СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2019 р. Справа № Б-39/189-08

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників учасників провадження у справі про банкрутство:

апелянта - Суічмезов Р.В. на підставі довіреності №008275/18 від 05.09.2018,

ліквідатор - арбітражний керуючий Онищенко К.С., свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №357 від 27.02.2013,

ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підставі ордеру серії ДН №020762 від 05.01.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №4955 від 31.01.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ, (вх.№1278Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2018, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Усатим В.О., час проголошення ухвали - не зазначено, дата складання повного тексту ухвали - не зазначено, у справі №Б-39/189-08

за заявою Фізичної особи-підприємця Місюри А.В., м. Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.11.2018 відмовлено ліквідатору у задоволенні заяви про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 909, 5кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, літ "В-3".

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що ліквідатором включено до складу ліквідаційної маси належне боржнику майно, у тому числі, нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м (м. Харків, вул. Римарська, 8), що є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеного з АТ "Альфа-Банк"; 27.12.2010 проведено два аукціони з продажу зазначеного майна банкрута (1/2 частина та 1/2 частина нежитлової будівлі); твердження ліквідатора, що попереднім ліквідатором не було здійснено оцінку майна спростовуються матеріалами справи, ліквідатором не доведено жодного факту, на який він посилається для визнання спірних угод недійсними, а зазначені припущення спростовуються матеріалами справи.

Судом зазначено, що ліквідатору не потрібна була згода іпотекодержателя при укладенні оспорюваних договорів, а доводи ліквідатора про те, що грошові кошти від продажу майна банкрута не були зараховані на р/р в установі банку або внесені на депозит нотаріуса не може вважатися обґрунтуванням недійсності договорів.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 13.11.2018, заставний кредитор - АТ "Альфа Банк" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву ліквідатора Івлєвої Н.А. задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що колишнім ліквідатором - арбітражним керуючим Родзинським А.А. грошові кошти від продажу майна банкрута не були зараховані на р/р в установі банку або внесені на депозит нотаріуса, що є порушенням норм статей 30, 48 та частини 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; ліквідатор як особа, яка виконує функції з розпорядження майном банкрута і діє від імені банкрута при реалізації заставного майна, з метою дотримання прав та інтересів заставного кредитора зобов'язаний повідомляти останнього про умови та порядок продажу заставного майна.

На думку апелянта, суд безпідставно відхилив висновок судової оціночно-будівельної експертизи №4029, складений 29.06.2016 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз імені засл.проф. М.С. Бокаріуса. Апелянт також вважає, що ліквідаційна процедура ФОП Місюри А.В. була ініційована як штучна підстава для відчуження заставних активів боржника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2018 у справі №Б-39/189-08; призначено справу до розгляду на 15.01.2019 о 12:10год.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2019, у зв'язку з відпусткою судді Гези Т.Д. і тимчасовою непрацездатністю судді Медуниці О.Є., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.

15.01.2019 ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Онищенко К.С. подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення на апеляційну скаргу (вх.№426), зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишився факт відсутності у справі доказів проведення інвентаризації майна банкрута, судом не досліджено звіт про оцінку майна банкрута, наданого арбітражним керуючим Родзинським А.А., у матеріалах справи відсутні докази задоволення вимог заставодержателя. За таких обставин, просить задовольнити апеляційну скаргу АТ "Альфа Банк" і скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2018 у даній справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про надання матеріалів справи для ознайомлення та відкладення розгляду справи задоволено; відкладено розгляд справи №Б-39/189-08 на 19.02.2019 об 11:30год.

07.02.2019 від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1347), зазначає, що судом під час повторного розгляду заяви арбітражного керуючого Івлєвої Н.А. виконано всі вказівки суду вищої інстанції щодо дослідження питання збитковості оскаржуваних правочинів; зазначена у висновку ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса ліквідаційна вартість майна боржника носить вірогідний характер; посилання ліквідатора на те, що грошові кошти від продажу майна банкрута не були зараховані на рахунок в установі банку або внесені на депозит нотаріуса не можуть вважатися обґрунтуванням недійсності договору, оскільки таких підстав не зазначено ні в Законі про банкрутство, ні в Цивільному кодексі України; положеннями Закону про банкрутство (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) не передбачено отримання згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури. За таких обставин, просить залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2018 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 19.02.2019 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити.

Представник ОСОБА_3 оголосив відзив на апеляційну скаргу, просить залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2018 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ліквідатор - арбітражний керуючий Онищенко К.С. підтримав вимоги апеляційної скарги, просить оскаржувану ухвалу скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву ліквідатора Івлєвої Н.А. задовольнити повністю.

Інші учасники своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, уповноважених представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, а неявка у судове засідання їх представників не перешкоджає розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2008 порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця Місюри А.В. за процедурою, передбаченою статтями 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

Постановою Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 ФОП Місюру А.В. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Родзинського А.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2011 ліквідатора Родзинського А.А. за його заявою звільнено від виконання обов'язків ліквідатора, а ухвалою суду від 13.12.2012 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Івлєву Н.А.

Арбітражний керуючий Івлєва Н.А. звернулася до місцевого господарського суду із заявою (т.11 а.с.137-141), в якій просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 909, 5кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, укладений між колишнім ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 3073 (далі - оспорюваний договір 1); визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 909, 5кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, укладений між колишнім ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 3076 (далі - оспорюваний договір 2); до розгляду справи по суті заборонити ОСОБА_9 та іншим особам відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8.

Заява арбітражного керуючого Івлєвої Н.А. мотивована тим, що укладення оспорюваних договорів перешкоджає відновленню платоспроможності боржника і є для нього збитковими; ліквідатор встановив початкову ціну продажу предмету іпотеки з порушенням вимог закону, у матеріалах справи відсутній звіт про оцінку нежитлових приміщень, вартість майна була занижена ліквідатором, а заставний кредитор не отримав грошових коштів від реалізації майна.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.03.2014 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 частини нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м по вул. Римарська, 8 у м. Харкові, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі №3073; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 частини нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі №3076; зобов'язано гр. ОСОБА_9 повернути нежитлові приміщення до ліквідаційної маси банкрута, а ліквідатору ФОП Місюри А.В. - арбітражному керуючому Івлєвій Н.А. повернути грошові кошти гр. ОСОБА_9, що були сплачені за придбання цього майна у розмірі 406 230, 00грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.03.2014 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Івлєвої Н.А. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу (№3073 та №3076) нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м по вул. Римарська, 8 у м. Харкові, укладених 28.12.2010 між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та ОСОБА_9, відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.08.2015 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.03.2014 у справі №Б-39/189-08 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області в частині розгляду заяви ліквідатора ФОП Місюри А.А. Івлєвої Н.А. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 909, 5кв.м, що розташовані за адресою: вул. Римарська, 8 у м. Харкові, укладених між колишнім ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_9, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрованих в реєстрі за номером 3073 та за номером 3076.

Вищим господарським судом України зазначено про необхідність судам встановити, чи була дійсно проведена оцінка майна банкрута, докази її проведення, порівняти вартість, яка визначена оцінкою суб'єкта оціночної діяльності з дійсною ринковою вартістю майна на момент продажу та вирішити питання щодо доведеності обставин (або їх відсутності) збитковості спірних договорів.

Після повернення справи з суду касаційної інстанції місцевим господарським судом призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса та на її вирішення поставлено питання визначення вартості заставного майна банкрута на момент його продажу.

Згідно висновку експерта, ймовірна ринкова вартість нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м, розташованої за адресою: вул. Римарська, 8 у м. Харкові, станом на 28.12.2010 складає 4 267 758, 00грн без врахування ПДВ, а ліквідаційна вартість цього об'єкту складає 3 328 851, 00грн без ПДВ (т.18).

У висновку експерта зазначено, що складність проведення ретроспективних оцінок полягає в тому, що після спливу тривалого проміжку часу з моменту оцінки до проведення оцінки іншою особою, дослідження ринку обмежується наявною інформацією, не завжди повно розкритою у лістингах пропозицій. А зробити повний моніторинг ринку на минулу дату, тобто зателефонувати для отримання більш повної інформації та застосувати пошук по Інтернет-сайтах, практично вже неможливо та безрезультатно. Характерною особливістю даного виду досліджень для визначення остаточного висновку на поставлені перед дослідженням питання є те, що вказані вище фактори роблять істотний вплив на категоричність загального висновку, тобто відповісти на питання можливо з достатнім ступенем ймовірності, отже остаточні висновки будуть носити вірогідний характер. Таким чином, експертом визначено, що зазначена ринкова та ліквідаційна вартість нерухомого майна є ймовірною.

До місцевого господарського суду арбітражним керуючим Родзинським А.А. було надано копію звіту про оцінку майна боржника станом на 19.04.2010, виготовлений суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12, за висновком якого ліквідаційна вартість майна складає 738 600, 00грн (т.19 а.с.87-128).

Місцевим господарським судом також була витребувана у КП "Харківське міське БТІ" і досліджена інвентаризаційна справа щодо нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул. Римарська, 8 у м. Харкові (т.20).

Місцевим господарським судом встановлено, що ліквідатором - арбітражним керуючим Родзинським А.А. на виконання постанови Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 до складу ліквідаційної маси включено належне боржнику майно, у тому числі, нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв. м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові), що було предметом іпотеки відповідно до укладеного з АТ "Альфа-Банк" договору іпотеки №SМЕRSO01038/1 від 23.05.2008.

08.02.2010 ліквідатором укладено з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_12 угоди про виконання робіт з незалежної оцінки зазначеного об'єкту майна та отримано висновок про вартість нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв. м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові), згідно з яким ліквідаційна вартість склала 738 600, 00грн без ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2010 скасовано усі арешти та заборони, накладені на нерухоме майно, що належить банкруту, у тому числі, на нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові).

22.11.2010 ліквідатором з ТБ "Правопорядок" укладено угоду на організацію та проведення аукціону 27.12.2010 з продажу нежитлової будівлі літ. "В-3" площею 454, 75кв.м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові) та нежитлової будівлі літ. "В-3" площею 454, 75кв.м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові) (т.7 а.с.47).

Ліквідатором надруковано оголошення в газеті Правопорядок - біржовий вісник від 23.11.2010 № 25-0(33) про проведення 27.12.2010 аукціону з продажу нежитлової будівлі літ."В-3" площею 454, 75кв.м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові) та нежитлової будівлі літ. "В-3" площею 454, 75кв.м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові) (т.7 а.с.48-51).

27.12.2010 проведено два аукціони з продажу зазначених об'єктів майна боржника (1/2 частина та 1/2 частина нежитлової будівлі), про що складено протоколи проведення аукціонів, згідно яких визначений переможець двох аукціонів - гр. ОСОБА_9, який придбав майно за ціною 406 230, 00грн за 1/2 частину та 406 230, 00грн за 1/2 частину нежитлової будівлі (т.7 а.с.52-53); укладено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу 1/2 частин нежитлової будівлі від 28.12.2010 (т.7 а.с.56-57), за які покупець сплатив грошові кошти готівкою повністю, ще до підписання договорів, про що зазначено у пункті 4 договорів.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що вказані обставини свідчать, що арбітражним керуючим Родзинським А.А. грошові кошти від продажу спірної квартири були отримані у повному обсязі.

При цьому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2011 (т.7 а.с.98-105) за клопотанням ліквідатора - арбітражного керуючого Родзинського А.А. про визначення розміру винагороди ліквідатора і розподілу отриманих від продажу майна боржника коштів визначено наступний порядок часткового використання грошових коштів отриманих, зокрема від продажу майна боржника за оспорюваними договорами: направлено арбітражному керуючому Родзинському А.А. винагороду ліквідатора у розмірі 10% від суми грошових коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, у сумі 81 246, 00грн; направлено суб'єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 за оцінку спірного майна 7 000, 00грн; направлено Товарній біржі "Правопорядок" за договором на проведення аукціону з продажу майна від 22.11.2010 64 996, 80грн та направлено ТОВ "Альптехпром" 22 200, 00грн за надання оцінки технічного стану будівлі.

Апеляційним господарським судом встановлено, що за результатами скарги ПАТ "Альфа-Банк" на дії ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Родзинського А.А. судом в ухвалі від 21.06.2011 (т.7 а.с.113) не встановлено у діях арбітражного керуючого Родзинського А.А. щодо неповідомлення заставного кредитора про хід реалізації майна боржника порушень приписів законодавства у сфері банкрутства та прав ПАТ "Альфа-Банк" як кредитора банкрута. За таких підстав, судом було відмовлено у задоволенні скарги.

Ухвала місцевого господарського суду не оскаржувалась і набрала законної сили.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд виходить з такого.

Згідно положень статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а згідно із частиною 3 цієї ж статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України, якою встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу пункту 1-1 прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство) в редакції від 22.12.2011 №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.2013, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом (окрім положень, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство та ліквідаційну процедуру, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури).

Враховуючи, що провадження у даній справі порушено 12.12.2008, постанову про визнання боржника банкрутом прийнято 23.12.2008 та продаж майна банкрута відбувся до набрання чинності нової редакції Закону про банкрутство, застосуванню підлягають положення Закону про банкрутство в редакції, що діяла до набрання чинності Законом від 22.12.2011 №4212-VІ.

Частиною 1 статті 25 Закону про банкрутство передбачено повноваження ліквідатора з дня його призначення, зокрема, ліквідатор здійснює реалізацію майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до пункту 2 статті 26 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором ФОП Місюри А.В. - арбітражним керуючим Родзинським А.А. на виконання постанови Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 виявлено та включено до складу ліквідаційної маси майно банкрута, зокрема, нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м по вул. Римарська, 8 у м. Харкові.

Вказане майно перебувало в іпотеці ЗАТ "Альфа-Банк" на підставі договору іпотеки №SMERS01038/1 від 23.05.2008, укладеного в забезпечення зобов'язань за рамковою угодою №SMERS01038/1 від 23.05.2008.

Постановою Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 про визнання боржника банкрутом призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Родзинського А.А.; зобов'язано ліквідатора відповідно до статей 25-30, 47-49 Закону про банкрутство виконати ліквідаційну процедуру банкрута, у тому числі зобов'язано ліквідатора здійснити продаж майна банкрута.

На виконання постанови Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 про визнання боржника банкрутом, яка набрала законної сили і є обов'язковою до виконання, ФОП Місюра А.В. передав, а ліквідатор прийняв належне боржнику майно з метою вчинення подальших дії щодо його реалізації (т.7 а.с.90).

Згідно наявного у матеріалах справи акту про включення майна боржника до складу ліквідаційної маси (т.4 а.с.56), ліквідатором зокрема включено нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Римарська, буд. 8.

Матеріали справи не містять заперечень банку щодо включення вказаного нерухомого майна до ліквідаційної маси боржника; заставний кредитор не звертався до суду з вимогами щодо виключення спірного майна зі складу ліквідаційної маси.

Відповідно до статті 29 Закону про банкрутство майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Арбітражним керуючим Родзинським А.А. надано до матеріалів справи копію звіту про оцінку майна банкрута, а саме, нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв. м по вул. Римарська, 8 у м. Харкові, згідно якого ринкова вартість майна станом на 19.04.2010 складала 1 231 000, 00грн, а ліквідаційна - 738 600, 00грн.

Копія висновку ФОП ОСОБА_12 станом на 19.04.2010, згідно якого ліквідаційна вартість майна становить 738 600, 00грн, також міститься в інвентаризацій справі щодо нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв. м по вул. Римарська, 8 у м. Харкові.

Обставини щодо укладення арбітражним керуючим Родзинським А.А. з суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 угоди про виконання робіт з незалежної оцінки спірного майна від 08.02.2010, підписання акту прийому-передач робіт з незалежної оцінки майна від 19.04.2010 та отримання висновку про вартість спірного майна встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2011, яка учасниками справи про банкрутство не оскаржувалась і набрала законної сили.

При цьому, місцевим господарським судом також були встановлені обставини, що ліквідатором на виконання постанови суду про визнання боржника банкрутом від 23.12.2008 укладено з Товарною біржею "Правопорядок" договір на проведення аукціону від 22.11.2010, отримано рахунок-фактуру від 05.01.2011, вартість проведення аукціону склала 64 996, 80грн; опубліковано оголошення в Біржовому віснику "Правопорядок" №25-0 (33) від 23.11.2010 про продаж майна боржника.

В ухвалі суду від 31.05.2011 також були встановлені обставини, що 27.12.2010 було проведено аукціони з продажу 1/2 частин нежитлової будівлі літ. "В-3", що розташована за адресою: вул. Римарська, 8 у м. Харкові, про що біржею складені відповідні протоколи, згідно яких визначений переможець - гр. ОСОБА_9; 28.12.2010 між арбітражним керуючим Родзинським А.А. і гр. ОСОБА_9 укладені нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу майна боржника.

Таким чином, місцевим господарським судом в ухвалі від 31.05.2011 вже встановлені факти виявлення ліквідатором майна боржника, проведення його оцінки, отримання висновку про вартість майна, публікації оголошення про проведення аукціону з продажу майна банкрута, безпосередньо їх проведення 27.12.2010 і укладення з переможцем аукціонів - гр. ОСОБА_9 нотаріально посвідчених оспорюваних договорів купівлі-продажу майна банкрута, за яке покупець сплатив грошові кошти по 406 230, 00грн за нежитлову будівлю літ."В-3" площею 454, 75кв.м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові) та нежитлову будівлю літ. "В-3" площею 454, 75кв.м (вул. Римарська, 8 у м. Харкові).

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи ліквідатора щодо відсутності у справі доказів проведення інвентаризації майна банкрута, оскільки матеріалами справи підтверджуються обставини виявлення ліквідатором - арбітражним керуючим Родзинським А.А. майна банкрута, прийняття його до свого відома, включення до ліквідаційної маси, проведення оцінки майна і його подальшу реалізацію.

Результати аукціону учасники справи про банкрутство, у тому числі і заставний кредитор, не оскаржували.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Апелянт вважає, що ліквідатор як особа, яка виконує функції з розпорядження майном банкрута і діє від імені банкрута при реалізації заставного майна, з метою дотримання прав та інтересів заставного кредитора був зобов'язаний повідомляти останнього про умови та порядок продажу заставного майна.

Судова колегія зазначає, що згідно зі статтею 5 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України іншими законодавчими актами України.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює Закон про банкрутство.

Відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури здійснюється в порядку, визначеному цим Законом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (пункт 6 частини 1 статті 23 Закону про банкрутство).

Разом з цим, та враховуючи, що продаж спірного майна відбувся 27.12.2010, договори укладено 28.12.2010, до зазначених правовідносин, норма, яка зобов'язує арбітражного керуючого повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення не розповсюджується, оскільки зазначена норма була внесена до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" згідно Закону України № 3795-VI від 22.09.2011, тобто після проведення аукціону.

До того ж, враховуючи, що спірне майно було продано на виконання вимог Закону про банкрутство та відповідно до порядку, встановленому цим спеціальним Законом, не може також вважати обґрунтованими посилання скаржника на відсутність, всупереч статті 12 Закону України "Про іпотеку", згоди заставодержателя (іпотекодержателя) при укладенні спірного договору.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що положеннями Закону про банкрутство (в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин) згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, не передбачено.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.05.2018 у даній справі при розгляді аналогічних правовідносин.

Відтак, зазначене не може бути підставою для визнання оспорюваних договорів недійсними.

Щодо доводів апелянта, що колишнім ліквідатором - арбітражним керуючим Родзинським А.А. грошові кошти від продажу майна банкрута не були зараховані на р/р в установі банку або внесені на депозит нотаріуса, що вважає порушенням норм статей 30, 48 та частини 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною 10 статті 30 Закону про банкрутство, продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Відповідно до частини 7 статті 48 Закону про банкрутство, кошти отримані від продажу майна громадянина-підприємця вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або нотаріуса.

Згідно матеріалів справи 28.12.2010 між ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_9 були укладені нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу 1/2 нежитлової будівлі, згідно з якими продаж майна здійснюється за 406 230, 00грн по кожному договору, які покупець сплатив готівкою повністю ще до підписання цього договору, про що зазначено у пункті 4 договорів.

Вказані обставини свідчать, що арбітражним керуючим Родзинським А.А. грошові кошти від продажу спірної квартири були отримані у повному обсязі, тобто умови договорів покупцем виконані у повному обсязі; ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2011 визначено порядок використання грошових коштів отриманих від продажу вказаного спірного майна.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що доводи ліквідатора про те, що грошові кошти від продажу майна банкрута не були зараховані на р/р в установі банку або внесені на депозит нотаріуса не можуть вважатися обґрунтуванням недійсності договорів, оскільки такої підстави щодо визнання правочину недійсним не передбачено Цивільним кодексом України та Законом про банкрутство.

Підставами недійсності правочину є недодержання сторонами вимог закону саме в момент його вчинення; відповідно до пункту 2.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських) договорів недійсними" від 29.05.2013 №11, за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

Як зазначено вище, за умовами договорів арбітражним керуючим Родзинським А.А. грошові кошти від продажу майна боржника були отримані у повному обсязі, тобто умови договорів в момент їх вчинення покупцем виконані у повному обсязі.

Щодо доводів апелянта, що суд безпідставно відхилив висновок судової оціночно-будівельної експертизи №4029, складений 29.06.2016 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз імені засл.проф. М.С. Бокаріуса, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з приписами статті 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Місцевим господарським судом встановлено, що за висновком Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса, ймовірна ринкова вартість нежитлової будівлі літ. В-3, загальною площею 909, 5кв.м, розташованої за адресою: вул. Римарська, 8 у м. Харкові, станом на 28.12.2010 складає 4 267 758, 00грн без врахування ПДВ, а ліквідаційна - 3 328 851, 00грн без ПДВ.

У той же час, у висновку ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса зазначено, що складність проведення ретроспективних оцінок полягає в тому, що після спливу тривалого проміжку часу з моменту оцінки до проведення оцінки іншою особою, дослідження ринку обмежується наявною інформацією, не завжди повно розкрито у лістингах пропозиції. А зробити повний моніторинг ринку на минулу дату, тобто зателефонувати для отримання більш повної інформації та застосувати пошук по Інтернет-сайтах, практично вже неможливо та безрезультатно. Характерною особливістю даного виду досліджень для визначення остаточного висновку на поставлені перед дослідженням питання є те, що вказані вище фактори роблять істотний вплив на категоричність загального висновку, тобто відповісти на питання можливо з достатнім ступенем ймовірності, отже остаточні висновки будуть носити вірогідний характер.

У висновку також зазначено, що при виборі остаточної оцінки експерти виходили з принципів очікування (потенційний покупець не заплатить більш ніж можна одержати дохід від оцінюваної прибуткової нерухомості) і заміщення (потенційний покупець не заплатить більш ніж можна витратити на покупку або будівництво аналогічної нерухомості). Пропозицій щодо оренди схожих приміщень у лістингах представлено мало, площі приміщень менше ніж в оцінюємих. Порівняні з пропозиціями до продажу вибірка значно менша. Тому, спираючись на дані, міркування і припущення, викладені в дослідженні, і керуючись принципом розумної обережності, експерт ринкову вартість об'єкту оцінки, спираючись в основному на середнє значення, одержане дохідним та порівняльним підходом.

Таким чином, експертом визначено, що ринкова вартість нерухомості є імовірною.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зазначена у висновку експерта ліквідаційна вартість у розмірі 3 328 851, 00грн, з огляду на ймовірність ринкової та ліквідаційної вартості, носить вірогідний характер, що не спростовує можливості використання на час продажу нерухомого майна боржника висновку суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12

Досліджуючи висновок суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 колегія суддів вважає, що описова і мотивувальна частини висновку відповідають висновку щодо вартості майна; висновок складений станом на 19.04.2010.

Колегія суддів також зазначає, що згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 ринкова вартість нерухомого майна становить 1 231 000, 00грн; згідно копії інвентаризаційної справи, загальна вартість нерухомого майна у травні 2008 року становила 1 662 500, 00грн.

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що наданий заставним кредитором звіт про незалежну оцінку ринкової та ліквідаційної вартості, виконаний ТОВ "Кволітас" згідно якого ймовірна ринкова вартість майна станом на 10.12.2010 складає 5 030 000, 00грн, а ймовірна ліквідаційна - 3 664 100, 00грн, також носить ймовірний характер, про що зазначено у звіті, що виконаний лише у 2013 році.

Ліквідатор також посилається на звіт суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_13, виконаний у 2015 році, відповідна до якого ринкова вартість приміщення становить 5 100 000, 00грн, а ліквідаційна - 4 080 000, 00грн. При цьому, судова колегія зазначає, що майно боржника хоча й було оцінено у 4 080 000, 00грн ліквідаційної вартості, проте, за результатами проведеного у 2015 році аукціоні з його продажу (у подальшому результати аукціону визнані судом недійсними), було реалізовано ПАТ "Альфа-Банк" 16.03.2015 лише за 652 800, 00грн, про що зазначено у договорі.

Разом з тим, питання щодо вартості майна боржника досліджувалось судом ще у травні 2011 року, відтак, заставний кредитор, вважаючи, що ліквідаційна вартість майна, зазначена у висновку суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12, є заниженою не був позбавлений права і можливості своєчасно або хоча б у розумні строки вчинити дії щодо проведення експертного дослідження вартості майна.

Матеріали справи не містять клопотань кредиторів, у тому числі Банку, інших учасників провадження у справі про банкрутство про проведення незалежної оцінки з підстав наявності сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим вартості майна.

Судова колегія також відхиляє доводи ліквідатора щодо спливу шестимісячного строку дії висновку суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 від 19.04.2010 на момент реалізації майна, оскільки, як зазначено вище, матеріали справи не містять клопотань учасників провадження у справі про банкрутство про проведення незалежної оцінки з підстав наявності сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим вартості майна; діям ліквідатора під час продажу майна боржника була надана оцінка судом в ухвалах від 31.05.2011 і 21.06.2011 і судом не встановлено будь-яких порушень; результати аукціонів учасниками провадження у справі про банкрутство не оскаржувались; у будь-якому випадку на даний час встановити вірогідну і точну вартість майна боржника станом на грудень 2010 року, як про це зазначеному у висновку експерта, не виявляється можливим.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи арбітражного керуючого Івлєвої Н.А., викладені у заяві про визнання договорів недійними, щодо збитковості укладених договорів для боржника.

Так, відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджували б доводи арбітражного керуючого щодо збитковості укладених договорів для боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ліквідатором не доведено суду обставин, на які він посилається у заяві про визнання спірних угод недійсними, з якими закон пов'язує можливість визнання правочинів недійсними.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що ліквідаційна процедура ФОП Місюри А.В. була ініційована як штучна підстава для відчуження заставних активів боржника, виходячи з такого.

Постановою Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 ФОП Місюру А.В. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Родзинського А.А.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2009 постанову Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 у справі №Б-39/189-08 залишено без змін.

Постанова суду набрала законної сили і є обов'язковою для виконання.

Наслідки визнання боржника банкрутом передбачені статтею 23 Закону про банкрутство.

Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується, що ліквідатор на виконання постанови суду від 23.12.2008 прийняв майно боржника для подальшої реалізації, включив його до складу ліквідаційної маси; матеріали справи не містять жодних зауважень учасників справи про банкрутство, у тому числі і заставного кредитора щодо включення до складу ліквідаційної маси будівлі по вул. Римарській, 8 у м. Харкові.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 13.11.2018 у справі №Б-39/189-08 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 255-256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду від 13.11.2018 у справі №Б-39/189-08 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.03.2019

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.В. Тарасова