від 10.05.2017 у справі № 916/3087/16, який набрав законної сили 25.10.2017 був визнаний недійсним.

Згідно зі ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі ч. 5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно ч. 1, 3 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Так, для вирішення зазначеного позовну з урахування положень чинного законодавства суду необхідно встановити факт зайняття на даний час відповідачем земельної ділянки без належної на то правової підстави.

Так дійсно, судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки, яким відповідачу була надана в оренду відповідна земельна ділянка, згідно рішення господарського суду Одеської області від 10.05.2017 у справі № 916/3087/16, яке набрало законної сили 25.10.2017 був визнаний судом недійсним.

В той же час, під час розгляду справи в суді, відповідачем 25.01.2019р. до суду було подано клопотання про витребування доказів, згідно якого відповідач просить витребувати у Головного управління Держгеокадастру в Одеській області наступну інформацію: - чи зареєстрована у Державному земельному кадастрі на теперішній час земельна ділянка загальною площею 94, 1847 га, з розташованим на ній водним об'єктом, площа внутрішньої води якої складає 64,7645 га та 29,4202 га прибережно-захисної смуги, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_2); - якщо земельна ділянка загальною площею 94, 1847 га, з розташованим на ній водним об'єктом, площа внутрішньої води якої складає 64,7645 га та 29, 4202 га прибережно-захисної смуги, яка знаходиться на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_2) не зареєстрована у Державному земельному кадастрі на момент звернення із запитом, зазначити дату та підстави виключення земельної ділянки з Державного земельного кадастру.

Зазначені інформацію відповідач просив витребувати оскільки, у нього є відомості що земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_2) відсутня в Державному земельному кадастрі.

Ухвалою господарського суду Одеської області 25.01.2019р. клопотання Фізичної особи - підприємця Матієнко Михайла Матвійовича від 25.01.2019р. про витребування доказів по справі №916/2340/18 було задовольно.

19.02.2019р. на виконання ухвали суду від 25.01.2019р. від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшов лист.

З відповідного листа вбачається, що за інформацією Міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгороді-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та згідно даних Державного земельного кадастру, земельній ділянці площею 94.1847 га. для риборозведення, категорія земель - землі водного фонду, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району (за межами населеного пункту), присвоєний кадастровий номер № НОМЕР_2 від 21.01.2014. Станом на 05.10.2016. в порядку інформаційного обміну від органу державної реєстрації прав, до Державного земельною кадастру надійшли відомості щодо реєстрації права власності на дану земельну ділянку за Одеською обласною державною адміністрацією та відомості щодо реєстрації договору оренди на вище вказану земельну ділянку між ФОП Матієнко М.М. та Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради від 30.05.2016 строком на 25 років. Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 728А-2017 від 14.08.2017 надано згоду на поділ земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2. 19.12.2017 земельна ділянка з кадастровим номером № НОМЕР_2 скасована в результаті поділу на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розробленої фізичною особою ФОП Ржепецьким С.О. Новоутвореним земельним ділянкам присвоєні наступні кадастрові номери: № НОМЕР_4 - 64,7645 га; № НОМЕР_5 - 10,6374 га: № НОМЕР_6 - 12,2361 га; № НОМЕР_7 - 4,7679 га; № НОМЕР_3 - 11,7787 га. Станом на 17.04.2018. в порядку інформаційного обміну від органу державної реєстрації прав, до Державного земельного кадастру надійшли відомості щодо реєстрації права власності за Одеською обласною державною адміністрацією на земельні ділянки з кадастровими номерами: №5 НОМЕР_4, № НОМЕР_5. № НОМЕР_6. Інші речові права від реєстратора права на земельні ділянки, які утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровий номер № НОМЕР_2 до Державного земельного кадастру не надходили.

Отже, з наведеного листа вбачається, що на момент звернення Білгород-Дністровської місцевої прокуратури з відповідним позов до суду спірна земельна ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, фактично перестала існувати, в зв'язку з чим посилання прокуратури щодо самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, аналізуючи норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

В той же час, Прокуратурою не надано до суду жодних доказів на спростування фактів наведених в листі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, а також доказів які б підтверджували факт зайняття ФОП Матієнко ММ. земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволені позову Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.. Незалежності, 39) в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Фізичної особи - підприємця Матієнко Михайла Матвійовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про зобов'язання звільнити земельну ділянку - відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Білгород-Дністровську місцеву прокуратуру (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.. Незалежності, 39).

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 березня 2019 р.

Суддя К.Ф. Погребна