ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа№ 911/968/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»

на рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2018 (повний текст складено 02.10.2018) у справі №911/968/18 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»

до:

1. Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит»,

3. Приватного акціонерного товариства «Цинк»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. Громадська організація «Товариство сприяння обороні України»,

2. Донецька обласна організація товариства сприяння обороні України,

3. ОСОБА_2,

про визнання припиненим зобов'язання, визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» (далі - ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (далі - ПАТ «Радикал Банк», відповідач-1, банк), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» (далі - ТОВ «ФК «Єврокредит», відповідач-2) та до Приватного акціонерного товариства «Цинк» (далі - ПрАТ «Цинк», відповідач-3), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» (далі - ГО «Товариство сприяння обороні України», третя особа-1), Донецької обласної організації товариства сприяння обороні України (далі - третя особа-2) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, третя особа-3), про:

1) визнання припиненим станом на 09.07.2015 зобов'язання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором від 27.12.2013 №КД-9411/1-980 в частині повернення кредиту та сплати процентів в сумі 6840507,11 грн;

2) визнати недійсним укладений між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ФК «Єврокредит» договір від 14.12.2016 про відступлення права вимоги за зобов'язаннями, що виникли на підставі кредитного договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980;

3) визнати недійсним укладений між ТОВ «ФК «Єврокредит» та ПрАТ «Цинк» договір від 15.12.2016 про відступлення права вимоги за зобов'язаннями, що виникли на підставі кредитного договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980.

Обґрунтовуючи вимогу про визнання припиненим станом на 09.07.2015 зобов'язання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором від 27.12.2013 №КД-9411/1-980 в частині повернення кредиту та сплати процентів в сумі 6840507,11 грн, позивач зазначає, що ним та третьою особою-1 09.07.2015 на виконання зобов'язання перед банком частково сплачено заборгованість за кредитним договором на суму 6840507,11 грн, а тому зобов'язання є припиненим в цій частині, проте даної обставини банк не визнає. Крім того, позивач просить визнати недійними договори відступлення права вимоги від 14.12.2016 та 15.12.2016, оскільки відповідачами здійснено відчуження неіснуючого права вимоги за кредитним договором.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.09.2018 у справі №911/968/18 у позові ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» відмовлено повністю.

Встановивши, що перерахунок 6840507,11 грн 09.07.2015 третьою особою-1 в порядку виконання зобов'язання за кредитним договором здійснено на виконання неіснуючого договору поруки від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980, а вказані кошти в подальшому повернено на рахунок третьої особи-1, суд дійшов висновку, що зобов'язання по сплаті кредитних коштів позивачем належним чином не виконано, а відтак вимоги про визнання припиненим станом на 09.07.2015 зобов'язання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором від 27.12.2013 №КД-9411/1-980 в частині повернення кредиту та сплати процентів в сумі 6840507,11 грн підлягає залишенню без задоволення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність порушень в діях відповідачів-2,3 норм чинного законодавства під час укладення договорів відступлення права вимоги від 14.12.2016 та 15.12.2016, та відповідно, необґрунтованість вимог позивача та відсутність підстав для задоволення позову в іншій частині позову.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2018 та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Водночас, скаржником до апеляційної скарги додано клопотання про витребування у ПАТ «Радикал Банк» доказів.

Апеляційна мотивована тим, що судом було неправомірно прийнято від відповідача-1 додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву та долучені документи (наказ банку від 06.11.2015№202 та виписки по рахунку (т.2 а.с. 34-44). Як зазначає апелянт у вказаному документі банк кардинально змінив свою стратегію захисту і за новою версією відповідача-1, банк провів помилкові операції по кредитному договору, а саме 09.07.2015, що призвело до повернення перерахованих коштів третій особі -1. Суд допустив розгляд справи поза межами позовних вимог, якими є визнання припиненим станом на 09.07.2015 зобов'язання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором від 27.12.2013 №КД-9411/1-980 в частині повернення кредиту та сплати процентів в сумі 6840507,11 грн, та став надавати оцінку та з'ясовувати обставини перерахування коштів з депозитного на поточний рахунок третьої особи-1, обставини договірного списання банком коштів з поточного рахунку третьої особи-1 у якості погашення кредиту і сплати відсотків по кредитному договору. В основу рішення судом покладено висновки про помилковість проведення банком 09.07.2015 транзакції по списанню грошових коштів з поточного рахунку поручителя ГО «Товариство сприяння обороні України», у якості часткового погашення існуючої заборгованості позивача перед банком за кредитним договором, з чим позивач не погоджується та вважає такі висновки суду необґрунтованими.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2018 апеляційну скаргу ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду 19.11.2018 від скаржника, на виконання вимог ухвали від 16.11.2018, надійшло клопотання про долучення документу, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 поновлено ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2018 у справі №911/968/18, відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, справу призначено до розгляду на 21.01.2019, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, ПАТ «Радикал Банк» встановлено строк для подання заперечень щодо клопотання скаржника про витребування доказів.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду 04.12.2018 від відповідача-1 надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів; 11.12.2018 від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу; 14.01.2019 від відповідача-3 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 в задоволенні клопотання ПрАТ «Цинк» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено в зв'язку з технічною неможливістю.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду 18.01.2019 від відповідача-3 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 у задоволенні клопотання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» про витребування доказів відмовлено з підстав необґрунтованості поважності причин неподання відповідного клопотання до суду першої інстанції, позивачем не наведено аргументів щодо необхідності витребування додаткових доказів та обставин, які вони підтверджуються в обґрунтування правової позиції. Колегією суддів оголошено перерву на 25.02.2019.

У судове засідання 25.02.2019 відповідач-2, відповідач-3 та треті особи явку своїх уповноважених представників не забезпечили.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача-2, відповідача-3 та третіх осіб, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги за їх відсутності.

У судовому засіданні 25.02.2019 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2018 - скасувати.

Представник відповідача-1 заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 27.12.2013 між ПАТ «Радикал Банк» (кредитодавець) та ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» (позичальник) укладено кредитний договір на відкриття невідновлювальної відкличної кредитної лінії №КЛ-9411/1-980 (далі - кредитний договір), за умовами якого кредитодавець зобов'язався надати позичальникові грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття невідновлювальної відкличної кредитної лінії, а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені договором (т.1, а.с. 24-31)

27.12.2013 між ПАТ «Радикал Банк» (іпотекодержатель) та Донецькою обласною організацією товариства сприяння обороні України (іпотекодавець) укладено іпотечний договір (далі - договір іпотеки), за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що виникає з кредитного договору, зобов'язався передати, а іпотекодержатель - прийняти в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно - адміністративну будівлю зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 3549,1 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Краснофлотська (вул. Червонофлотська), буд. 74, літ. №А-4. Згідно з пунктом 2.2 договору іпотеки нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №1779 (т.1, а.с. 32-40).

27.12.2013 для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором між ПАТ «Радикал Банк» та громадянином України ОСОБА_2 укладено договір поруки №ДП-9411/1-980 (далі - договір поруки), відповідно до якого ОСОБА_2 виступив поручителем ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» перед ПАТ «Радикал Банк» та зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення сум кредитів, наданих в межах кредитної лінії, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. (т.1 а.с.49-53).

15.01.2014 між ПАТ «Радикал Банк» (заставодержатель) та Товариством сприяння обороні України укладено договір застави майнових прав №ДЗМП-9411/1-980 (далі - договір застави), за умовами якого заставою за договором забезпечується виконання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» зобов'язань за кредитним договором. Предметом застави є майнові права, що полягають у праві вимоги грошових коштів, що виникають з договору банківського вкладу "Капітал" №Д-9391/980, укладеного між сторонами 16.12.2013, договору банківського вкладу "Капітал" №Д-9391/980/2, укладеного між сторонами 26.12.2013, договору банківського вкладу "Стандартний" №Д-9391/980/3, укладеного між сторонами 14.01.2014. Відповідно до п.1.3 договору застави за взаємною згодою сторін загальна заставна вартість предмету застави становить 3000000,00 грн (т.1, а.с.41-48).

15.01.2014 між ПАТ «Радикал Банк» та Товариством сприяння обороні України укладено договір про уступку права вимоги №УПВ-9411-1/980 (далі - договір про уступку права вимоги від 15.01.2014), за умовами якого Товариство сприяння обороні України зобов'язалося передати у повному обсязі, а ПАТ «Радикал Банк» - прийняти всі права Товариства сприяння обороні України як кредитора за зобов'язаннями, що виникли на підставі договору банківського вкладу "Капітал" №Д-9391/980, укладеного між сторонами 16.12.2013, договору банківського вкладу "Капітал" №Д-9391/980/2, укладеного між сторонами 26.12.2013, договору банківського вкладу "Стандартний" №Д-9391/980/3, укладеного між сторонами 14.01.2014, а саме: право вимоги щодо отримання коштів в повному обсязі відповідно до умов депозитних договорів. Сторони домовилися, що цей договір укладений під відкладальною обставиною, у зв'язку з чим права та обов'язки сторін за цим договором настають за умови набуття банком права звернення стягнення на майнові права, що є предметом застави за договором застави (т.1 а.с.206).

Також для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором 27.02.2015 між ПАТ «Радикал Банк» та ГО «Товариство сприяння обороні України» було укладено договір поруки №ДП-9411/2-980 (далі - договір поруки), за яким ГО «Товариство сприяння обороні України» виступила поручителем ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» перед ПАТ «Радикал Банк» та зобов'язалась у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення сум кредитів, наданих в межах кредитної лінії, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (т.1 а.с.238-240).

Внаслідок невиконання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» своїх зобов'язань за кредитним договором від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 в останнього виникла заборгованість, яка відповідно до «Повідомлення про порушення зобов'язання по кредитному договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980» від 09.06.2015 №922/15 від ПАТ «Радикал Банк» станом на 22.05.2015 складала 13376085,21 грн (т.1 а.с.54-56).

Позивач стверджує, що 09.07.2015 «ФК «Єврокредит» та ГО «Товариство сприяння обороні України» в порядку виконання зобов'язань перед ПАТ «Радикал Банк» за кредитним договором від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 та за договором застави майнових прав від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980 було частково сплачено зазначену заборгованість на суму 6840507,11 грн.

В подальшому на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 №452/БТ «Про віднесення ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.07.2015 №130 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Радикал Банк», згідно з яким з 10.07.2015 в банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Радикал Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.09.2015 №178 змінено уповноважену особу Фонду, якій делеговано повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Радикал Банк». Згідно з даним рішенням призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Радикал Банк» Савельєвій А.М. з 01.10.2015.

08.10.2015 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №184 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» до 09.11.2015 включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у банку Савельєвої А.М. до 09.11.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 №769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.11.2015 №203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк», визначені ст..ст.37,38,47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Савельєвій А.М. на два роки з 10.11.2015 до 09.11.2017 включно.

09.06.2015 банк надіслав Товариству сприяння обороні України повідомлення №924/15 про порушення зобов'язання по кредитному договору та вимогу про усунення такого порушення - сплатити суму боргу за кредитним договором (т.1 а.с.217-220).

06.11.2015 уповноваженою особою Савельєвою А.М. підписано наказ №202, згідно якого на підставі протоколів комісії з перевірки правочинів, вчинених банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, банк підготував та надіслав повідомлення клієнтам банку про нікчемність правочинів, в т.ч. Товариству сприяння обороні України (т.2 а.с.34).

Повідомленням від 06.11.2015 №3188/15 позивача інформовано, що відповідно до положень ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемними наступні правочини-транзакції ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування коштів (т.1 а.с.57-62, 214-216, 228):

- сума: 23874,37 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»; призначення платежу: сплата % по кредитному договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980, згідно договору поруки від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980;

- сума: 40140,49 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»; призначення платежу: сплата % по кредитному договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980, згідно договору поруки від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980;

- сума: 655890,37 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»; призначення платежу: сплата % по кредитному договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980, згідно договору поруки від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980;

- сума: 1661912,76 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»; призначення платежу: сплата % по кредитному договору №КЛ-9411/1-980 від 27.12.2013, згідно договору поруки №ДЗМП-9411/1-980 від 15.01.2014;

- сума: 7870,71 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»; призначення платежу: сплата % по кредитному договору згідно договору поруки;

- сума: 91824,72 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»; призначення платежу: сплата % по кредитному договору №КЛ-9411/1-980 від 27.12.2013, згідно договору поруки №ДЗМП-9411/1-980 від 15.01.2014;

- сума: 18889,61 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»; призначення платежу: сплата % по кредитному договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980, згідно договору поруки від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980;

- сума: 430104,08 грн; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»; призначення платежу: погашення кредиту (ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм»), згідно кредитного договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980, згідно договору поруки від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980;

- сума: 1000000 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТСО України; призначення платежу: повернення депозиту згідно договору від 14.01.2014 №Д-9391/980/3;

- сума: 1000000 грн; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТСО України; призначення платежу: повернення депозиту згідно договору від 14.01.2014 №Д-9391/980;

- сума: 1000000 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТСО України; призначення платежу: повернення депозиту згідно договору від 14.01.2014 №Д-9391/980/2;

- сума: 1500000 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТСО України; призначення платежу: повернення депозиту згідно договору від 19.01.2015 №L-9391/980/4/2;

- сума: 5589,04 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТСО України; призначення платежу: виплата відсотків по договору від 19.01.2015 №L-9391/980/4/2;

- сума: 183945,20 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТСО України; призначення платежу: виплата відсотків по договору від 14.01.2014 №Д-9391/980/3;

- сума: 183945,20 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТСО України; призначення платежу: виплата відсотків по договору від 14.01.2014 №Д-9391/980;

- сума: 183945,20 грн.; прийнято: 09.07.2015; платник: ТСО України; отримувач: ТСО України; призначення платежу: виплата відсотків по договору від 14.01.2014 №Д-9391/980/2.

Повідомлення від 06.11.2015 №3188 було оскаржено ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» в порядку адміністративного судочинства.

14.12.2017 постановою Окружного адміністративного суду міста Києва визнано протиправним та скасоване рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. у формі повідомлення від 06.11.2015 №3188 про нікчемність правочинів-транзакцій ПАТ «Радикал Банк». Постанова набрала законної сили. (т.1 а.с.68-73).

Позивач вказує, що ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» та Товариство сприяння обороні України 09.07.2015 на виконання своїх зобов'язань перед ПАТ «Радикал Банк» частково сплатили заборгованість та проценти за кредитним договором від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 у на суму 6840507,11 грн, у зв'язку з чим зобов'язання позивача в цій частині є припиненим.

Оскільки погашення заборгованості за кредитним договором від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 на суму 6840507,11 грн ПАТ «Радикал Банк» не визнається, позивач вважає, що таке право має бути захищено судом шляхом задоволення поданого ним позову, в якому однією з вимог є визнання припиненим станом на 09.07.2015 зобов'язання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором від 27.12.2013 №КД-9411/1-980 в частині повернення кредиту та сплати процентів в сумі 6840507,11 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога про визнання припиненим зобов'язання за кредитним договором від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 в частині повернення кредиту та сплати процентів у сумі 6840507,11 грн є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, вважає її законною та мотивованою, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України).

Приписами статей 20, 21, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) унормовано, що ініціатором переказу може бути платник, а також обтяжувач чи отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Ініціювання переказу проводиться шляхом: подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; подання обтяжувачем чи отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні; надання клієнтом банку, що його обслуговує, належним чином оформленого доручення на договірне списання; внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв.

Ініціювання переказу за допомогою розрахункових документів здійснюється, зокрема, за меморіальним ордером, що є розрахунковим документом, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно з п.9.6 постанови Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492 "Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" (у редакції чинній 09.07.2015) кошти на вкладний (депозитний) рахунок суб'єкта господарювання перераховуються з його поточного рахунку і після настання обставин їх повернення, визначених договором банківського вкладу, повертаються на поточний рахунок суб'єкта господарювання, крім випадків, передбачених законодавством України. Банки можуть перераховувати грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок суб'єкта господарювання з його іншого вкладного (депозитного) рахунку, відкритого в цьому банку, лише в разі зміни банком порядку бухгалтерського обліку рахунку суб'єкта господарювання, пов'язаної із: запровадженням банком процедури зміни рахунків клієнтів не за їх ініціативою у випадках і в порядку, визначених нормативно-правовими актами Національного банку; зміною умов договору банківського вкладу.

За вкладним (депозитним) рахунком суб'єкта господарювання забороняється: проведення розрахункових операцій, крім операцій, пов'язаних із реалізацією майнових прав на суму коштів, що зберігаються на вкладному (депозитному) рахунку, відповідно до договору застави коштів; видача коштів готівкою.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав, що співробітники ПАТ «Радикал Банк», при умові відповідного рішення кредитного комітету банку, на підставі договорів застави майнових прав від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980 та про уступку прав вимоги від 15.01.2014 №УПВ-9411-1/980 повинні були провести звернення стягнення на предмет застави - майнові права, що полягали у праві вимоги грошових коштів, які виникли з договорів банківського вкладу "Капітал" № Д-9391/980, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та ГО «Товариство сприяння обороні України» 16.12.2013, сума вкладу у розмірі 1000000,00 грн на рахунку 9391, банківського вкладу "Капітал" №Д-9391/980/2, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та ГО «Товариство сприяння обороні України» 26.12.2013 сума вкладу у розмірі 1000000,00 грн на рахунку 9391, договору банківського вкладу "Стандартний" №Д-9391/980/3, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та ГО «Товариство сприяння обороні України» 14.01.2014 сума вкладу у розмірі 1000000,00 грн на рахунку 9391.

Вказане списання мало відбутись на підставі: меморіальних ордерів банку (як розрахункового документу, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника) при наявності відповідного рішення кредитного комітету, наявності підстав для списання коштів з депозитних рахунків ГО «Товариство сприяння обороні України» та направлення коштів на погашення заборгованості безпосередньо боржника - ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм».

Судом вірно встановлено, що списання коштів відбулось без додержання вказаних умов, а саме, кошти були списані співробітниками банку з депозитних рахунків ГО «Товариство сприяння обороні України» у розмірі 1000000,00 грн з рахунку 9391, у розмірі 1000000,00 грн з рахунку 9391, у розмірі 1000000,00 грн з рахунку 9391, у розмірі 1500000,00 грн з рахунку №9391 і направлені на поточний рахунок ГО «Товариство сприяння обороні України» №9391, хоча згідно з положеннями п. 9.6 постанови Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492 кошти мали бути направлені безпосередньо на погашення кредитної заборгованості ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм», тобто, на банківський, а не клієнтський рахунок.

Списання цих коштів і направлення їх на поточний рахунок №9391, відкритий ГО «Товариство сприяння обороні України», відбулось без передачі власником коштів повноважень на розпорядження цими коштами банку, за винятком звернення на них стягнення згідно з договором про уступку прав вимоги від 15.01.2014 №УПВ-9411- 1/980. Окрім коштів, які перебували згідно з договором застави майнових прав від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980 у заставі банку, меморіальним ордером ще було списано суму у розмірі 1500000,00 грн з рахунку 9391, на що банк не мав жодних повноважень, так як ці кошти не перебували під заставою, а відтак могли бути списані з депозитного рахунку та направлені на поточний рахунок виключно в кінці строку такого депозиту, або внаслідок дострокового розірвання депозитного договору за ініціативи вкладника - ГО «Товариство сприяння обороні України».

До матеріалів справи не додано будь-яких рішень кредитного комітету банку про надання повноваження співробітникам ПАТ «Радикал Банк» списувати будь-які кошти з будь-яких рахунків ГО «Товариство сприяння обороні України» в якості плану заходів та схеми погашення проблемної заборгованості ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм».

Суд першої інстанції правильно та мотивовано зазначив, що звернення стягнення на предмет застави ПАТ «Радикал Банк» мав здійснити в порядку, передбаченому ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Повідомлення повинно містити таку інформацію: зміст порушення, вчиненого боржником; загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; опис предмета забезпечувального обтяження; посилання на право іншого обтяжувана, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувану; визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувану протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ПАТ «Радикал Банк» за 30 днів до дати списання коштів з депозитного рахунку ГО «Товариство сприяння обороні України» здійснив реєстрацію в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та надіслав відповідні повідомлення ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» і ГО «Товариство сприяння обороні України».

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що оскільки кошти на поточному рахунку №9391, відкритого ГО «Товариство сприяння обороні України» не перебували під обтяженням застави, тому списати їх за допомогою меморіального ордеру та направити на погашення кредитної заборгованості ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм», тобто, банківський (не клієнтський) рахунок, банк міг лише застосувавши заходи договірного списання.

Згідно з пп..26.2-26.4 ст. 26 Закону умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання: найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання: перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо).

Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг.

Таким чином, для здійснення списання коштів з рахунку свого клієнта в межах договірного списання банк зобов'язаний: встановити обставини, за яких він має право здійснити списання коштів; встановити реквізити рахунку, з якого має здійснюватися договірне списання; вказати у платіжному документі реквізити договору, ким встановлено право на договірне списання; використати для списання меморіальний ордер як платіжний документ; передбачити своє право як кредитора на списання коштів з рахунку клієнта у договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг.

Згідно з п.1.3 договору поруки 27.12.2015 №ДП-9411/2-980 у разі невиконання позивачем зобов'язань за кредитним договором, забезпечених за цим договором поруки, ГО «Товариство сприяння обороні України» доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з поточних рахунків поручителя, які відкриті на момент укладення цього договору та/або будуть відкриті у майбутньому у ПАТ «Радикал Банк» (МФО 319111), в сумах, що підлягають сплаті у випадках, передбачених кредитним договором та/або договором поруки.

Дослідивши обставини, за яких було вчинено списання коштів ПАТ «Радикал Банк» з поточного рахунку №9391, відкритого ГО «Товариство сприяння обороні України», суди першої та апеляційної інстанції встановили наступне.

У договорі поруки від 27.12.2015 №ДП-9411/2-980 відсутнє посилання на будь-який номер поточного рахунку, відкритого ГО «Товариство сприяння обороні України» в установі ПАТ «Радикал Банк» При цьому, на дату укладення договору поруки, договір, на підставі якого було відкрито банківський рахунок № 9391 вже існував, так як датою його відкриття є 12.02.2014. За цих умов, доручення на списання не містить однієї із істотних умов - номеру рахунку, з якого клієнт дозволяє банку здійснити таке списання. Формулювання у договорі поруки «з поточних рахунків поручителя, які відкриті на момент укладення цього договору та/або будуть відкриті у майбутньому у кредитодавця (МФО 319111)» не відповідає вимогам, встановленим законом, а саме: не вказано «реквізити рахунка», з якого має здійснюватися договірне списання.

При здійсненні договірного списання банк має вказати реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання. Натомість, в якості підстави для списання 6840507,11 грн на погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно кредитного договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 зазначено договір поруки від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980.

ПАТ «Радикал Банк» в суді першої інстанції заперечив факт укладання з ГО «Товариство сприяння обороні України» договору поруки від 15.01.2014 №ДЗМП-9411/1-980, а в матеріалах справи відсутні докази його укладення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що списання коштів з поточного рахунку № 9391, відкритого ГО «Товариство сприяння обороні України», відбулось на підставі договору поруки, якого не існує. Таким чином, списання коштів з поточного рахунку № 9391, відкритого третьою особою-1 було проведено неправомірно.

Згідно зі ст.32.3.2 Закону у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов'язаний переказати за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

На виконання вказаної статті Закону банк 04.02.2016 повернув помилково перераховані кошти на поточний рахунок ГО «Товариство сприяння обороні України» №9391, а надалі цього ж числа на депозитні рахунки ГО «Товариство сприяння обороні України» згідно наявних в матеріалах справи виписок по особовим рахункам за 04.02.2016 (т.2, а.с. 37-44).

Вказані обставини в подальшому стали підставою для визнання заявлених ГО «Товариство сприяння обороні України» кредиторських вимог 07.12.2015 вх. № 261 (т.1, а.с. 166) в повному обсязі та про перенесення на відповідний рахунок обліку кредиторських вимог ГО «Товариство сприяння обороні України» №9107 з призначенням: «Облік акцептованих кредиторських вимог згідно реєстру кредиторів», про що ПАТ «Радикал Банк» повідомило третю особу-1 довідкою від 13.12.2017 №1638 (т.1, а.с. 167).

Враховуючи, що перерахування коштів у сумі 6840507,11 грн 09.07.2015 ГО «Товариство сприяння обороні України» в порядку виконання зобов'язань ПАТ «Радикал Банк» за кредитним договором від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 здійснено на виконання неіснуючого договору, а вказані кошти в подальшому повернуті на рахунок платника, суд зробив обґрунтований висновок, що зобов'язання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором в цій частині належним чином не виконано, а отже позовну вимог ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» про визнання припиненим зобов'язання за кредитним договором від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 в частині повернення кредиту та сплати процентів у сумі 6840507,11 грн правомірно залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач вказував на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яким було прийнято та враховано при вирішенні спору додаткові пояснення, подані відповідачем-1 21.08.2018 до відзиву на позовну заяву, в яких останнім викладено нові підстави заперечення проти позовних вимог, а крім того, такі пояснення подані зі спливом встановленого судом строку для подання учасниками справи своїх заяв по суті.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами скаржника про наявність в діях суду першої інстанції при розгляді даної справи порушень норм процесуального права, зважаючи на те, що такі додаткові пояснення були надані під час підготовчого судового засідання, строк якого ухвалою суду було продовжено до 29.08.2018 (т.1 а.с.250-251).

Щодо вимог про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги від 14.12.2016 та від 15.12.2016, оскільки вони суперечать положенням п.1 ч.1 ст.512 та ст.514 ЦК України, суд першої інстанції зазначив наступне.

Листом від 21.12.2016 №2705 ПАТ «Радикал Банк» повідомив ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» про те, що між банком та ТОВ «ФК «Єврокредит» 14.12.2016 було укладено договір відступлення прав вимоги, і ТОВ «ФК «Єврокредит» є новим кредитором у зобов'язаннях, що виникли на підставі кредитного договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980, а також усіх договорах, що були укладені з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором. (т.1 а.с.64, 199-202).

В подальшому листом без дати та номеру ТОВ «ФК «Єврокредит» повідомила позивача про те, що між ТОВ «ФК «Єврокредит» та ПрАТ «Цинк» 15.12.2016 укладено договір відступлення прав вимоги, і ПрАТ «Цинк» є новим кредитором у зобов'язаннях, що виникли на підставі кредитного договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980, а також усіх договорах, що були укладені з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором. (т.1 а.с.65, 146,147).

Листом від 28.12.2016 №223 третя особа-3 повідомив позивача про те що, ПрАТ «Цинк» є новим кредитором у зобов'язаннях, що виникли на підставі кредитного договору від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980, а також в усіх договорах, що були укладені з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором; відповідно до довідки ПАТ «Радикал Банк» заборгованість ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором від 27.12.2013 №КЛ-9411/1-980 становить 9696000,00 грн простроченої заборгованості по кредиту та 5462871,80 грн - прострочені проценти по кредиту, всього ж заборгованість становить 15158871,80 грн. (т.1 а.с.63).

На думку позивача відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, а ПАТ «Радикал Банк» шляхом укладення договору відступлення прав вимоги від 14.12.2016 здійснив відчуження на користь ТОВ «ФК «Єврокредит» неіснуючого права вимоги за кредитним договором на суму 15158871,80 грн, без врахування сплаченої заборгованості в розмірі 6840507,11 грн.

Як наслідок, таке ж відчуження неіснуючого права вимоги за кредитним договором на суму 15158871,80 грн здійснило ТОВ «ФК «Єврокредит» на користь ПрАТ «Цинк» шляхом укладення договору відступлення прав вимоги від 15.12.2016, у зв'язку з чим вказані правочини про відступлення прав вимоги, на переконання позивача, мають бути визнані недійсними, оскільки вони суперечать положенням п.1 ч.1 ст.512 та ст.514 ЦК України.

Суд першої інстанції відмовив позивачеві у задоволенні вимог про визнання недійсним укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ФК «Єврокредит» договору від 14.12.2016 про відступлення права вимоги та про визнання недійсним укладеного між ТОВ «ФК «Єврокредит» та ПрАТ «Цинк» договір від 15.12.2016 про відступлення права вимоги, з чим колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з огляду на таке.

Статтею 203 ЦК України встановлено перелік умов дійсності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Згідно із роз'ясненнями, наведеними в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Отже, в кожній справі про визнання правочину недійсним суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України та ст.514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Беручи до уваги раніше встановлені судом обставини, що зобов'язання ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» за кредитним договором в частині погашення заборгованості та оплати процентів за кредитним договором на суму 6840507,11 грн належним чином не виконані, суд не встановив порушень чинного законодавства під час укладення відповідачами договорів відступлення прав вимоги від 14.12.2016 та 15.12.2016.

Аналізуючи вище укладені договори про відступлення прав вимоги від 14.12.2016 та 15.12.2016, які позивач просив визнати недійсними на предмет їх невідповідності ст.ст.512, 514 ЦУ України, враховуючи положення цивільного законодавства щодо свободи договору, суд, відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, констатував про відсутність обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним та відповідно зумовлює настання певних юридичних наслідків, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (постанова Верховного Суду України від 09.12.2015 №6-849цс15).

Отже, у спорах про визнання договорів недійсними позивач (незалежно від того, чи є він стороною правочину або ж іншою заінтересованою особою) повинен довести, а суд встановити наявність факту порушення суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

При цьому інтерес такої особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а також відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надане в резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 01.12.04 № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004).

Судом при прийнятті оскаржуваного рішення вірно встановлено, що докази порушення суб'єктивного матеріального права або законного інтересу позивача, на захист якого останнім подано позов, відсутні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, враховуючи викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» у задоволенні позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2018 у справі №911/968/18 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга ТОВ «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінокомпанія «Патріот-Фільм» на рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2018 у справі №911/968/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2018 у справі №911/968/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/968/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.03.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська