СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа №5023/10192/11

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання За участю представників сторін: від апелянта ліквідатор від ТОВ "ФК "Алькор Інвест" від ОСОБА_1 від інших кредиторів розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 Плахов О.В., Шутенко І.А. ОСОБА_5 ОСОБА_6 - за довіреністю №ННА184135 від 02.02.2018; Віскунов О.В. - за посвідченням №115 від 07.02.2013; ОСОБА_8 - за довіреністю б/н від 04.12.2017; ОСОБА_9 - на підставі ордеру ПТ№031562 від 18.02.2019; не з'явилися; ОСОБА_10, м. Харків, (вх. №1422 Х/2)
на ухвалу Господарського суду Харківської області
від22.11.2018 (повний текст підписано 23.11.2018)
у справі№5023/10192/11 (суддя Міньковський С.В.)
за заявою боржника проФізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича, смт. Вільшани, Харківська область банкрутство
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2018 у справі №5023/10192/11 задоволено заяву ліквідатора Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича (надалі - ФОП Калашник В.О.); визнано недійсними результати аукціону з продажу нежитлових приміщень належних банкруту: мансарди №1-:-8, І, II в літері "А-4", заг. пл. 233,2 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, проведеного 31.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торговельний центр"; визнано недійсним Договір №85 купівлі-продажу нежитлових приміщень мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", заг.пл. 233,2 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, укладений 15.02.2012 між ліквідатором ФОП Калашника В.О. - Самойленко О.М. та ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.; витребувано з володіння ТОВ "БК-Скай" на користь ФОП Калашника В.О. нежитлові приміщення мансарди №1-:-8, І, II в літері "А-4", заг. пл. 233,2 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1; визнано за Калашником В.О. право власності на нежитлові приміщення мансарди №1-:-8, І, II в літері "А-4", заг.пл. 233,2 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1; визнано недійсними результати аукціону з продажу нежитлових приміщень 4-го поверху №1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, належних банкруту, проведеного 31.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торговельний центр"; визнано недійсним Договір №81 купівлі-продажу нежитлових приміщень 4-го поверху №1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, укладений 15.02.2012 між ліквідатором ФОП Калашника В.О. - Самойленко О.М. та гр. ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.; визнано за Калашником В.О. право власності на нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з постановленою ухвалою, до Східного апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_10 з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2018 року у справі №5023/10192/11 та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяв ліквідатора ФОП Калашника В.О. про визнання недійсними результатів аукціонів, договорів купівлі-продажу нерухомого майна банкрута та визнання права власності на зазначену нерухомість за Калашником В.О.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Скаржник доводить незаконність рішення місцевого суду, посилаючись на те, що 22.05.2014 ОСОБА_10 було передано в іпотеку ОСОБА_14 частину спірного нерухомого майна (нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", заг.пл. 233,2 кв.м.), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору іпотеки (посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_15, та зареєстрованого в реєстрі під №472), про що внесені дані до Державного реєстру іпотек. Однак, незважаючи на факт перебування нерухомого майно в забезпеченні, місцевим судом не було залучено учасником у справі іпотекодержателя - ОСОБА_14 і не повідомлено його про розгляд справи, у зв'язку з чим постановлено оскаржувану ухвалу суду за відсутністю особи, рішення на права, обов'язки та інтереси якої впливає у даній справі, чим грубо порушено права іпотекодержателя нерухомого майна.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2018 здійснено розподіл судової справи №5023/10192/11 та визначено наступний склад колегії суддів для її розгляду: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., судді Геза Т.Д. і Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 поновлено ОСОБА_10 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 22.11.2018 у справі №5023/10192/11; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_10; встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим учасникам справи в порядку ст. 263 ГПК України до 10.01.2019; призначено справу до розгляду на 30.01.2019 о 15:45 год.

01.01.2019 та 14.01.2019 на адресу апеляційного суду від ТОВ "Фінансова компанія "Алькор Інвест" і ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в якому кредитор та його правонаступник посилаються на безпідставність доводів та вимог апеляційної скарги, просять суд залишити її без задоволення, а оскаржувану у справі ухвалу без змін. Узагальнена юридична позиція вказаних учасників справи полягає в такому:

- оскаржувана ухвала жодним чином не впливає на права та обов'язки ОСОБА_14, оскільки в її мотивувальній та резолютивній частинах не наведено висновків про права та обов'язки зазначеної фізичної особи;

- в рішенні місцевого суду прямо не вказано про права та обов'язки ОСОБА_14, а тим більше це рішення їх не порушує, зважаючи на те, що власником нерухомого майна на момент винесення оскаржуваної ухвали було ТОВ "БК-Скай", яке залучено до участі у справі;

- обставини проведення аукціону та укладення договору купівлі-продажу, які досліджувались судом відбувались до набуття ОСОБА_14 статусу іпотекодержателя спірного майна;

- щодо вимоги апелянт про відмову у задоволенні заяви ліквідатора, то ОСОБА_10 не наведено жодного спростування мотивів суду першої інстанції, щодо визнання недійсними результатів аукціону та договорів купівлі-продажу майна; апеляційна скарга не містить аргументів, які б давали підстави вважати процедуру аукціону проведеною у відповідності до вимог закону; самі лише наполягання апелянта про порушення процесуальних норм не можуть бути підставою для прийняття судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора.

15.01.2019 на адресу апеляційного суду від ліквідатора ФОП Калашника В.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого арбітражний керуючий Віскунов О.В. вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою і безпідставною, просить суд відмовити в її задоволенні. Мотиви заперечень ліквідатора повністю узгоджуються з висновком місцевого суду.

На підставі розпорядження керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 29.01.2019, у зв'язку із знаходженням на лікарняному судді Гези Т.Д., яка входить до складу постійної колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл справи №5023/10192/11.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2019, здійснено розподіл судової справи №5023/10192/11 та визначено наступний склад колегії суддів для її розгляду: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., судді Плахов О.В. і Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 залучено ОСОБА_14 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог; зобов'язано ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Віскунова О.В. направити ОСОБА_14 копію заяви про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна банкрута та доданих до них документів; зобов'язано ОСОБА_10 направити ОСОБА_14 копію апеляційної скарги; роз'яснено третій особі про її право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, інше; оголошено перерву у судовому засіданні до 18.02.2019 о 10:00 год.

18.02.2019 на адресу апеляційного суду надійшло повідомлення (клопотання) від ОСОБА_16, в якому він повідомив суд, що його батько ОСОБА_14, який залучено апеляційним судом у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому просив розглянути питання вступу ОСОБА_16 в якості правонаступника його батька ОСОБА_14, надавши копію свідоцтва про смерть.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 встановлено ОСОБА_16 строк до 25.02.2019 для надання до суду доказів та документів на підтвердження переходу до нього спадщини від спадкодавця ОСОБА_14; оголошено перерву у судовому засіданні 25.02.2019 о 09:15 год.

При вирішенні питання щодо правонаступництва ОСОБА_16 колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Загальні положення про спадкування наведені в Главі 84 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Враховуючи вищенаведені положення цивільного законодавства колегія суддів вважає, що для здійснення процесуального правонаступництва фізичної особи ОСОБА_14, заявнику необхідно було надати до суду документи, які підтверджують ту обставину, що ОСОБА_16 є спадкоємцем ОСОБА_14 та вступив у спадщину.

При цьому, саме за наявності таких доказів, суд може встановити, що саме ОСОБА_16 має право на спадщину за Договором іпотеки (посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_15, та зареєстрованого в реєстрі під №472), про що внесені дані до Державного реєстру іпотек, а не інші родичі померлого ОСОБА_14, тобто дійти висновку, що має місце передача права вимоги саме визначеній конкретній особі, а не широкому колу осіб, що відповідає інституту спадкування.

Однак, станом на 25.02.2019 заявник - ОСОБА_16 витребуваних судом доказів не надав та не виконав вимоги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019, що на даному етапі (до вступу спадкоємців у спадщину) свідчить про передчасність вирішенні питання щодо правонаступництва прав та обов'язків ОСОБА_14 Тому клопотання про вступу ОСОБА_16 в якості правонаступника його батька ОСОБА_14 не підлягає задоволенню.

Судове засідання апеляційної інстанції, яке призначено 25.02.2019, проводилось за участю представника апелянта - ОСОБА_10, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги та скасуванні ухвали Господарського суду Харківської області від 22.11.2018 року у справі №5023/10192/11, а також за участю ліквідатора Віскунова О.В., представникі ТОВ "Фінансова компанія "Алькор Інвест" і ОСОБА_1, які дотримувались спільної позиції щодо необґрунтованості та безпідставності вимог апеляційної скарги, просили суду оскаржувану у даній справі ухвалу залишити без змін.

Уповноважені представники інших учасників справи у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 25.02.2019 не з'явились, хоча про місце, дату та час розгляду справи всі сторони повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників інших учасників справи, у зв'язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги та відзивів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2011 порушено провадження за заявою боржника ФОП Калашника В.О. в порядку спеціальної процедури, передбаченої ст.ст. 47 - 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011.

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.12.2011, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2012, введено ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Самойленко О.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2013 усунено від виконання повноважень ліквідатора Самойленко О.М., новим ліквідатором у справі №5023/10192/11 призначено арбітражного керуючого Лученка Д.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.04.2014, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.06.2014, припинено обов'язки ліквідатора банкрута Лученка Д.В. за його заявою, призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Белікова О.П.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2015 задоволено скарги ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на дії ліквідатора, припинено обов'язки ліквідатора ФОП Калашника В.О. арбітражного керуючого Белікова О.П., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Саутенка С.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.08.2017 ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Віскунова О.В., зобов'язавши його завершити ліквідаційну процедуру.

23.04.2015 до місцевого суду від ліквідатора Саутенко С.О. надійшла заява про розірвання Договорів купівлі-продажу майна банкрута (з урахуванням уточнень від 24.06.2015), в якій ліквідатор просив суд:

1) розірвати Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень мансарди №1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1, укладеного 15.02.2012 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Самойленко О.М. (продавець) та ОСОБА_10 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М. та зареєстрованого за №85;

2) розірвати Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 4-го поверху №1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1, укладеного 15.02.2012 між ліквідатором ФОП Калашника В.О. арбітражним керуючим Самойленко О.М. (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М. та зареєстрованого за №81;

3) витребувати з чужого незаконного володіння майно: нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", заг.пл. 233,2 кв.м по АДРЕСА_1 яке вибуло на підставі розірваного Договору №85, укладеного 15.02.2012 між ліквідатором банкрута Самойленко О.М. (продавець) та ОСОБА_10 (покупець);

4) визнати право власності боржника громадянина України Калашника В.О. на зазначене нерухоме майно: нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8,1, II в літері "А-4", заг.пл. 233,2 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1;

5) витребувати з чужого незаконного володіння майно: нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", заг. пл. 428,6 кв.м, що знаходяться в м. Харкові по АДРЕСА_1, яке вибуло на підставі розірваного Договору №81, укладеного 15.02.2012 між ліквідатором банкрута Самойленко О.М. (продавець) та ОСОБА_1 (покупець);

6) визнати право власності боржника - громадянина України Калашника В.О. на зазначене нерухоме майно: нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м по АДРЕСА_1;

7) зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області зареєструвати право власності на нерухоме майно: нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв.м, що знаходяться у будинку по АДРЕСА_1 за громадянином України Калашником В.О. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 62360, Харківська область, Дергачівський район, смт. Вільшани, вул. Комсомольська, 7);

8) зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області зареєструвати право власності на нерухоме майно: нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", загальною площею 428,6 кв.м, що знаходяться у будинку по АДРЕСА_1 за громадянином України Калашником В.О. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 62360, Харківська область, Дергачівський район, смт. Вільшани, вул. Комсомольська, 7).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2016 заяву ліквідатора задоволено частково, розірвано Договори купівлі-продажу спірного майна №85 та №81 від 15.02.2012, в решті вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено, ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2016 в частині задоволення заяви ліквідатора скасовано, прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ФОП Калашника В.О. арбітражного керуючого Саутенка С.О. в частині розірвання Договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2016 касаційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2016 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

08.08.2017 до місцевого суду від ліквідатора Саутенко С.О. надійшла заява про зміну предмету позову (заяви про розірвання договорів купівлі-продажу майна ФОП Калашника В.О.), в якій ліквідатор просив суд:

1) визнати недійсними результати аукціону з продажу нежитлових приміщень мансарди №1-:-8, І, II в літері "А-4", заг. пл. 233,2 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, належних банкруту, проведеного 31.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торговельний центр";

2) визнати недійсним Договір №85 купівлі-продажу нежитлових приміщень мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", заг.пл. 233,2 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, укладений 15.02.2012 між ліквідатором ФОП Калашника В.О. Самойленко О.М. та ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.;

3) визнати за ФОП Калашником В.О. право власності на нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", заг.пл. 233,2 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

4) визнати недійсними результати аукціону з продажу нежитлових приміщень 4-го поверху №1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, належних банкруту, проведеного 31.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торговельний центр";

5) визнати недійсним Договір №81 купівлі-продажу нежитлових приміщень 4-го поверху №1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, укладений 15.02.2012 між ліквідатором ФОП Калашника В.О. Самойленко О.М. та гр. ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.;

6) визнати за ФОП Калашником В.О. право власності на нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

7) залучити до участі у справі Товарну біржу "Всеукраїнський торговельний центр".

Ухвалами Господарського суду Харківської області від 27.11.2017 припинено розгляд заяви ліквідатора про розірвання Договорів купівлі-продажу майна банкрута (з урахуванням уточнень від 24.06.2015); скасовано заборону ОСОБА_1 відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-:-20, І, II в літері "А-4", заг.пл. 428,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, накладену ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.08.2017; скасовано заборону ОСОБА_10 відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення мансарди № 1-:-8, І, II в літері "А-4", загальною площею 233,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, накладену ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.08.2017; передано заяву ліквідатора (вх. № 25573 від 08.08.2017 р.) про визнання недійсними результатів аукціонів від 31.01.2012, визнання недійсними Договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень від 15.02.2012 та визнання права власності на нежитлові приміщення за банкрутом для спільного розгляду зі справою №5023/10192/11 про визнання банкрутом ФОП Калашника В.О.

Постановами Харківського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 апеляційні скарги ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" задоволено, ухвали Господарського суду Харківської області від 27.11.2017 у справі № 5023/10192/11 скасовано; справу №5023/10192/11 передано на розгляд до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.18 прийнято заяву ліквідатора Саутенко С.О. про зміну предмету позову до розгляду в межах справи про банкрутство №5023/10192/11, прийнято доповнення ліквідатора Віскунова О.В. до заяви колишнього ліквідатора (вх. №2261 від 09.10.2018) до розгляду в порядку ст. 46 ГПК України; залучено до розгляду даної заяви ТОВ "БК-Скай"; зобов'язано всіх залучених осіб та заставного кредитора надати суду відзив на заяву ліквідатора з урахуванням зміни предмету позову та поданих доповнень до заяви; відкладено розгляд заяви на 25.10.2018.

Як вже зазначалось, Господарським судом Харківської області 22.11.2018 прийнято ухвалу, якою задоволено заяву ліквідатора (з урахуванням зміни предмету позову) про визнання недійсними результати аукціону та договорів купівлі-продажу майна банкрута.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання результатів оскаржуваного аукціону та договорів купівлі-продажу недійсним, з огляду на встановлені обставини стосовно порушення попереднім ліквідатором вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з наступного:

- здійснення державної реєстрації договорів купівлі-продажу майна боржника з аукціону відбулось за відсутності повної сплати покупцем вартості придбаного майна з аукціону майна, що не означає переходу до набувача майна права власності на нього, оскільки спеціальним законом визначено особливу процедуру переходу права власності на таке майно, а саме, після повної оплати ціни продажу покупцем, який запропонував у ході торгів найвищу ціну, що є складовою частиною процедури продажу майна банкрута в ліквідаційної процедури шляхом проведення прилюдних торгів;

- попереднім ліквідатором банкрута не було повідомлено заставного кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль" окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення про час, місце та умови продажу вищевказаного заставного майна (нерухомості), що порушує права та інтереси кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль" (правонаступник - кредитор ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", а в подальшому ТОВ "Фінансова компанія "Алькор Інвест"), вимоги якого забезпечені іпотекою;

- в матеріалах справи відсутні документи, перелічені в ч. 5 ст. 16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", які свідчать про наявність в учасників аукціону квитанції про сплату реєстраційного внеску; документ про внесення грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни об'єкта; довідка органу доходів і зборів про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), у разі придбання об'єкта приватизації за рахунок грошових коштів - для покупців - фізичних осіб. Також відсутня книга реєстрації учасників аукціону, що є порушенням приписів ч. 6 ст. 16 цього Закону; відсутня актуальна інформація про публікацію ціни продажу, переможця конкурсу або аукціону в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі та інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації в матеріалах справи відсутня;

- відповідно до протоколів №1 та №2 проведення аукціону від 31.01.2012, продаж нерухомого майна належного банкруту здійснено за початковою (стартовою) ціною продажу 110000,00 грн. та відповідно за 290000,00 грн., що не є найвищою ціною продажу об'єктів нерухомості;

- на дату укладення спірних договорів купівлі-продажу право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення мансарди №1-:-8, І, ІІ, в літері А-4 , загальною площею 233,2 кв. м. та на нежитлові приміщення 4-го поверху №1-:-20, І, ІІ, в літері А-4, загальною площею 428,6 кв. м., за боржником ФОП Калашник В.О. зареєстровано не було, окремі реєстраційні номери вказаним об'єктам нерухомого майна не було присвоєно, а отже, вказані приміщення не могли бути правомірно відчужені як два окремих об'єкта.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених у ст. 269 ГПК України, колегія Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон про банкрутство).

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

В силу п. 1-1 прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 №4212-VІ, який набрав чинності з 19.01.2013, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом (окрім положень, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство та ліквідаційну процедуру, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури).

Враховуючи, що провадження у даній справі порушено 12.12.20111, постанову про визнання боржника банкрутом прийнято 20.12.2011 та продаж майна банкрута відбувся до набрання чинності нової редакції Закону про банкрутство, до спірних правовідносин застосовуються положення Закону про банкрутство в редакції, що діяла до набрання чинності Законом від 22.12.2011 №4212-VІ.

Розділом VI та ст. 41 Закону про банкрутство передбачено, що відносини, пов'язані з банкрутством окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

До окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності законодавець відніс громадянина, який здійснює підприємницьку діяльність (ст. ст. 47-49 цього Закону).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 47 Закону про банкрутство правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням громадянина-суб'єкта підприємницької діяльності банкрутом. Заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця може бути подана в господарський суд громадянином-підприємцем, який є боржником, або його кредиторами.

Згідно з ч. 7 ст. 48 Закону про банкрутство постанова господарського суду про визнання громадянина-підприємця банкрутом та виконавчий лист про звернення стягнення на майно громадянина-підприємця направляються судовому виконавцю для здійснення реалізації майна банкрута. Продажу підлягає все майно громадянина-підприємця, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси згідно з цим Законом. У разі необхідності постійного управління нерухомим майном або цінним рухомим майном громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, господарський суд призначає для цієї мети ліквідатора та визначає розмір його винагороди. У цьому разі продаж майна громадянина-підприємця здійснюється ліквідатором.

Як свідчать досліджені матеріали справи, у своїй заяві ліквідатор Саутенко С.О. посилався на те, що аукціон з реалізації нерухомого майна боржника в процедурі банкрутства (згідно з протоколами №1 і №2 від 31.01.2012) проведений з порушенням вимог чинного законодавства, а отже, на думку ліквідатора, результати зазначеного аукціону та договори купівлі-продажу слід визнати недійсними.

Предметом даного судового розгляду є спір щодо визнання недійсним результатів аукціону з реалізації майна банкрута в ході проведення ліквідаційної процедури та укладених за результатами аукціону договорів купівлі-продажу нерухомого майна, що стосується питань формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство.

Підставою для визнання результатів відкритих торгів (аукціону) недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення відкритих торгів (аукціону); правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів їх проведення.

До предмету доказування недійсності результатів відкритих торгів (аукціону) входять встановлення обставин недотримання ліквідатором, організатором аукціону (товарною біржею) вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку визначення початкової вартості майна, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону, зміст оголошення про проведення аукціону, допуску до участі в аукціоні; забезпечення організатором аукціону доступу до місця його проведення; порядку його проведення.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 29 Закону про банкрутство майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Відповідно до ст. 30 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів.

Обов'язковою передумовою продажу майна боржника ліквідатором є здійснення останнім інвентаризації майна боржника та його оцінки згідно з законодавством.

Місцевим судом встановлено, що попереднім ліквідатором банкрута Самойленко О.М. в ході ліквідаційної процедури було вчинено низку дій з реалізації майна банкрута, що перебувало в іпотеці банку (АТ "Райффайзен Банк Аваль"), зокрема проведено його інвентаризацію, оцінку та виставлено на торги.

За результатами проведеного ТБ "Всеукраїнський торгівельний центр" аукціону з продажу майна банкрута складено протокол проведення аукціону №1 від 31.01.2012, за яким переможцем аукціону фізична особа ОСОБА_10, який придбав - нежитлове приміщення мансарди № 1-:-8, I, II в літ. А-4 , загальною площею 233,2 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1, за 110000,00 грн та протокол проведення аукціону №2 від 31.01.2012, за яким переможцем аукціону стала гр. ОСОБА_1, що придбала - нежитлове приміщення 4-го поверху № 1-:-20, I, II в літ. А-4 , загальною площею 428,6 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 за 290000,00 грн.

Дослідивши зміст протоколів проведення аукціону за №1 та №2 судом вставнолено, що оплата за отримане майно (нерухомість) мала бути проведена у строки, передбачені протоколами аукціону згідно рахунку-фактури ліквідатора протягом 30 календарних днів з моменту протоколу проведення аукціону.

Згідно ст. 30 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон).

Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Частиною 10 вказаної вище статті передбачено, що продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Отже, порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та Законом про банкрутство, а продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

За приписами ст. 22 Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" право володіння, користування і розпорядження об'єктом приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об'єкта приватизації. У разі якщо об'єктом є нерухоме майно, право власності на нього переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний об'єкт, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу об'єкта.

Враховуючи наведені положення законодавства колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду та вважає, що здійснення державної реєстрації договору купівлі-продажу майна боржника з аукціону за відсутності сплати покупцем вартості придбаного з аукціону майна не може бути розцінено як беззаперечна підстава переходу до набувача майна права власності на майно, оскільки спеціальним законом визначено особливу процедуру переходу права власності на таке майно, а саме, після повної оплати ціни продажу.

З матеріалів справи вбачається, а також й самим апелянтом не заперечують ті обставини, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_10 не сплатили повної вартості вищевказаних об'єктів нерухомості, як в момент проведення прилюдних торгів 31.01.2012, так і на протязі 30 календарних днів з моменту підписання протоколів проведення аукціону.

Згідно з ч. 10 ст. 30 Закону про банкрутство продаж майна банкрута оформлюється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Частиною 8 ст. 30 Закону про банкрутство встановлено, що кошти які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку передбаченому ст. 31 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону про банкрутство кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею, зокрема, у першу чергу задовольняються вимоги, забезпечені заставою.

Згідно зі ст. 48 Закону про банкрутство кошти отримані від продажу майна громадянина - підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні у нього кошти у готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина - підприємця банкрутом.

Однак, матеріали справи не містять доказів перерахування грошових коштів за придбане нерухоме майно ані на депозитний рахунок нотаріуса у відповідності до положень ч. 7 ст. 48 Закону про банкрутство, ані доказів зарахування вказаних грошових коштів на основний рахунок банкрута у відповідності до ч. 8 ст. 30 Закону про банкрутство, ані передачі коштів іншому арбітражному керуючому, з осіб, що призначалися ухвалами суду у цій справі виконувати обов'язки ліквідатора банкрута - ФОП Калашника В.О.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів перерахування грошових коштів за придбане майно у встановленому законом порядку, а відтак і доказів задоволення вимог заставодержателя, за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного майна, колегія суддів погоджується з вірною позицією місцевого суду про наявність порушень, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Разом з тим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що ліквідатором не було повідомлено заставного кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль" окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення про час, місце та умови продажу вищевказаного заставного майна (нерухомості), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що є порушенням прав та інтересів кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль" (правонаступник-кредитор ТОВ "Фінансова компанія "Форінт"), вимоги якого забезпечені іпотекою.

Однак, колегія Східного апеляційного господарського суду вважає такий висновок помилковим та таким, що зроблений з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судова колегія зазначає, що Закон про банкрутство було доповнено ч. 5 ст. 3-1 згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг" від 22.09.2011. У відповідності до цієї норми, зокрема, арбітражний керуючий зобов'язаний повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зазначений вище Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг" набрав чинності 16.10.2011 і відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень якого дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

В матеріалах справи відсутній сам кредитний договір, але наявний Договір іпотеки №010/2/07/1-645/1-07, укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та боржником, який 30.05.2007 було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим №5380 та Договір наступної іпотеки №665/1-07, укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та боржником, який 27.09.2007 було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим №5157. На підставі зазначених Іпотечних договорів від 2007 накладено обтяження на нежитлові приміщення 4-го поверху та мансарди, загальною площею 661,8 кв.м. Відтак, можливо логічно встановити, що кредитний договір не міг бути укладений пізніше укладення означених Іпотечних договорів, тобто після 2007.

Отже, оскільки кредитний договір був укладений до або в 2007 році, а спірний аукціон був проведений після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", то норми ч. 5 ст. 3-1 Закону про банкрутство до спірних правовідносин не підлягають застосуванню, а відтак, мотиви суду про неповідомлення ліквідатором кредитора, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна є безпідставними.

Проте, такий помилковий мотив місцевого суду не вплинув в цілому на правильний висновок щодо проведення зазначеного аукціону та укладення договорів купівлі-продажу з порушенням вимог Закону.

Так, згідно вимог ч. 3 ст. 30 Закону про банкрутство, порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна у разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна ліквідатор повинен провести конкурс відповідно до вимог Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Виходячи з положень ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", інформація про об'єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, повинна містити такі відомості: назву об'єкта приватизації, його місцезнаходження; відомості про будівлі (споруди, приміщення) та земельну ділянку, на якій розташований об'єкт, умови користування ними початкову вартість продажу, умови продажу та експлуатації об'єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об'єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об'єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об'єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу; адресу, номер телефону, час роботи служби по організації аукціону, конкурсу; іншу інформацію, яку визначає орган приватизації.

Зазначена інформація публікується не пізніш як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації.

Встановлений Законом про банкрутство порядок проведення аукціону направлений на забезпечення можливості прийняти участь в аукціоні з продажу майна банкрута якомога ширшому колу осіб та на забезпечення задоволення вимог кредиторів банкрута в максимально можливому розмірі за наслідками реалізації майна банкрута за найвищою ціною.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження виконання вимог закону щодо здійснення публікації в офіційних друкованих виданнях державних органів відповідної публікації про продаж майна боржника.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов цілком вірного висновку продаж нерухомості відбувся не за найвищою ціною, оскільки під час проведення аукціону порушено вимоги ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо порядку організації аукціону, а саме, не здійснено публікацію в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації. Зазначене порушення є суттєвим, оскільки тягне за собою обмеження можливих учасників, які можуть прийняти участь в аукціоні, створити конкуренцію, а отже продаж може бути здійснено за вищою ціною.

Дослідженими в матеріалах справи доказами підтверджується, що заявки на участь в аукціоні 31.12.2012 подали фізичні 4 особи, а саме: гр. ОСОБА_10, гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_21, гр. ОСОБА_22

Статтею 16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" визначені умови участі покупців в аукціоні, конкурсі.

Зокрема, для реєстрації покупців як учасників аукціону, конкурсу вони сплачують встановлений органом приватизації реєстраційний внесок у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а також вносять грошові кошти в розмірі 10 відсотків початкової ціни об'єкта.

Після закінчення аукціону, конкурсу внесені покупцями грошові кошти у розмірі 10 відсотків початкової ціни об'єкта у десятиденний строк повертаються усім учасникам аукціону, конкурсу. Покупцеві, який придбав об'єкт приватизації, зазначені грошові кошти зараховуються у встановленому порядку при остаточному розрахунку за придбаний об'єкт приватизації.

Частина 5 ст.16 цього Закону визначає, що фізична, яка бажає зареєструватись як учасник аукціону, конкурсу, повинна мати при собі: квитанцію про сплату реєстраційного внеску; документ про внесення грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни об'єкта; довідку органу доходів і зборів про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), у разі придбання об'єкта приватизації за рахунок грошових коштів - для покупців - фізичних осіб;

Проте, як встановлено місцевим судом та перевірено судовою колегією апеляційної інстанції, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують виконання учасниками аукціону вимог ч. ч. 3, 5 ст. 16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо внесення реєстраційного внеску та 10% початкової ціни об'єкту, довідку органу доходів і зборів про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), що також свідчить про порушення правил проведення аукціону, тоді як ліквідатор проводить конкурс (аукціон) та здійснює продаж майна банкрута за наявності більш ніж двох покупців.

Частина 6 ст. 16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" передбачає, що відомості про учасників аукціону, конкурсу заносяться до книги реєстрації окремо щодо кожного об'єкта, який підлягає приватизації, і повинні містити: порядковий номер (відповідно до реєстрації); прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи або представника юридичної особи (назву юридичної особи); номер рахунку, назву та адресу банківської установи, до якої зроблено внески.

Відомості про учасників аукціону або конкурсу, їх кількість і пропозиції покупців щодо умов конкурсу не підлягають розголошенню до визначення остаточного переможця.

Проте, на вимогу місцевого суду книгу реєстрації, оформлену відповідно до приписів цього Закону, надано не було, що є порушенням приписів ч.6 ст.16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Згідно 8 ст. 16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" інформація про ціну продажу та переможця конкурсу або аукціону публікується в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі та інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації, протягом 15 календарних днів після укладення договору купівлі-продажу.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України на підтвердження виконання вимог закону щодо здійснення публікації в офіційних друкованих виданнях державних органів відповідної публікації про продаж майна боржника. Зокрема, відсутні докази розміщення актуальної інформації про публікацію ціни продажу, переможця конкурсу або аукціону в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі та інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та приписів законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо порушення попереднім ліквідатором банкрута ФОП Калашника В.О. - арбітражним керуючим Самойленко О.М. та організатором аукціону ТБ "Всеукраїнський торговельний центр" вимог Закону про банкрутство та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" при організації та проведенні 31.01.2012 аукціону з продажу спірного майна банкрута, які є правовою підставою для визнання його результатів недійсними та для визнання недійсними укладених за результатами цього аукціону Договорів купівлі-продажу нерухомого майна №№ 81 і 85 від 15.02.2012.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на дату укладання цих договорів право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення мансарди №1-:-8, І, ІІ, в літері А-4 , загальною площею 233,2 кв. м. та на нежитлові приміщення 4-го поверху №1-:-20, І, ІІ, в літері А-4 , загальною площею 428,6 кв. м., за боржником ФОП Калашник В.О. зареєстровано не було, окремі реєстраційні номери вказаним об'єктам нерухомого майна не було присвоєно, а отже, вказані приміщення не могли бути правомірно відчужені як два окремих об'єкта.

В частині вимоги заяви ліквідатора про визнання права власності за банкрутом на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення мансарди №1-:-8, І, ІІ, в літері А-4 , загальною площею 233,2 кв. м. та на нежитлові приміщення 4-го поверху №1-:-20, І, ІІ, в літері А-4 , загальною площею 428,6 кв.м., колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно вимогам ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника. Специфіка розгляду заяв про визнання недійсними угод вчинених боржником в рамках справи про банкрутство полягає у концентрації таких спорів в межах однієї справи, яка не передбачає визначення учасників цього процесу як позивач та відповідач.

ТОВ "БК-Скай" та ОСОБА_1 залучені учасниками спору про визнання недійним результатів аукціону в межах даної справи про банкрутство.

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

На момент розгляду заяви ліквідатора, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення мансарди №1-:-8, І, ІІ, в літері А-4 , загальною площею 233,2 кв. м. та на нежитлові приміщення 4-го поверху №1-:-20, І, ІІ, в літері А-4 , загальною площею 428,6 кв., що розташовані у АДРЕСА_1 за банкрутом Калашником В.О. відсутні, оскільки вищевказана нерухомість перебуває у користуванні інших осіб ТОВ "БК-Скай" та гр. ОСОБА_1 Вказані особи не перебувають з банкрутом в особі ліквідатора в зобов'язальних правовідносинах на час розгляду цієї заяви.

Отже, враховуючи той факт, що ліквідатором при оскарженні результатів аукців та договорів купівлі-продажу ставилась мета повернення нерухомості у власність ФОП Калашника В.О., з урахуванням специфіки провадження у справі про банкрутство (відсутності окремого позовного провадження за для концентрації всіх справ в межах однієї), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з метою забезпечення ефективного поновлення порушеного права, вимога ліквідатора про визнання права власності за банкрутом на спірне нерухоме майно підлягає задоволенню.

Відносно заяви ліквідатора про витребування майна з володіння добросовісного набувача ТОВ "БК-Скай" в порядку ст. 388 ЦК України, а саме: нежитлових приміщень мансарди №1-:-8, І, ІІ, в літері А-4 , загальною площею 233,2 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, суд виходить з наступного.

Колегія суддів зауважує, що здійснення ліквідатором - арбітражним керуючим права власності, зокрема розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених Законом про банкрутство, не є вираженням волі власника майна - в даному випадку ФОП Калашника В.О., на вибуття такого майна з володіння банкрута (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 21.06.2018 у справі №927/939/17 та від 01.08.2018 у справі №908/431/14).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 216 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Враховуючи викладене, оскільки судом всатвнолено, що гр. ОСОБА_10 набув право на зазначений вище об'єкт нерухомості на підставі незаконого правочину - Договору купівлі-продажу від 15.02.2012, тому вибуття вищевказаних об'єктів нерухомості в подальшому у власність ТОВ «БК-Скай» відбулося не з волі власника нерухомості ФОП Калашника В.О., що є підставою для витребування цього майна у добросовісного набувача ТОВ "БК-Скай" у порядку п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви ліквідатора ФОП Калашника В.О., на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України, та витребування у ТОВ "БК-Скай" спірного нерухомого майна, оскільки спірне майно вибуло з власності банкрута з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Закону про банкрутство та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", а тому підлягає поверненню володільцю (ФОП Калашнику В.О.) шляхом його витребування у ТОВ "БК-Скай" як добросовісного набувачів в порядку п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України є, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, обґрунтованим.

Що стосується доводів апелянта відносно того, що судом не було залучено учасником у справі іпотекодержателя - ОСОБА_14 і не повідомлено його про розгляд справи, то колегія суддів вважає, що зазначені порушення не призвели до прийняття по суті неправильного рішення та не свідчать про істотні порушення прав іпотекодержателя нерухомого майна, оскільки:

- судом апеляційної інстанції виправлено зазначений недолік та ухвалою від 30.01.2019 залучено ОСОБА_14 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог;

- під час апеляційного провадження не вставнолено обставин порушення прав та інтересів іпотекодержателя ОСОБА_14;

- у зв'язку з тим, що ОСОБА_14 станом на момент поставнолення оскаржуваної увхали помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, у разі належного оформлення спадщини, спадкоємці не позбавлені права та об'єктивної можливості успадкувати право ОСОБА_14 як іпотекодержателя та заявити свої вимоги до осіб, які повинні відповідати як за основним, так і похідним зобов'язаннями;

Таким чином, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм процесуального права не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду про існування підстав для визнання недійними результатів аукціону та укладених договорів купівлі-продажу спірного майна банкрута та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_10 не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 22.11.2018 у справі №5023/10192/11 підлягає залишенню без змін.

Відмова у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України є підставою для віднесення судового збору за її подання на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2018 у справі №5023/10192/11 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2018 у справі №5023/10192/11- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко

(У судовому засіданні 25.02.2019 проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2019).