У Х В А Л А

05 березня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/642/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Майас Сілтумс» Вих. від 04.03.2019

у справі №927/642/18

Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго»

вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000,

Боржник (скаржник): Товариство з обмеженою відповідальністю «Майас Сілтумс» вул. Текстильників, буд. 1, м. Чернігів, 14001,

Особа, дії чи бездіяльність якої оскаржуються: старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального

управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1,

вул. Шевченка,118, м. Чернігів, 14030

встановив:

Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Майас Сілтумс» з вимогою про стягнення 1 310 547,55 грн заборгованості, що складається з боргу за активну електроенергію в розмірі 1164978,80 грн, 2862,27 грн - інфляційних нарахувань, 11513,75 грн - 3% річних, 131192,73 грн - пені.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.12.2018 у справі №927/642/18 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Майас Сілтумс» на користь Публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго 11 513 грн 75 коп - 3% річних, 131 192 грн 73 коп - пені, 2862 грн 27 коп інфляційних нарахувань та 2183 грн 53 коп судового збору; в частині стягнення 90 000 грн 00 коп боргу за спожиту активну електроенергію відмовлено, в решті позову в частині стягнення 1 074 978 грн 80 коп боргу за спожиту активну електроенергію закрито провадження у справі.

28.12.2018 на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.12.2018 у справі № 927/642/18 було видано наказ.

04.03.2019 на адресу суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Майас Сілтумс» на дії державного виконавця в якій скаржник просить суд визнати дії старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням №58303608 неправомірними; зобовязати старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 поновити порушене право шляхом скасування постанови про арешт коштів від 19.02.2019 за виконавчим провадженням №58303608; витребувати у старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 виконавче провадження №58303608.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до норм чинного законодавства, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, а також містити відомості, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (аналогічні положення викладенні в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

Таким чином, скарга на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 162 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобовязані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В порушення вказаних норм скаржником до скарги додано лише докази, підтверджуючі надсилання скарги на адресу органу, дії якого оскаржуються, в той час як доказів надсилання скарги з доданими до неї документами на адресу стягувача суду не надано.

Згідно з положеннями статті 341 Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що подає заяву про поновлення пропущеного строку та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З тексту поданої скарги вбачається, що скаржником оскаржується постанова Новозаводського відділу ДВС м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 19.02.2019 про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням №58303608, тоді як скаргу на дії ДВС подано суду 04.03.2019. При цьому, доказів несвоєчасного отримання вказаної постанови, клопотань про відновлення пропущеного строку для подання скарги до суду не надходило.

Відповідно до п. 9.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

У відповідності до ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.73, 74, 79, 86, 118, 234, 256, 339-341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Майас Сілтумс» на дії старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 19.02.2019 за виконавчим провадженням №58303608 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/