ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа№ 910/7784/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Смірнової Л.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представника скаржника згідно протоколу судового засідання від 25.02.2019

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 (повний текст ухвали складено 29.12.2018)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс"

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

у справі у справі № 910/7784/18 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс"

про стягнення 346 656, 96 грн,

розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

15.06.2018 Міністерством оборони України подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 346 656,96 грн. за неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 286/3/17/19 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 12.04.2017.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задоволено частково. Визнано наказ Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 по справі №910/7784/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" на користь Міністерства оборони України 3 871,30 грн пені, 30 794,40 грн штрафу та 5 199,85 грн судового збору, таким, що не підлягає виконанню частково (в частині суми у розмірі 3 322,13 грн).

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

25.01.2019 відповідач (далі - скаржник, боржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 в частині відмови у визнанні наказу Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 таким, що не підлягає виконанню, щодо суми 36 543, 42 грн та визнати наказ Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 таким, що не підлягає виконанню, щодо суми 36 543, 42 грн. Витрати по сплаті судового збору - покласти на позивача. Також скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі № 910/7784/18; роз'яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідно, звернуто увагу позивача, що згідно вимог ст. 263 ГПК України, до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи; роз'яснено скаржнику право подати до суду апеляційної інстанції заперечення на відзив (в разі його надання) в письмовій формі протягом п'яти днів з дня його вручення відповідно (в разі надання - надати суду докази надсилання (надання) їх іншим учасникам справи); встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі протягом пяти днів з дня вручення даної ухвали; закінчено проведення підготовчих дій; призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі № 910/7784/18, повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 25.02.2019.

В судове засідання 25.02.2019 з'явився представники скаржника. Стягувач своїх представників до судового засідання не направив, про час та дату був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення штрих-код №03 9.

Представник від боржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 - скасувати.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апеляційна скарга вмотивована тим, що незважаючи на наявність ухвали Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у справі № 910/7784/18, якою надано розстрочення виконання судового рішення в цій справі, 03.12.2018 (тобто, після постановлення судом ухвали про надання розстрочення виконання судового рішення), на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/7784/18 від 31.10.2018 було відкрито виконавче провадження № 577988935 про стягнення з ТОВ «АБІТ-ТЕКС» на користь держави суми в розмірі 39 865,55 грн.

Скаржник зазначає, що оскільки після видачі наказу Господарського суду міста Києва № 910/7784/18 від 31.10.2018 було встановлено порядок виконання судового рішення шляхом розстрочення його виконання, резолютивна частина цього наказу не є актуальною.

Апелянт обґрунтовує скаргу тим, що 26.12.2018 ТОВ «АБІТ-ТЕКС» було здійснено часткове погашення заборгованості перед Міністерством оборони України, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 та ухвали Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у справі № 910/7784/18, на суму 3322,13 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс", в обґрунтування апеляційної скарги також посилається на те, що оскільки заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 910/7784/18 було подано до Господарського суду міста Києва 18.12.2018, тобто до дати здійснення часткового погашення заборгованості 26.12.2018, заявник фактично був позбавлений можливості надати суду першої інстанції докази здійснення такої оплати. Адже станом на дату звернення з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, платіж від 26.12.2018 згідно з меморіальним ордером № ПН2183 не було здійснено.

Скаржник вважає, що у зв'язку з неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а саме - зміни порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі № 910/7784/18 шляхом надання розстрочки його виконання, а також визначеними у даній апеляційній скарзі порушеннями норм процесуального права, ухвала Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі № 910/7784/18 підлягає скасуванню повністю та має бути винесено постанову про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/7784/18 від 31.10.2018 таким, що не підлягає виконанню повністю.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивачу ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 було запропоновано надати заперечення на відзив та встановлено строк для подачі відповідної заяви.

Проте, під час апеляційного провадження позивачем заперечення на відзив не надано.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 позовні вимоги Міністерства оборони України задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 3 871,30 грн. пені, 30794,40 грн. штрафу та 5 199,85 грн. судового збору.

31.10.2018 Господарським судом міста Києва на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі №910/7784/18, розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018. у справі №910/7784/18 строком на 1 рік у частині стягнення штрафних санкцій та судового збору у розмірі 39 865,55 грн рівними щомісячними частинами по 3322,13 грн.

18.12.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій боржник просить суд зупинити виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/7784/18 від 31.10.2018 до розгляду даної заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та визнати наказ Господарського суду міста Києва №910/7784/18 від 31.10.2018 таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції, враховуючи часткове погашення ТОВ "Абіт-Текс" (боржником) на виконання рішення суду від 02.10.2018 року у справі №910/7784/18 та ухвали суду від 20.11.20018 (згідно із платіжним дорученням № 997 від 05.12.2018) заборгованості на суму 3322,13 грн, дійшов до висновку про відсутність зобов'язання боржника за вказаним наказом у сумі 3322,13 грн.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що заявником не підтверджено наявності підстав для визнання виконавчого документу у справі №910/7784/18 таким, що не підлягає виконанню повністю (зокрема, сплата заборгованості за рішенням у повному обсязі).

Суд першої інстанції також дійшов правомірного висновку, що наказ Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 по справі №910/7784/18, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в частині 3322,13 грн.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції вірно задоволено частково заяву ТОВ "Абіт-Текс" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 по справі №910/7784/18 таким, що не підлягає виконанню на суму 3322,13 грн.

Так, апелянт подаючи апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 в частині відмови у визнанні наказу Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 таким, що не підлягає виконанню, на суму 36 543, 42 грн та визнати наказ Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 таким, що не підлягає виконанню, на цю суму (36 543, 42 грн).

Тобто, скаржником фактично оскаржено ухвалу в частині відмови у визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню.

Апелянтом в часткове обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 26.12.2018 ТОВ «АБІТ-ТЕКС» було здійснено часткове погашення заборгованості перед Міністерством оборони України, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 та ухвали Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у справі № 910/7784/18, на суму 3322,13 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги з урахуванням своєчасно поданого відзиву та заперечень.

Згідно із ч. 5 ст. 269 ГПК України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Приписами ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

На підставу неподання до суду першої інстанції меморіального ордеру № ПН2183 від 26.12.2018 скаржник посилається на те, що на момент звернення боржника з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 910/7784/18 такий доказ не існував. А тому заявник фактично був позбавлений можливості надати його суду першої інстанції (докази часткового здійснення такої оплати). Адже станом на дату звернення з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, платіж від 26.12.2018 згідно з меморіальним ордером № ПН2183 ще не було здійснено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України меморіальний ордер № ПН2183 від 26.12.2018, оскільки він не був предметом та підставою розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у суді першої інстанції. Меморіальний ордер № ПН2183 від 26.12.2018 надано лише до суду апеляційної інстанції, без наведення підстав, передбачених ст. 119 ГПК України. Таким чином, мотиви апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що Печерським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві 03.12.2018 було відкрито виконавче провадження № 577988935 про стягнення з ТОВ «АБІТ-ТЕКС» суми в розмірі 39 865,55 грн, тоді як ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у справі № 910/7784/18 розстрочено виконання судового рішення (встановлено новий порядок виконання судового рішення), тому резолютивна частина цього наказу стала не актуальною, що, на думку апелянта, є підставою для задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд апеляційної інстанції відхиляє через наступне.

Так, ч. 1 ст. 331 ГПК України передбачено надання розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. У разі вирішення питання про: виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; забезпечення виконання судового рішення; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання; відстрочення чи розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; звернення стягнення на грошові кошти, що належать третім особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; зупинення виконання (дії) судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження - суд вносить відповідну ухвалу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно п.п. 19.2 розділу XI перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Водночас, відповідно п. 2 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Так, ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Тобто, Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість звернення боржника саме до виконавця з відповідною заявою у разі наявності передбачених законом обставин.

Отже, надання розстрочки не є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Приписами ч. 2 ст. 328 ГПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи сплату частини заборгованості за рішенням суду (на виконання якого було видано виконавчий документ), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність зобов'язання боржника в сплаченій частині заборгованості згідно із платіжним дорученням № 997 від 05.12.2018, та, відповідно, визнав такий виконавчого документ таким, що не підлягає виконанню саме в цій частині.

Проте, оскільки заявником не підтверджено наявності підстав для визнання виконавчого документу у справі №910/7784/18 таким, що не підлягає виконанню повністю, зокрема, сплаті заборгованості за рішенням у повному обсязі, у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 по справі №910/7784/18, таким що не підлягає виконанню в повному обсязі.

На підставі ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами ч. 3 ст. 277 ГПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;

3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, наведена норма містить вичерпний перелік таких випадків.

Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування ухвали, а підстави, наведені скаржником в апеляційній скарзі не є обставинами, з якими закон пов'язує її задоволення.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є такою, що вірно задоволена судом першої інстанції в частині 3322,13 грн.

Отже, керуючись ст. 2, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 328 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

8. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 283, 328 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/7784/18 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.12.2018 у справі №910/7784/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, у зв'язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс".

4. Матеріали справи № 910/7784/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі ст. 255, п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 01.03.2019.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Л.Г. Смірнова

В.В. Сулім