ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

01.03.2019 м. ХарківСправа № 922/182/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича (вх. № 5281 від 28.02.2019) про відвід судді у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Еко-Оіл", м.Харків,
до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича, м.Харків,
про визнання недійсними актів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Еко-Оіл", м.Харків, 21.01.2019 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича, м.Харків, про визнання недійсними наступних правових актів індивідуальної дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича: постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.01.2019 по ВП № 57764304; акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.01.2019 по ВП № 57764304; постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 10.01.2019 по ВП № 57764304. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач допустив самостійну зміну способу виконання судового рішення, всі вищевказані документи було винесено відповідачем у рамках первинного, а не зведеного виконавчого провадження, відповідач при винесенні постанови про виправлення помилки у процесуальному документі вийшов за межі наказу господарського суду, що є порушенням приписів чинного законодавства, та призвело до незаконної передачі стягувачеві майна.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.01.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України, у зв'язку з відсутністю у позовній заяві інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є порушенням п.п. 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

25.01.2019 позивач на виконання ухвали суду надав заяву про зміну підстав позову, в якій усунув усі недоліки, допущені при поданні позовної заяви, доповнив позовні вимоги новими підставами та вимогою немайнового характеру про визнання недійсним наступного правового акту індивідуальної дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича: постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 15.01.2019 по ВП № 57764304.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.01.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Еко-Оіл" було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/182/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.02.2019 о 12:00.

28.02.2019 відповідачем було подано до суду заяву про відвід та усунення судді Кухар Н.М. від розгляду справи № 922/182/19.

Свою заяву відповідач обґрунтовує тим, що 31.01.2019 суддею Кухар Н.М. було прийнято ухвалу по справі № 922/2771/16 за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Еко-Оіл", м.Харків, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець Могельський Олег Валерійович, м.Харків, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерснабстрой", м.Харків, про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Харківської області від 21.11.2018 у справі № 922/2771/16.

Зазначеним вище наказом на задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", за Генеральним договором № 805/6/18/8-135 від 13.10.2008, в сумі 52202252,55 грн. (що складається з: 24523240,80 грн. за тілом кредиту, 17666065,27 грн. за відсотками, 3252025,37 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 6760921,09 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків), було звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 805/13/18-5/8-826 від 13.10.2008: на нежитлові приміщення першого поверху № 66-1-:-66-6, 66-2а, 66-8:66-12, 66-17, 66-17а, 66-18, що знаходяться за адресою: м. Харків, Харківська набережна, 9, шляхом реалізації предмета іпотеки при проведенні прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну предмета іпотеки у розмірі 10238740,20 грн.

Вищевказаною ухвалою, на думку заявника, АТ "Укрсоцбанк" було фактично позбавлено права на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не дотримуючись принципу обов'язковості судових рішень.

Відповідач також зазначив, що суддя, в порушення принципу змагальності сторін, не сприяла учасникам судового процесу у справі № 922/2771/16 в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, зокрема, не запропонувала, не запитала, чи потрібен їм час для ознайомлення із заявою про повернення безпідставно одержаного майна за виконавчим документом, проігнорувала, що заява була подана до суду та відправлена позивачем учасникам справи (АТ "Укрсоцбанк" та приватному виконавцю Семендяєву О.С. напередодні судового засідання, натомість, розглянула дану заяву без призначення її до розгляду в судовому засіданні та позбавила учасників справи можливості надати письмові заперечення.

Крім того, відповідач вказує, що суддею Кухар Н.М. було зазначено, що ухвала від 31.01.2019 у справі № 922/2771/16 набрала законної сили негайно після її оголошення, хоча пунктом 23 частини 1 статті 255 ГПК України передбачено право сторони на оскарження даної ухвали, а відповідно ухвали, що оскаржуються окремо від рішення суду, набирають законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Відповідач вважає, що такими діями суддя надає можливість позивачу ТОВ "ВК Еко-Оіл", не дочекавшись остаточного рішення у справі № 922/2771/16, вплинути на хід виконання рішення господарського суду від 15.03.2017 у справі № 922/2771/16, яким звернено стягнення на предмет іпотеки.

Отже, відповідач вважає, що у судді Кухар Н.М., яка раніше розглядала справу про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі № 922/2771/16, учасниками якої були ті ж самі сторони в справі, вже сформувалася чітка позиція щодо суті справи, що, у свою чергу, може обумовити упереджене ставлення і вплинути на результат при розгляді даної справи.

Також відповідач вважає, що прийняття суддею Кухар Н.М. заяви позивача про зміну підстав позову у справі № 922/182/19 суперечить ч. 3 ст. 46 ГПК України, що викликає сумнів у об'єктивності судді.

Крім того, відповідач зазначає, що не було залучено до участі у справі в якості третьої особи АТ "Укрсоцбанк" в ухвалі про відкриття провадження у справі № 922/182/19, хоча позивачем подано позовну заяву про визнання недійсними правових актів, що порушують право власності, до відповідача та третьої особи - АТ "Укрсоцбанк".

Оскільки справа № 922/2771/16 (про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання наказу таким, що не підлягає виконанню) та справа № 922/182/19 (про визнання недійсними актів індивідуальної дії приватного виконавця з виконання наказу) є пов'язаними справами щодо виконання одного і того самого наказу, учасниками є одні і ті ж самі особи, а суддя висловила свою думку по суті справи № 922/2771/16, відповідач вважає, що це може обумовити упереджене ставлення і вплинути на результат розгляду справи № 922/182/19.

Дослідивши заяву приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С. про відвід судді, суд не вбачає підстав для її задоволення, у зв`язку з наступним.

Відповідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 1-3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Як вбачається з заяви про відвід судді, заявником у якості підстав для заявлення відводу, зазначено, що у судді Кухар Н.М. вже склалася відповідна позиція по суті пов'язаної справи № 922/2771/16, а тому відповідач вважає, що це може обумовити упереджене і необ'єктивне ставлення та вплинути на результат розгляду справи № 922/182/19.

З приводу викладених у заяві доводів відповідача, суд вважає за необхідне роз"яснити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно ч. 4 зазначеної статті, про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Отже, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено окремої процедури з розгляду заяви боржника про повернення безпідставно одержаного майна за виконавчим документом. Така вимога розглядається одночасно із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в межах встановленого статтею 328 ГПК України присічного строку, а саме протягом десяти днів з дня надходження заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та не призначається окремо до розгляду ухвалою суду.

Зміст заяви боржника про повернення безпідставно одержаного майна за виконавчим документом було озвучено під час судового засідання з розгляду заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 922/2771/16, та приватному виконавцю було запропоновано надати свої пояснення і заперечення щодо даної заяви.

Крім того, представником боржника у судовому засіданні було заявлено клопотання про відкладення розгляду заяви, у разі задоволення якого приватний виконавець мав можливість більш детально ознайомитись з поданими боржником матеріалами, проте приватний виконавець не скористався наданою можливістю та проти відкладення розгляду справи заперечував, з урахуванням чого у задоволення вказаного клопотання судом було відмовлено. Самостійно з клопотанням про відкладення розгляду заяви для надання можливості більш детально ознайомитись із змістом вищевказаної заяви він не звертався.

Щодо набрання законної сили ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 у справі № 922/2771/16, суд роз"яснює приватному виконавцю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається зі змісту статті 328 ГПК України, на підставі якої було постановлено ухвалу від 31.01.2019 у справі № 922/2771/16, дана стаття не передбачає іншого строку щодо набрання чинності ухвалою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суддею Кухар Н.М. цілком правомірно, у відповідності до приписів ст. 235 ГПК України, було зазначено, що ухвала Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 у справі № 922/2771/16 набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Щодо прийняття судом заяви позивача про зміну підстав та предмету позову, якою позивачем було фактично оформлено новий позов, суд роз"яснює наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач має право до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

На час подання позивачем заяви про зміну підстав позову (вх. № 2236 від 25.01.2019) провадження у справі № 922/182/19 не було відкрито. Отже, до позовних матеріалів, відносно яких не відкрито провадження та не сформовано справу, не можна застосовувати приписи ст. 46 ГПК України. При подачі позову до суду позивач не позбавлений права щодо викладення позовних вимог на власний розсуд.

Щодо незалучення судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", суд зазначає наступне.

Подаючи позов до суду, позивач самостійно визначає коло учасників справи.

У позовній заяві, яку було подано до суду 21.01.2019, позивачем в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, визначено Акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Після залишення вищевказаної позовної заяви без руху ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.01.2019 позивачем було подано до суду заяву про зміну підстав позову із визначенням Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у якості 2-го відповідача за вказаним позовом.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з'ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Отже, під час відкриття провадження у справі, враховуючи що позивачем змінювався правовий статус АТ "Укрсоцбанк" , судом було прийнято рішення про вирішення даного питання у підготовчому засіданні за участю всіх учасників справи та з урахуванням їх позицій щодо даного питання.

Таким чином, з огляду на викладене вбачається, що підстави, на які посилається відповідач в обґрунтування заяви про відвід судді, є невірним тлумаченням норм Господарського процесуального кодексу України та незгодою с процесуальними рішеннями суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже заявником у заяві про відвід судді Кухар Н.М. не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у ст.ст. 35, 36 ГПК України, доводи заявника жодним чином не свідчать про упередженість або відсутність об'єктивності судді Кухар Н.М.

З огляду на викладене, заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 6, 32, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича про відвід судді Кухар Н.М. визнати необґрунтованою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на дану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 01.03.2019.

Суддя Н.М. Кухар