ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 року м.Дніпро Справа № 912/2391/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач)

суддів: Вечірко І.О., Чередко А.Є.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від скаржника: Шульгін Є.Г., довіреність №01/01/19 від 01.01.2019 р., представник;

від прокуратури: Дідікова А.О., посвідчення №033466 від 18.05.2015 р., прокурор відділу;

від арбітражного керуючого: Лисенко А.В., довіреність №б/н від 28.01.2019 р., апредставник;

інші учасники процесу не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм"

на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 03 серпня 2018 року у справі № 912/2391/16 від 13.09.2016 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН), 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне,

за заявою №02-45/102 від 03.02.2017 розпорядника майна ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, арбітражного керуючого Лукашука М.В., 50069, а/с 3515, м. Кривий Ріг,

до відповідача 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм" (далі - ТОВ "Агроінвестпрайм"), 18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 189, оф. 4,

та відповідача 2. ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне,

про визнання недійсним договору підряду та визнання права власності на врожай 2016

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 03 серпня 2018 року у справі № 912/2391/16 задоволено клопотання відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм", заявлене в судовому засіданні - 26.07.2018, про долучення доказів у справі за супровідним листом № 26/07/18 від 26.07.2018.

Суд також задовольнив частково заяву №02-45/102 від 03.02.2017 розпорядника майна ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, арбітражного керуючого Лукашука М.В. та визнав недійсним договір підряду №1 від 24.03.2016, укладений між Державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм".

В решті вимог розпорядника майна ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, арбітражного керуючого Лукашука М.В. - суд відмовив.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм" (код ЄДР 40357875,18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 189, оф. 4) на користь арбітражного керуючого Лукашука Миколи Васильовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1) 1600, 00 грн судового збору.

Суд стягнув з Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (код ЄДР 00729913, 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне) на користь арбітражного керуючого Лукашука Миколи Васильовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1) 1600, 00 грн судового збору.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм", звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору підряду №1 від 24.03.2016, укладеного між Державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм", та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити арбітражному керуючому Лукашуку М.В. в задоволенні його вимог про визнання недійсним договору підряду №1 від 24.03.2016.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно встановив обставини справи.

Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми ч.1 ст. 9, ч.1 ст. 20 п.1 ч.1 ст. 98 Закону про банкрутство, оскільки заява Лукашука не містить посилання на підстави визнання недійсним правочину, вчиненого боржником, які передбачені статтею 20 Закону, і суд також не зазначив в своєму рішенні таких підстав.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми ч.2 ст. 237 ГПК України, оскільки суд вийшов за межі позовних вимог Лукашука М.В., визнавши договір підряду недійсним з інших підстав, ніж ним було заявлено.

Так, Лукашук М.В. посилався в обґрунтування своєї заяви на положення ст. 11,16,203,207,215,235,1130 ЦК України, ст. 175,207 ГК України, в той час як суд у своєму рішенні вирішив спір з посиланням на норми статті 233 ЦК України.

Апелянт зазначає, що позивач посилався на те, що оспорюваний договір підряду був вчинений сторонами для приховування іншого правочину - договору про спільну діяльність, який не був погоджений Кабінетом Міністрів України. Проте, суд першої інстанції визнав договір недійсним виходячи з того, що він укладений під впливом тяжкої для Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" обставини та на край невигідних умовах ( стаття 233 ЦК України), в той час, як ДП "Дослідне господарство "Червоний землероб" не заявляло вимогу про визнання договору недійсним з цих підстав.

Апелянт вважає, що докази в контексті недійсності договору підряду з підстави укладення його під впливом тяжкої для ДП "Дослідне господарство "Червоний землероб" обставини та на вкрай невигідних умовах під час розгляду заяви від 03.02.2017 року, з урахуванням заяви від 08.06.2008 року, не заявлялися, не обговорювалися та не досліджувалися. Тому ТОВ « Агроінвестпрайм» під час розгляду справи в суді першої інстанції не формулювало своєї правової позиції саме в даному контексті.

Крім того, виходячи з положень статті 233 ЦК України, саме Лукашук М.В., як розпорядник майна, повинен був довести наявність тяжкої обставини під час укладання договору підряду, а також невигідність цього договору. Проте, жодних доводів цього не було ні доведено, ні навіть , не було наведено з боку Лукашука М.В.

Апелянт посилається на те, що наявна заборгованість ТОВ « Агроінвестпрайм» перед ДП "Дослідне господарство "Червоний землероб" по договору підряду, яка встановлена рішенням господарського суду Черкаської області від 06.04.2017 року по справі № 925/74/17, не є доказом недійсності договору, а свідчить про наявність спірних відносин з приводу його виконання.

Відповідач вважає, що акт перевірки господарської діяльності та фінансово-економічного стану ДП "Дослідне господарство "Червоний землероб" не є доказом того, що Договір підряду від 24.03.2016 року вчинено на вкрай невигідних для ДП "Дослідне господарство "Червоний землероб" умовах, оскільки з акту вбачається, що заборгованість боржника зростала не з 2016, а з 2015 року через неповернення в 2015 році зі зберігання ТОВ « ВЕЛ-АВТО-ТРАНС» значної кількості продукції 2015 року.

Зазначене, на думку апелянта, свідчить про те, що суд неправильно встановив обставини, на підставі яких дійшов до висновку про те, що договір підряду укладений на вкрай невигідних для ДП "Дослідне господарство "Червоний землероб" умовах під впливом тяжкої обставини.

Все вищезазначене, є підставою для скасування рішення суду та відмови у задоволенні позовних вимог.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи № 912/2391/16 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН), 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне, з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018 для розгляду справи №912/2391/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач), суддів: Кузнецов В.О., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.10.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області , ухвалену суддею Коваленко Н.М. 03 серпня 2018 року повний текст якої складено 06 серпня 2018 року у справі № 912/2391/16 від 13.09.2016 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН), 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 20 .12. 2018 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2018 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 27.12.2018рік.

Згідно розпорядження керівника апарату суду у зв'язку із перебуванням суддів Коваль Л.А. та Кузнецова В.О. у відпустці призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №912/2391/16.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 912/2391/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач), суддів: Чередко А.Є., Вечірко І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.12.2018 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 06.02.2019рік.

06.02.2019 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 25.02.2019року.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу суду в частині визнання недійсним договору підряду та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Представник позивача та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду залишити без змін.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з»явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Оскільки відповідач 2 був належним чином повідомлений, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без його участі.

21 лютого 2019 року відповідач 2 надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказів довідку перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, висновок експерта № 19/13-2/419-СЕ/17 від 23.08.2018 року та висновок експерта № 133/7 від 06.12.2018 року ( л.с. 94 т. 3 матеріалів оскарження ухвали), та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення в частині долучення зазначених відповідачем доказів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з клопотання, дані докази подані відповідачем з пропуском строку на їх подання, без зазначення причини їх несвоєчасного подання та неможливості надати ці докази суду першої інстанції, а тому колегія суддів не приймає ці докази до уваги під час вирішення спору.

В судовому засіданні 25.02.2019 оголошена вступна і резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги, меж, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, заслухавши виступи представників особисто у судових дебатах, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2016 між відповідачами укладено Договір підряду №1 (далі за текстом - Договір підряду), відповідно до п. 1.1 якого Підрядник (ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН) зобов'язується на свій ризик виконати роботи з вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках, які перебувають у нього в постійному користуванні, (надалі іменується - роботи), за завданням та з використанням матеріалів Замовника (ТОВ "Агроінвестпрайм") на умовах цього Договору, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи, а також прийняти результат виконаних Підрядником робіт.

24.03.2016 Підрядником та Замовником укладено Додаткову угоду № 1 до Договору підряду №1 (далі - Додаткова угода № 1), якою Договір підряду викладено в редакції Додаткової угоди №1.

Відповідно до пункту 1.1 Додаткової угоди № 1 в межах договору, але на умовах, які визначені даною додатковою угодою, Підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботи з вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках, які перебувають у нього в постійному користуванні, та які на момент укладення даної додаткової угоди частково оброблені та засіяні восени 2015 року сільськогосподарськими культурами, а саме: озимою пшеницею та озимим ячменем, за завданням та з використанням матеріалів замовника на умовах даної додаткової угоди, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи, а також прийняти результат виконаних підрядником робіт.

Пунктом 1.8 Додаткової угоди № 1 визначено, що після збору врожаю озимих 2016 року на його частину, яка визначена умовами даної додаткової угоди у якості такої, що належить Підряднику, Підрядник набуває право власності, а на частину врожаю озимих 2016 року, яка визначена умовами даної додаткової угоди у якості такої, що належить Замовнику, Замовник набуває право власності.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.4 Додаткової угоди № 1 результатом взаємовідносин сторін по даній додатковій угоді є врожай озимих 2016 року, який Замовник набувають у свою власність у частці, яка визначається в відповідному додатку до даної угоди. Остаточна частка, яка зазначена в ч. 2.1 даної додаткової угоди, визначається сторонами на момент передання Підрядником Замовнику належних йому результатів робіт, а саме врожаю озимих 2016 року, з урахуванням умов даної додаткової угоди та всіх укладених до неї можливих змін та додатків, від яких залежить її визначення.

Додатковою угодою № 1 у пункті 5.1.1 визначено, що підрядник зобов'язаний своїми силами і засобами, на земельних ділянках, в обсягах та в строки, визначені технологією вирощування, з товарно-матеріальних цінностей Замовника виконати та передати Замовнику роботи, визначену частку зібраного врожаю озимих 2016 року, як результат виконаних робіт.

17.08.2016 Замовник та Підрядник уклали угоду № 2 до Договору підряду, якою у пунктах 1, 2.1, 2.2 визначили, що частина робіт, які передбачені договором та додатковими угодами, може, за відповідною вимогою та/ або обов'язковим письмовим погодженням Замовника, виконуватися третіми особами та технікою третіх осіб, яких залучить Замовник (далі разом - виконавець). Замовник самостійно та на свій розсуд визначає виконавця, який виконує частину робіт, які передбачені договором та додатковими угодами, та укладає з ним відповідний договір про виконання робіт. Вартість робіт по договору про виконання робіт Замовник сплачує на користь виконавця, а тому вона не включається Підрядником в ціну робіт, яка визначається договором та додатковими угодами.

Також у пунктах 2.4, 2.5 угоди № 2 до Договору підряду сторони визначили, що Договір підряду №1 від 24.03.2016 від відповідача 1 підписаний директором ОСОБА_6 від відповідача 2. в.о. директора ОСОБА_7

Відповідно до Договору ТОВ "Агроінвестпрайм" являється Замовником, а ДП "ДГ "Червоний землероб" - Підрядником.

Згідно з умовами Договору визначено, що:

Підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботи з вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках, які перебувають у нього в постійному користуванні, (надалі іменується "роботи") за завданням та з використанням матеріалів Замовника на умовах цього Договору, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи, а також прийняти результат виконаних Підрядником робіт.

Під результатом виконаних Підрядником робіт Сторони розуміють врожай 2016 року, який вирощений з посівного матеріалу (насіння) Замовника (далі Врожай 2016 року).

Право власності та інші майнові права на Врожай 2016 року, вирощений на умовах цього Договору, належить Замовнику (п. 1.1);

Перелік земельних ділянок на яких здійснюватиметься вирощування сільськогосподарських культур, а також найменування сільськогосподарських культур, які будуть на них вирощуватися, визначаються Сторонами в відповідному додатку до даного Договору (п. 1.1).

Згідно з Додатком № 1 до Договору визначений перелік культур, вирощування яких здійснюється за договором, а також номера полів їх площі, кадастрові номера земельних ділянок, номер та серія держаного акту, на підставі яких ДП "ДГ "Червоний землероб" використовує земельні ділянки.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 24.03.2016, Додаткової угоди №2 від 17.06.2016 до Договору підряду №1 від 24.03.2016 та Додатків до них визначений перелік озимих культур, вирощування яких здійснюється за договором, а також номера полів, їх площа, кадастрові номери земельних ділянок, номер та серія держаного акту, на підставі яких у ДП "ДГ "Червоний землероб" використовує земельні ділянки.

Згідно з Додатковою угодою №1 від 24.03.2016, з урахуванням умов Угоди про внесення змін від 30.03.2016 та Додаткової угоди №2 від 17.06.2016 до Договору визначено, що в межах Договору, але на умовах, які визначені даними Додатковими угодами, ДП "ДГ "Червоний землероб", як Підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботи з вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках, які перебувають у нього в постійному користуванні та які на момент укладення даної Додаткової угоди частково оброблені та засіяні восени 2015 року сільськогосподарськими культурами, а саме: озимою пшеницею та озимим ячменем, (далі роботи) за завданням та з використанням матеріалів Замовника на умовах даної Додаткової угоди, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи, а також прийняти результат виконаних Підрядником робіт.

Під результатом виконаних Підрядником робіт сторони розуміють Врожай озимих 2016 року, який вирощений з посівного матеріалу (насіння) Підрядника (далі Врожай озимих 2016 року).

Право власності та інші майнові права на Врожай озимих 2016 року, вирощений на умовах цього Договору, належить Замовнику (п. 1.1).

Підрядник не несе відповідальності за якість виконаних виконавцем робіт по договору про виконання робіт та негативні наслідки, якщо такі роботи будуть виконані виконавцем неякісно. Підрядник зобов'язаний допустити виконавця до виконання робіт, в тому числі і до своїх земельних ділянок, та сприяти йому у виконанні ним таких робіт.

Звертаючись 10.02.2017 року до відповідачів, у тому числі кредитора по справі - ТОВ « Агроінвестпрайм» із заявою про визнання недійсним договору підряду № 1 від 24.03.2016 року, укладеного між ДП ДГ "Червоний землероб" та ТОВ « Агроінвестпрайм» та визнання права власності на врожай 2016 року за недійсним договором, позивач - арбітражний керуючий розпорядник майна ДП ДГ "Червоний землероб" посилався на те, що сторони фактично приховали договір оренди земельної ділянки державної форми власності, тобто, фактично сторони вчинили удаваний правочин.

Позивач зазначив, що оспорюваний договір містить всі основні умови договору оренди, де вказано як об'єкт оренди, його загальну площу, строк дії договору, плату за користування та мету укладення правочину- використання земельної ділянки для вирощування сільгоспкультур. При цьому, за умовами договору підряду, вся вироблена продукція та посіви є власністю Замовника, а не Підрядника, який є господарством-користувачем земельної ділянки.

На відміну від договору підряду, договір оренди землі передбачає користування земельною ділянкою та вилучення внаслідок такого користування корисних властивостей земельної ділянки, що свідчить про те, що укладений договір є удаваним.

З огляду на удаваність правочину, відносини сторін необхідно регулювати щодо договору оренди, а не договору підряду.

11.06.2018 заявником (позивачем) подано заяву про зміну підстав позову, в якій позивач посилається на те, що укладений договір підряду є удаваним правочином, за яким фактично приховано договір про спільну діяльність, оскільки сторони визначили мету спільної діяльності: вирощування врожаю та набуття його у власність у відповідних частках (пункти 1.8, 2.1, 2.4 Додаткової угоди № 1); сторони визначили свої частки участі у спільній діяльності (з боку ДП ДГ "Червоний землероб" - земельні ділянки, що знаходяться у постійному користуванні останнього; з боку ТОВ "Агроінвестпрайм" - посівний матеріал, паливно-мастильні матеріали, засоби захисту рослин (пункти 1.1, 1.6 Договору підряду); сторони перебачили можливість виконання робіт з вирощування врожаю третіми особами та технікою третіх осіб, яких залучить ТОВ "Агроінвестпрайм" на свій розсуд, та за виконання робіт якими ДП ДГ "Червоний землероб" не несе відповідальності, що також не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 837 ЦК України щодо виконання роботи безпосередньо Підрядником, а також з положеннями ч.1 ст. 838 ЦК України щодо залучення саме Підрядником інших осіб до виконання робіт, і свідчить про те, що між сторонами виникали правовідносини, відмінні від підрядних.

З огляду на те, що для укладення договору про спільну діяльність повинна передувати процедура погодження відповідними органами, зокрема КМУ, яка не була дотримана, договір підлягає визнанню недійсним.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання договору підряду недійсним, господарський суд першої інстанції виходив з того, що даний правочин вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, (зокрема, реалізації за низьку оплату майна, що має значну цінність), під впливом тяжкої для неї обставини (наприклад, під загрозою банкрутства) і добровільно, тобто за відсутності насильства, обману чи помилки, можливо, навіть з ініціативи самого позивача.

Суд послався на те, що в Договорі підряду №1 від 24.03.2016, укладеного за 6 місяців до порушення справи №912/2391/16 про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, вказано: "…- З огляду на скрутне матеріальне становище Підрядника, відсутність у нього обігових коштів та основних засобів для забезпечення в 2016 році як посівної, так і зернозбиральної компанії, а також для проведення інших робіт, які пов'язані з зазначеними компаніями, на земельних ділянках, що перебувають у Підрядника в постійному користуванні,

- З метою збереження якісних характеристик земельних ділянок, що перебувають у Підрядника в постійному користування (в тому числі і для уникнення засмічення багаторічними та однорічними бур'янами та чагарниками), які (якісні характеристики) можуть бути знижені та/або втрачені через фінансову неспроможність Підрядника забезпечити їх обробку, …"

Тобто, факт скрутного матеріального становища, станом на дату укладення зазначеного договору, був достеменно відомий сторонам, під чим вони власноруч і підписалися.

Не дивлячись на таку обставину, вказаний договір був підписаний на кабальних умовах для відповідача 2, оскільки, право власності на врожай 2016, як озимих так і ярих культур, за таким договором належить відповідачу 1.

Крім цього, рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.04.2017 у справі №925/74/17 встановлені обставини щодо невиконання відповідачем 1 зобов'язань за Договором підряду №1 від 24.03.2016 перед відповідачем 2, в результаті чого було стягнути з ТОВ "Агроінвестпрайм" на користь ДП "ДГ "Червоний землероб" КДСГДС НААН - 244 207,08 грн. боргу та 3 663,11 грн витрат на сплату судового збору.

Тобто, в результаті укладення Договору підряду №1 від 24.03.2016, з усіма змінами та додатковими угодами до нього, відповідачем 2 не було отримано прибутку, що погіршило його стан неплатоспроможності ще більше та спричинило неможливість задоволення вимог кредиторів та, як наслідок, зокрема, порушено справу про банкрутство відповідача 2 (боржника).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обігу, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до приписів Цивільного Кодексу України:

- підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839);

- якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок (частина перша статті 840);

- у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч. 1, 3 ст. 843);

- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526);

- зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628);

- договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629);

- якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530).

Зі змісту оспорюваного договору вбачається, що підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботи з вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках, які перебувають у нього в постійному користуванні, (надалі іменується "роботи") за завданням та з використанням матеріалів Замовника на умовах цього Договору, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи, а також прийняти результат виконаних Підрядником робіт.

Під результатом виконаних Підрядником робіт Сторони розуміють врожай 2016 року, який вирощений з посівного матеріалу (насіння) Замовника (далі Врожай 2016 року).

Право власності та інші майнові права на Врожай 2016 року, вирощений на умовах цього Договору, належить Замовнику (п. 1.1).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що аналіз Договору № 1 від 24.03.2016 та всіх додатків до нього вказує, що за своє правовою природою він являється договором підряду, а не удаваним правочином, який приховує за собою договір про спільну діяльність, як зазначив позивач.

Вирішуючи питання щодо недійсності даного договору, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Як зазначив суд першої інстанції, провадження у справі про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН порушено ухвалою господарського суду Кіровоградської області 13.09.2016 року, в той час як Договор підряду №1 був укладений між сторонами 24.03.2016, тобто, за 6 місяців до порушення справи № 912/2391/16 про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, що підпадає під дію спеціальної норми статті 20 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За ст. 1 Закону - неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. (ч. 3 ст. 10 Закону)

При цьому, обставини неможливості задоволення боржником протягом трьох місяців, після встановленого для їх погашення строку, підтверджується виключно судовим рішенням, яке набрало законної сили та постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Зі змісту договору підряду вбачається: « З огляду на скрутне матеріальне становище Підрядника, відсутність у нього обігових коштів та основних засобів для забезпечення в 2016 році як посівної, так і зернозбиральної компанії, а також для проведення інших робіт, які пов'язані з зазначеними компаніями, на земельних ділянках, що перебувають у Підрядника в постійному користуванні,

- З метою збереження якісних характеристик земельних ділянок, що перебувають у Підрядника в постійному користування (в тому числі і для уникнення засмічення багаторічними та однорічними бур'янами та чагарниками), які (якісні характеристики) можуть бути знижені та/або втрачені через фінансову неспроможність Підрядника забезпечити їх обробку, …"

Тобто, факт скрутного матеріального становища, станом на дату укладення зазначеного договору, був достеменно відомий сторонам, під чим вони власноруч і підписалися.

Проте, не дивлячись на таку обставину, вказаний договір був підписаний на кабальних умовах для відповідача 2., оскільки, право власності на врожай 2016, як озимих так і ярих культур, за таким договором належить відповідачу.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, за фінансово-економічними показниками ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН є підприємством збитковим, що відображено у його балансі на 31.12.2016.

Так станом на кінець звітного періоду збитки підприємства склали 2 969 000 грн.

За актом перевірки господарської діяльності та фінансово-економічного стану ДП "ДГ "Червоний землероб" КДСГДС НААН від 19-26.07.2016, зокрема, за результатами проведеної перевірки господарської діяльності та фінансово-економічного стану ДП ДГ "Червоний землероб" КДСГДС НААН комісія отримала висновки та розробила рекомендації:

- аналіз основних фінансово-економічних показників діяльності підприємства свідчить про те що, фінансова стійкість підприємства у 2015-2016 pp. низька: коефіцієнт платоспроможності (фінансової незалежності) знизився з 0,53-0,59 до 0,24-0,26, водночас зріс коефіцієнт концентрації позикового капіталу з 0,41-0,47 до 0,74-0,76 та знизився коефіцієнт фінансової стійкості з 1,11-1,46 до 0,32-0,35 (норматив- більше 1).

Станом на 1.07.2016 поточні платіжні зобов'язання ДП ДГ "Червоний землероб" склали 33,363 млн. грн, з яких заборгованість за першочерговими платежами (розрахунки по заробітній платі та з бюджетом) - 6,038 млн. грн. На балансі підприємства власні оборотні активи складають 40,327 млн. грн, але внаслідок неповернення зі зберігання ТОВ "ВЕЛ-АВТО-ТРАНС" значної кількості продукції врожаю 2015 p., підприємство опинилося в скрутному становищі, оскільки не мало можливості для реалізації запасів продукції рослинництва та своєчасного розрахунку з кредиторами.

Щомісячне зростання заборгованості ДП "ДГ "Червоний землероб" КДСГДС НААН" з оплати праці та обов'язкових платежів до державного та місцевого бюджетів відбувається через тривале заблокування каси підприємства (з лютого 2015 р.) та банківських рахунків (з вересня 2015 p.).

Таким чином вбачається, що у відповідності до статті 20 Закону про банкрутство, боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

Відповідно до частин 1, 2 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Відповідно до ст. 233 ЦК України - правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Ознаками правочину, що підпадає під дію статті 233 ЦК України, є вчинення особою правочину на вкрай невигідних для себе умовах (зокрема, реалізації за низьку оплату майна, що має значну цінність), під впливом тяжкої для неї обставини (наприклад, під загрозою банкрутства) і добровільно, тобто за відсутності насильства, обману чи помилки, можливо, навіть з ініціативи самого позивача.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, в результаті укладення Договору підряду №1 від 24.03.2016, з усіма змінами та додатковими угодами до нього, відповідачем 2. не було отримано прибутку, що погіршило його стан неплатоспроможності ще більше та спричинило неможливість задоволення вимог кредиторів та, як наслідок, зокрема, порушено справу про банкрутство відповідача 2. (боржника).

При цьому, колегія суддів зазначає, що укладення оспорюваного договору не є тією підставою, у результаті чого боржник став неплатоспроможним, натомість підставою для визнання недійсним спірного правочину є те, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, які мали вплив на його фінансово-майновий стан, у результаті чого виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

Тобто, фактично укладання спірного договору підряду унеможливило здійснення боржником господарської діяльності для отримання прибутку, і, відповідно відновлення платоспроможності для розрахунку з кредиторами, що з урахуванням існування обставин, передбачених ст. 203,215 ЦК України, є підставою для визнання укладених правочинів недійсними.

При цьому, доводи апелянта про те, що позивач не зазначав у якості підстав позову положення статті 233 ЦК України, на які послався суд, не є виходом за межі позовних вимог з огляду на наступне.

Так, правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Це можуть бути загальні ( стаття 215,216 ЦК України), та спеціальні підстави ( стаття 219-235 ЦК України).

Як роз'яснено у п. 2.1 постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року № 11 « Про деякі питання визнання правочинів недійсними», перші повинні застосовуватись господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частини першої-третьої , п'ятої статті 203 ЦК України, і не підпадає під дію інших, спеціальних підстав.

В даному випадку, суд визнав, що укладений правочин є недійсним як з загальних підстав, оскільки порушує вимоги інших законодавчих актів України ( ч.1 ст. 203) , так і з спеціальних підстав у вигляді укладання правочинів на вкрай невигідних умовах, що не виключає одне одну, й не є вихідом за межі заявлених вимог про визнання правочинів недійсними.

Доводи апелянта про те, що заява розпорядника майна Лукашука М.В. про визнання правочину недійсним не містить посилання на підстави визнання правочину, вчиненого боржником, які передбачені статтею 20 Закону, і суд також не зазначив в своєму рішенні таких підстав, є необґрунтованими.

Так, як в первинній заяві, так і в уточненій, позивач посилається на положення статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( л.с. 80-81 т. 1 матеріалів оскарження ухвали суду).

В рішенні суд першої інстанції також послався на положення ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора, зокрема, підстави: боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим ( сторінка 12 абзац 2).

Посилання апелянта в судовому засіданні на той факт, що суд ухвалив своє рішення на підставі документів, які не були надані позивачем, а саме: акту перевірки господарської діяльності та фінансово-економічного стану ДП "ДГ "Червоний землероб" КДСГДС НААН від 19-26.07.2016 колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки даний позов розглядається в позовному провадженні, в межах справи про банкрутство, до якої долучений даний акт, та у межах якої ухвалою господарського суду від 15.11.2016 року прийнято до розгляду заяву кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю « Агроінвестпрайм» з грошовими вимогами до боржника.

Доводи апелянта про те, що акт перевірки господарської діяльності та фінансово-економічного стану ДП "Дослідне господарство "Червоний землероб" не є доказом того, що Договір підряду від 24.03.2016 року вчинено на вкрай невигідних для ДП "Дослідне господарство "Червоний землероб" умовах, оскільки з акту вбачається, що заборгованість боржника зростала не з 2016, а з 2015 року через неповернення в 2015 році зі зберігання ТОВ « ВЕЛ-АВТО-ТРАНС» значної кількості продукції 2015 року, є фактично підтвердженням позиції позивача про те, що саме на момент укладання спірного договору підприємство вже перебувало у край скрутному становищі, а тому даний договір укладено на шкоду власним інтересам, унеможливив виконання грошових зобов'язань перед іншими кредиторами та привів до неплатоспроможності боржника.

Інші доводи апелянта є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду в частині відмови позивачу у визнанні права власності на врожай 2016 сторонами не оскаржувалось, суд апеляційної інстанції не здійснює перегляд судового рішення в цій частині.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, то у відповідності до ст. 276 ГПК України означене є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 272-276 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестпрайм" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 03 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04.03.2019

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя І.О.Вечірко

Суддя А.Є.Чередко