ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. м. Київ Справа№ 910/10210/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 27.02.2019
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу автогаражного кооперативу "Чайка"
на ухвалуГосподарського суду міста Києва
від21.12.2018
суддя Блажівська О.Є. м. Київ
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО", м. Київ
до1) автогаражного кооперативу "Чайка", м. Київ 2) Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Київська міська рада, м. Київ
прозобов'язання вчинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до автогаражного кооперативу "Чайка" та Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позивних вимог позивачем зазначено, що 02.05.2007 між товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" та автогаражним кооперативом "Чайка" було укладено додаткову угоду №3 до Інвестиційного договору на будівництво з подальшою експлуатацією та обслуговуванням приміщень мініавтосервісу та магазину супутніх товарів за адресою: м. Київ, вул.Кирилівська (Фрунзе), 82 від 27.10.2005. Як зазначено позивачем, 14.04.2010 рішенням Господарського суду міста Києва було визнано за товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" право власності на приміщення загальною площею 30,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська (Фрунзе), 82 і розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :58:281:0016 та зобов'язано автогаражний кооператив "Чайка" не чинити перешкоди у здійсненні товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" право власності, у зв'язку з чим позивач просить:

- визнати з 27.08.2010 (з дати змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) припиненим права користування земельної ділянки кадастровий номер :58:281:0016 Автогаражним кооперативом "Чайка";

- визнати з 27.08.2010 право користування на земельну ділянку кадастровий номер :58:281:0016 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО";

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві зареєструвати право користування земельною ділянкою кадастровий номер :58:281:0016 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.09.2018.

13.12.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" надійшла заява про забезпечення позову, в якій останнє просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони проведення будь-яких будівельних робіт та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул.Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району;

- заборони органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул.Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району.

Заява мотивована необхідністю вжиття заходів забезпечення позову, оскільки автогаражний кооператив "Чайка" почав проводити підготовчі будівельні дії, а саме: засипав земельну ділянку піском, порушив паркан та розмістив ескаватор на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул.Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/10210/18 задоволено в повному обсязі заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони проведення будь-яких будівельних робіт та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району.

Ухвала місцевого господарського суду із посиланням на ст.ст. 136-140 Господарського процесуального кодексу України мотивована доведеністю заявлених товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" в заяві про забезпечення позову підстав.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою, автогаражний кооператив «Чайка» (надалі-скаржник/АК «Чайка») звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги АК «Чайка» мотивовані порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме ч. 2 ст. 136, ч. 1 ст. 234, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник зазначає, що суд що на підставі фотознімків земельної ділянки та витягу з Державного земельного кадастру прийшов до висновку про те, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіінвестбуд і КО» про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Проте скаржник вважає такі висновку суду першої інстанції неправомірними. В обґрунтування вказаної позиції заявник апеляційної скарги послався на те, що:

- посилання суду на те, що на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016 перебуває екскаватор, жодним чином на дає підстав стверджувати, що скаржник провидить будівельні роботи, оскільки екскаватор можливо використовувати не тільки в цілях будівництва, а й для інших потреб;

- наявність піску на земельній ділянці, також не може підтверджувати факту будівельних робіт, оскільки пісок використовується не виключно для будівництва;

- наявність металу аналогічно не може підтверджувати засмічення та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016.

Як вказує заявник апеляційної скарги при з'ясуванні обставин викладених у заяві про забезпечення позову місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову у зв'язку із встановленим сервітутом на земельну ділянку.

Скаржник посилається на те, що місцевим господарським судом було враховано те, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 29.12.2018 АК "Чайка" не було проведено державної реєстрації сервітуту щодо земельної ділянки кадастровий номер :85:281:0016.

Крім того, АК «Чайка» вказує про те, що місцевий господарським судом не було враховано того, що жодних реєстраційних дій щодо земельної ділянки кадастровий номер :85:281:0016 починаючи з 10.05.2016 і по цей час проведено не було, що підтверджується Витягом з ДЗК, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 146176176.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі № 910/10210/18 задоволено клопотання АК "Чайка" та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/10210/18; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/10210/18; розгляд апеляційної скарги АК "Чайка" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/10210/18 призначено на 18.02.2019.

13.02.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позив зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів, викладених у апеляційній скарзі відповідача 1 та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2019 відкладено розгляд справи № 910/10210/18 на 27.02.2019.

Головне територіальне управління юстиції у місті Києві та Київська міська рада відзивів на апеляційну скаргу АК «Чайка» не подали. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні адвокат скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" про забезпечення позову відмовити повністю.

Представник ТОВ "Сітіінвестбуд і КО" в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві підстав та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт-без змін.

Головне територіальне управління юстиції у місті Києві та Київська міська рада в судове засідання не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Київської міської ради через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Київської міської ради

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення адвоката відповідача 1 та представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвала суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову.

Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів оскарження ухвали суду, що товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО", 1 серпня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до автогаражного кооперативу "Чайка" та Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зобов'язання вчинити дії.

В процесі розгляду справи від товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" надійшла заява про забезпечення позову, в якій останнє просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони проведення будь-яких будівельних робіт та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул.Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району;

- заборони органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул.Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, автогаражний кооператив "Чайка" почав проводити підготовчі будівельні дії, а саме: засипав земельну ділянку піском, порушив паркан та розмістив ескаватор на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району.

В підтвердження вказаних обставин товариством з обмеженою відповідальністю «Сітіінвестбуд і КО», зокрема, долучено до заяви про забезпечення позову фотознімки земельної ділянки.

Крім того, заявник зазначає, що товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" 14.12.2018 було отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :85:281:0016, який додано до додаткових пояснень до заяви про забезпечення позову. Відповідно до відомостей наявних у зазначеному витягу на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016 встановлено земельний сервітут, а саме: право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/10210/18 задоволено в повному обсязі заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони проведення будь-яких будівельних робіт та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заявлених позивачем по даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції зазначив, що наявний зв'язок між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами, вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Тоді як, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району, виходячи за наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання (п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

У п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" роз'яснено, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 911/2930/17.

Як вірно було зазначено місцевим господарським судом, що предмет спору за вимогами позивача стосується земельної ділянки кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району, яка була об'єктом оренди позивачем за договором оренди земельної ділянки від 24.03.2010.

Отже, предметом спору у даній справі є, фактично, спір щодо права користування земельною ділянкою, користувачем якої, на думку заявника, є позивач, а на думку відповідача - останній.

Підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов'язаністю з позовною вимогою і статтею 136 ГПК України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Тобто, за замістом частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати, за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звернувся позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.

Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 920/740/17.

Враховуючи предмет та підстави позову, а також те, що з наданих позивачем документів до заяви про забезпечення позову вбачаться, зокрема, встановлення земельного сервітуту та проведення будівельних робіт, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а тому задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду при умові задоволення позовних вимог, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіінвестбуд і КО» про забезпечення позову шляхом заборони проведення будь-яких будівельних робіт та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району, оскільки вказана вимога не відповідає вимогам ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених автогаражним кооперативом "Чайка" вимог, що в свою чергу свідчить про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи, зокрема, щодо втановлення заборони проведення будь-яких будівельних робіт та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району, внаслідок чого судом було невірно застосовано норми процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення було неповно з'ясовані обставини справи, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 від у справі № 910/10210/18 підлягає частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" про вжитя заходів забезпечення позову.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, частково підтвердилися під час розгляду даної справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судовий збір за подачу як позову, так апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 136, 140, 240, 267-271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу автогаражного кооперативу "Чайка" на ухвалу Гоподарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/10210/18 задвольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/10210/18 в частині задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" про забезпечення позову шляхом заборони проведення будь-яких будівельних робіт та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району скасувати.

3. В цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" про забезпечення позову шляхом заборони проведення будь-яких будівельних робіт та складання металобрухту на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Фрунзе (Кирилівська) 82, Подільського району.

4. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 у справі № 910/10210/18 залишити без змін.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіінвестбуд і КО" ( 02183, м. Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-А, ідентифікаційний код 35059917) на користь автогаражного кооперативу «Чайка» ( 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, ідентифікаційний код 26189578) 960 ( дев'ятсот шістдесят) грн. 05 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видати наказ.

7. Матеріали оскарження у справі № 910/10210/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

9. Доручити Господарському суду міста Києва у порядку ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано -01.03.2019.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

І.А. Іоннікова