ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

04.03.2019

Справа № 910/2523/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши позовну заяву Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Каштан»

про стягнення 3 073 635 грн.

В С Т А Н О В И В:

Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Каштан» про стягнення 3 073 635 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Отже, порушенням правила об'єднання вимог, є об'єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права і обов'язку.

Отже, об’єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відтак, допускається можливість об’єднання в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення грошових коштів у зв'язку із неправомірним завищенням ТОВ «НВП «Каштан» вартості виконаних робіт у сумі 3 073 635,00 грн., які виникли за 4 різними господарськими договорами:

1) Договором № 0614-1Р від 21.06.2013 (з урахуванням додаткових угод до нього № 1 від 01.11.2013, № 2 від 25.09.2014, № 3 від 13.11.2014, № 4 від 24.04.2014, № 5 від 01.12.2015, № 6 від 09.03.2016, № 7 від 13.05.2016);

2) Договором № 0812-Р від 19.12.2016;

3) Договором № 3103-3Р від 10.04.2017;

4) Договором № 0108-7Р від 09.08.2017.

Отже, підставами даного позову є 4 окремі господарські правочини, які становлять чотири самостійні предмети розгляду, кожен з яких має окреме коло доказів, тому суд вважає, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що ускладнить вирішення спору.

Так, судом має бути надана правова оцінка кожного правочину, відповідність їх вимогам закону, мають бути встановлені обставини щодо виконання/невиконання відповідачем зобов'язань за кожною угодою; відповідність обсягів виконаних робіт умовам договору та наданим на підтвердження цього доказам; наявність/відсутність обставин завищення робіт за кожною угодою, а також встановлення суми таких завищених робіт у разі їх наявності, тобто фактично суду необхідно буде здійснити всебічний аналіз обставин укладення та виконання кожного окремого із 4 договорів підряду.

При цьому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі № 910/16372/18 було вказано позивачу на означені порушення правила об’єднання позовних вимог, в зв’язку з чим було повернуто без розгляду позовну заяву Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Каштан” про стягнення грошових коштів у сумі 3 073 635,00 грн.

Доказів оскарження означеної ухвали матеріали справи не містять.

У зв’язку з викладеним, суд зазначає, що відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов'язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.п.44, 46 даної Доповіді:

« 44. Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Він є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону (the law) легко доступним. Вона також зобов'язана дотримуватись законів (the laws), які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю. Передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

46. Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб'єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу res judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику «приватного правосуддя», що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.»

Відповідно до п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено:

"Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції ( 995_004 ), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду, міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 6 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

При цьому, доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи вищевикладене, заявлені позивачем вимоги не пов’язані між собою підставами виникнення та не пов’язані поданими доказами, а тому не можуть вважатися однорідними, а відтак і норми статті 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Відповідно до п. 2 ч. 5. ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи викладене вище, позовна Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Каштан» про стягнення 3 073 635 грн. підлягає поверненню.

Згідно із ч. 8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Каштан» про стягнення 3 073 635 грн. повернути.

2. Ухвала набирає законної сили 04.03.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя                      О.А. Грєхова