УХВАЛА

04 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/231/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Житлово-будівельного кооперативу "Весна-2" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018 (головуючий суддя Верхогляд Т.А., судді Чередко А.Є., Парусніков Ю.Б.) та рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2018 (суддя Зінченко Н.Г.) у справі № 908/231/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Юрлюкссервіс"

до Житлово-будівельного кооперативу "Весна-2"

про стягнення 20000,00 грн - заборгованості за договором про надання юридичних послуг № 1807/2017 від 18.07.2017, 288,00 грн - 3 % річних, 1017,87 грн - інфляційних витрат, 20 000,00 грн - штрафу,

за зустрічним позовом Житлово-будівельного кооперативу "Весна-2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Юрлюкссервіс"

про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг № 1807/1017 від 18.07.2017,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2019 Житлово-будівельний кооператив "Весна-2" безпосередньо подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018 та рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2018 у справі № 908/231/18.

Ухвалою Верховного Суду від 31.01.2019 касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Весна-2" у справі № 908/231/18 залишено без руху з підстав, що клопотання про поновлення строку визнано судом не поважним, оскільки скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів отримання копії оскаржуваної постанови, а також відсутністю в матеріалах касаційної скарги документу на підтвердження сплати судового збору та доказів надіслання копії касаційної скарги позивачу у справі, що також зазначено в акті Верховного Суду від 21.01.2019 № 29.1-09/26 про відсутність повного комплекту документів, вказаних у додатку касаційної скарги.

Вказаною ухвалою, надано скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, а саме для можливості надання документу про сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, докази направлення копії касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Юрлюкссервіс" та клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження з доданням відповідних належних доказів (копія конверта, довідка органу зв'язку тощо).

Ухвала суду від 31.01.2019 отримана Житлово-будівельним кооперативом "Весна-2" - 08.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

17.02.2019 Житлово-будівельним кооперативом "Весна-2" направлено до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 31.01.2019 додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, оригінал платіжного доручення № від 29.12.2018 на суму 3 524,00 та докази направлення копії касаційної скарги позивачу у справі.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник посилається на ту обставину, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримав поштою 11.12.2018, у зв'язку з чим скаржник просить суд поновити строку на касаційне оскарження посилаючись на приписи статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження вказаних доводів, скаржник до матеріалів клопотання додав виписку з сайту Укрпошта щодо відстеження поштових пересилань та конверт з трек - кодом, в якому надійшла оскаржена постанова на адресу товариства - 11.12.2018.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приписами частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на зазначене та виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, колегія суддів визнала наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними.

Колегія суддів, перевіривши матеріали заяви про усунення недоліків касаційної скарги, дійшла висновку, що скаржником усунуто недоліки тільки в частині надання доказів надсилання копії касаційної скарги позивачу у справі.

Однак, в частині виконання вимог ухвали суду щодо надання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", які набрали чинності з 15.12.2017.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 встановлено у розмірі 1762,00 грн.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на день подання позовної заяви у цій справі, лютий 2018 року) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред'явлення відповідного позову. Об'єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об'єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Слід зауважити, що згідно з частиною 5 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об'єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, скаржник просить суд скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2018 у справі та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018 у справі № 908/231/18 і передати справу на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Таким чином, скаржником оскаржуються судові рішення, що прийнятті за результатами розгляду первісного та зустрічного позову.

З врахуванням наведених вище приписів Закону України "Про судовий збір" на час подання касаційної скарги скаржник повинен був сплатити судовий збір виходячи з вимоги майнового характеру при поданні первісного позову та вимоги немайнового характеру при поданні зустрічного позову.

Судом встановлено, що предметом первісного позову є стягнення 20 000,00 грн - заборгованості за договором про надання юридичних послуг № 1807/2017 від 18.07.2017, 288,00 грн - 3 % річних, 1 017,87 грн - інфляційних витрат, 20 000,00 грн - штрафу, що в загальній сумі складає 41 305,87 грн, а предметом зустрічного позову є визнання недійсним договору про надання юридичних послуг № 1807/1017 від 18.07.2017.

Враховуючи викладене, скаржник на час подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір виходячи з вимоги майнового характеру за первісним позовом в розмірі 3524,00 грн (41 305,87 х 1,5% = 619,58 грн, що менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому 1762,00 грн х 200% = 3524,00 грн) та 1 вимоги немайнового характеру в розмірі 3524,00 грн (1762,00 грн х 200% = 3524,00 грн), що в загальній в сумі складає 7 048,00 грн.

Скаржником на підтвердження сплати судового збору до матеріалів заяви про усунення недоліків додано платіжне доручення № від 29.12.2018 про сплату судового збору в сумі 3524,00 грн, тобто судовий збір сплачено не в повному розмірі.

Таким чином, скаржником недолік касаційної скарги в частині надання документу на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом розмірі невиконаний, у зв'язку з чим, касаційна скарга підлягає поверненню.

В силу приписів частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 234, 290, 292, 301 Господарського процесуального кодексу України, статтями 4, 6 Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Весна-2" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018 та рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2018 у справі № 908/231/18 повернути.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з копією касаційної скарги та доданими до скарги матеріалами, в тому числі оригінал платіжного доручення № від 29.12.2018 на суму 3524,00 грн, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.