ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" лютого 2019 р.Справа № 922/3127/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Тацій О.В.

при секретарі судового засідання Пустоваловій І.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом ФОП Оганесяна Армаіса Вартікесовича, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "МТБ банк", м.Чорноморськ
про визнання договору іпотеки припиненим
за участю представників сторін:

відповідно до протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець Оганесян Армаіс Вартікесович, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" про визнання договору іпотеки №00148-СКН від 06.06.2008 р., укладеного між сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. за реєстровим №2659, припиненим.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.12.2015 р. встановлено факт знищення об'єкту нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 259, літ. Б-2 та є предметом іпотеки, а тому іпотечні правовідносини за спірним договором є припиненими.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.11.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.12.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.12.2018 р. підготовче засідання відкладено на 18.12.2018 р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає, що будь-які законні підстави для припинення договору іпотеки відсутні.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.12.2018 р. підготовче засідання відкладено на 15.01.2019 р.

У зв'язку з перебуванням судді Тацій О.В. на лікарняному ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.01.2019 продовжено строк підготовчого засідання до 23.02.2019 р. та призначено його на 05.02.2019 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2019р. підготовче засідання відкладено на 21.02.2019 р.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив про обґрунтованість позовних вимог та зазначає про наявність правових підстав для припинення іпотеки у разі знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди).

Відповідач 21.02.2019 р. в судове засідання не прибув, надав клопотання про забезпечення доказів у справі та зупинення провадження у справі, для розгляду яких оголошено перерву в підготовчому засіданні до 22.02.2019 р.

22.02.2019 р. відповідач в судове засідання не прибув, надав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та встановлення 15-денного процесуального строку для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених клопотань відповідача, зокрема, надіслав електронною поштою письмові заперечення проти їх задоволення.

Вирішуючи клопотання відповідача про забезпечення доказів у справі (вх.№4630 від 21.02.1019 р.) суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 81 ГПК України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Клопотання відповідача про забезпечення доказів у справі обґрунтоване тим, що докази, які відповідач просить витребувати у Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Міського управління юстиції Харківської міської ради (матеріали реєстраційної справи та/або електроні копії з Державного реєстру прав щодо об'єкта нерухомості - нежитлових приміщень 1 поверху №14, 22, 23, 25-47, 2 поверху №4, 8-56 в літ.»Б-2» загальною площею 1413,9 кв.м., що розташовані за адресою: м.Харків, пр.Московський, 259 неможливо самостійно подати до суду. І на його думку, цей доказ спростує твердження позивача про знищення даного об'єкта. Крім того, відповідач в обґрунтування витребування у позивача документів на підтвердження факту знищення об'єкта нерухомості також зазначає, що надання їх позивачем підтвердить вчинення реєстраційних дій новоствореного об'єкта нерухомості, а не знищеного.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, зазначає, що згідно приписів ч. 3, 4 ст.80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен повідомити про це суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідач, в порушення вищезазначеної норми, заявляючи дане клопотання, не зазначає в чому полягала складність у отриманні і наданні цих доказів суду при поданні відзиву на позов, не надає доказів здійснення всіх залежних від нього дій, спрямованих на отримання вказаних доказів, та в чому полягає необхідність саме у забезпеченні цих доказів судом. Адже підготовче провадження у даній справі триває з 23.11.2018 р. і відповідач не був позбавлений права самостійно у встановлений законом строк надати всі докази, які на його думку необхідні для розгляду справи.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про забезпечення доказів у справі.

Вирішуючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№4629 від 21.02.2019 р.), суд зазначає наступне.

У поданому клопотанні відповідач вказує, що на даний час Фрунзенським районним судом міста Харкова розглядається цивільна справа №645/2124/18 за позовом ПАТ «МТБ Банк» до Оганесяна С.А., Оганесяна А.В. про визнання іпотекодержателем нерухомого майна та звернення стягнення на спірне нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №00016/FKH від 06.06.2008 р. На його думку, ці справи взаємопов'язані, оскільки предметом розгляду даних справ є нерухомість, що передана в іпотеку відповідачу позивачем в забезпечення виконання зобов'язань за кредитний договором, а підставою позову у даних справах є дії щодо реєстрації (перереєстрації) іпотечного майна. І рішенням у цивільній справі буде встановлено факти, що підтвердять незаконні реєстраційні дії зі спірним об'єктом нерухомості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Предметом справи №645/2124/18 є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, який позивач у даній справі просить визнати припиненим. Тому насамперед рішення у даній справі може вплинути на розгляд справи №645/2124/18, оскільки в разі визнання господарським судом договору іпотеки припиненим звернення стягнення на майно буде неможливим та незаконним, і навпаки.

Тому взаємопов'язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, у зв'язку з чим, обставини, на які посилається відповідач, як на такі, що унеможливлюють розгляд даної справи, на думку суду, такими по своїй суті не являються.

Статтею 164 ГПК України на позивача покладено обов'язок додання до позовної заяви всіх наявних у нього доказів, які б підтверджували обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На підставі викладеного, господарський суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

Отже, доводи відповідача про необхідність зупинення провадження у даній справі, є необґрунтованими.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Вирішуючи клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх.№4718 від 22.02.2019 р.), суд зазначає наступне.

У поданому клопотанні відповідач вказує, що доказом в обґрунтування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень щодо реконструкції, а не знищення предмету іпотеки, може бути висновок експерта у відповідності до приписів ч. 2 ст. 98 ГПК України. В зв'язку з чим відповідач просить призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу з метою встановлення факту здійснення реконструкції нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху №14, 22, 23, 25-:-40, 39а, 39б, 42-:-47, 2-го поверху №48-:-56, 49а, 49б, 49в, 49г, 49д, 51а, 56а загальною площею 1413,9 кв.м., розташованих у будинку літ. Б-2 за адресою: м.Харків, пр.Московський, 259, які після реконструкції зареєстровано за новими технічними паспортами, а саме як літ. «АИ-2» та літ. «АЗ-2», розташовані за адресою: м.Харків, пр.Московський, 259, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. Професора М.С.Бокаріуса, та поставити на вирішення експерта відповідні питання.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває в провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Так, приписами п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

При цьому, для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії.

Для вирішення господарського спору та прийняття рішення у справі господарський суд на підставі доказів, що відповідають вимогам ст.ст. 76, 77 ГПК України (мають бути належними, допустимими та відповідати вимогам щодо певного засобу доказування) має враховувати лише ті встановлені та досліджені обставини справи, що мають значення для справи.

Збір же господарським судом доказів, що мають підтверджувати або підтверджують обставини, що не мають значення для справи, не відповідає вимогам ГПК України та може призвести до зайвих процесуальних дій у справі та, як наслідок, затягування розгляду справи.

Тобто суд, збираючи докази у справі та вирішуючи питання щодо обставин, які підтверджуються цими доказами та мають значення для справи, має виходити із предмету доказування та, на підставі норм діючого законодавства, визначати межі доказування у конкретному спорі.

У даному разі відсутня належно обґрунтована відповідачем доцільність проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Суд зауважує, що поставлені перед експертом питання, які пропонує відповідач, безпосередньо стосуються встановлення обставин, які не мають відношення до предмету даного спору, а тому призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи не є тією обставиною, у розумінні положень п. 1 ч. 1 ст. 228 ГПК України, яка перешкоджає здійсненню провадження у даній справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання відповідача про проведення судової будівельно-технічної експертизи слід відмовити.

Вирішуючи клопотання відповідача про встановлення процесуальних строків щодо надання 15-денного строку для подання заперечень на відповідь на відзив (вх.№4719 від 22.02.2019 р.), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 ГПК України учасники справи мають право подати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив та заперечення до закінчення підготовчого провадження, якщо судом не встановлено інший строк.

Згідно з ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи те, що підготовче провадження триває з 23.11.2018 р. і строк підготовчого провадження вже був продовжений ухвалою суду до 23.02.2019 р., суд з урахуванням вищезазначених приписів чинного законодавства відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про встановлення процесуальних строків, в зв'язку зі спливом строку підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 74, 76-78, 80, 81, 86, 98, 99, 164, 177, 184, 227, 228 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання відповідача про забезпечення доказів у справі відмовити.

2. У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

3. У задоволенні клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовити.

4. У задоволенні клопотання відповідача про встановлення процесуальних строків щодо надання 15-денного строку для подання заперечень на відповідь на відзив відмовити.

5. Повідомити учасників процесу про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27.02.2019 р.

Суддя О. В. Тацій