УХВАЛА

28 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 921/186/13-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018

(головуючий суддя - Плотніцький Б.Д., судді: Кравчук Н.М., Кордюк Г.Т.)

та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.09.2018

(суддя Хома С.О.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби

у справі №921/186/13-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз"

про стягнення 37 458 352,87 грн боргу за переданий природний газ, 231 565,28 грн інфляційних втрат, 985 298,76 грн - 3% річних та 3 130 304,42 грн пені,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2019 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.09.2018 у справі №921/186/13-г.

Верховний Суд, розглянувши подану Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" касаційну скаргу вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.09.2018 скаргу №14/5-2787в від 20.09.2018 Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби залишено без розгляду, оскільки скаржником було пропущено встановлений законодавством десятиденний строк звернення із скаргою на дії органів Державної виконавчої служби та у зв'язку з тим, клопотання про відновлення пропущеного строку на звернення до суду з даною скаргою не було подано разом зі скаргою.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у цій справі ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.09.2018 (про залишення скарги на дії органу державної виконавчої служби без розгляду) залишено без змін.

Постановляючи оскаржувані рішення суди керувалися ч. 2 ст. 30, ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 118, ч. 1 ст. 339, ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами п. а) ч. 1, ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із системного застосування вказаних норм, з урахуванням того, що з клопотанням про поновлення пропущеного строку на звернення зі скаргою на дії органів державної виконавчої служби позивач до суду не звертався, суд дійшов висновку, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що розгляд касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) зазначено, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.09.2018 на підставі частини 2 статті 293 ГПК України.

Крім того, залишення скарги без розгляду на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України не позбавляє скаржника права звернутися з скаргою повторно разом із заявою про відновлення строку на її подання.

Керуючись статтями 2, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №921/186/13-г за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.09.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Мамалуй

Л. Стратієнко