ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5131/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за позовом Приватного підприємства "Рось", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про зобов'язання укласти додаткову угоду щодо продовження строку дії Договору

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, наказ від 07.02.2008 р., директор;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 5 від 02.01.19 р., адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Рось" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить зобов'язати відповідача укласти додаткову угоду щодо продовження строку дії Договору № 743/2 на новий термін.

В обґрунтування поданої позовної заяви, ПП «Рось» посилається на те, що між останнім та відповідачем укладено договір про використання обєктів благоустрою міста не за їх цільовим призначенням № 743/2 від 10.09.2015 р., строк дії якого до 10.09.2016 р.

Умовами вказаного вище договору передбачена автоматична пролонгація дії договору, якщо протягом місяця з дня закінчення його дії жодною із сторін не буде подана заява про припинення або зміну умов Договору.

31.08.2018 р. позивач подав заяву про продовження дії договору, яка задоволена відповідачем не була, проте, відмова у задоволенні вказаної заяви було надіслано 26.10.2018 р., тобто після закінчення місячного терміну, у звязку з чим позивач вважає договір пролонгованим та просить суд зобовязати відповідача укласти додаткову угоду щодо його продовження.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача та посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 96/35 від 19.09.2018 р. встановлено, що договори про використання обєктів благоустрою міста не за їх цільовим призначенням, укладені субєктами господарювання з КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради продовжують діяти протягом шести місяців з дати набуття чинності рішення.

Крім того, у поданих запереченнях відповідач зазначає, що спонукання до укладення договору за рішенням суду можливо лише у випадках обовязковості укладення такого договору в силу закону.

26.12.2018 р. ПП «Рось» подані заперечення на відзив, які зводяться до того, що, на думку останнього, спірний договір відповідно до рішення сесії Дніпровської міської ради № 96/35 є діючим до 19.04.2019 р. і підлягає не розірванню, а переукладенню.

13.11.2018 р. ПП "Рось" звернулось із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити усім виконавчим органам Дніпровської міської ради та створеним нею комунальним підприємствам демонтаж тимчасової споруди ПП "Рось", що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Почтова, 109.

21.11.2018 р. ПП «Рось» повторно звернувся із аналогічною заявою про забезпечення позову.

Ухвалою від 15.11.2018 р. позовну заяву Приватного підприємства "Рось" залишено без руху, у зв'язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 15.11.2018 р. господарським судом повернуто без розгляду заяву позивача про забезпечення позову, яка надійшла до суду 13.11.2018 р.

Ухвалою від 22.11.2018 р. господарським судом відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, яка надійшла до суду 21.11.2018 р.

21.11.2018 року позивачем подано клопотання про усунення недоліків, відповідно до якого останнім вимоги суду виконано та надано належні докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 р., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 904/5131/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.12.2018 р. об 11:20 год

Ухвалою від 19.12.2018 р. господарським судом відкладено підготовче засідання до 14.01.2019 р. о 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду в засіданні на 04.02.2019 р. о 12:00 год.

Ухвалою від 04.02.2019 р. господарським судом оголошено перерву в судовому засіданні до 12.02.2019 р. о 12:00 год.

12.02.2019 р. від ПП "Рось" надійшла заява про відвід судді Мельниченко І.Ф.

Ухвалою від 12.02.2019 р. зупинено провадження у справі № 904/5131/18 до вирішення питання про відвід.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2019 р. справу для розгляду заяви про відвід судді передано для розгляду судді Ліпинському О.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 р. відмовлено в задоволенні заяви Приватного підприємства "Рось" про відвід судді Мельниченко І.Ф. у справі № 904/5131/18.

15.02.2019 р. справу повернуто судді Мельниченко І.Ф., у зв'язку з чим провадження у справі поновлено та призначити справу до розгляду в засіданні на 27.02.2019 р. о 14:10 год.

27.02.2019 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2015 р. Приватним підприємством «Рось» (далі користувач; позивач) та Комунальним підприємством «Управління з організації контролю благоустрою обєктів сфери відпочинку, споживчого ринку та захисту інтелектуальної власності» Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради (далі орган контролю, відповідач) укладено Договір про використання обєктів благоустрою міста не за їх цільовим призначенням № 743/2 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, орган контролю, діючи від власного імені на підставі повноважень, наданих територіальною громадою м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради надає Користувачу обєкт благоустрою, визначений п. 1.2. Договору, розташований на територіях, які віднесено до сфери контролю, за плату, на визначений термін для використання обєкта не за цільовим призначенням, а Користувач зобовязується використовувати виключно визначений п. 1.2. Договору обєкт благоустрою та здійснити оплату за тимчасове використання обєкту благоустрою не за цільовим призначенням відповідно до умов даного договору, виконувати інші обовязки згідно даного Договору.

Найменування ОБ, який надається для використання: частина території загального користування зона міського та зовнішнього транспорту, що складається з зони природного походження, площею 15 м2 (п. 1.2.).

На виконання умов Договору, відповідач передав позивачу для використання обєкт благоустрою, визначений п. 1.2. Договору, про що свідчить акт приймання-передачі від 10.09.2015 р. (а.с. 17).

В п. 9.1. Договору сторони встановили, що він набирає чинності з моменту його укладення та діє до 10 вересня 2018 року, а в частин обовязку користувача щодо здійснення розрахунків та сплати штрафних санкцій до повного виконання користувачем вказаних зобовязань.

Згідно п. 9.4. Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

31.08.2018 р. ПП «Рось» звернулось до відповідача із заявою про продовження дії спірного договору (а.с. 18).

Звертаючись із даною позовною заявою, позивач посилається на те, що відповідно до п. 3.17 «Порядку передачі обєктів м. Дніпропетровська в тимчасове використання не за цільовим призначенням при реалізації потреб для обєктів сфери споживчого ринку та сфери послуг», затвердженого рішенням сесії міської ради № 39/35 від 29.05.2013 р., відповідач повинен був не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації письмової пропозиції заявника надати відповідь.

Разом з тим, вказана вище відповідь з відмовою у продовженні дії договору надійшла лише 01.11.2018 р. та була викладена у листі №1.9.1019 від 26.10.2018 р., тобто, після закінчення місячного строку, встановленого в п. 9.4. Договору.

З огляду на викладене, ПП «Рось» вважає, що дія спірного Договору була автоматично пролонгована, проте, у звязку з незгодою відповідача просить суд зобовязати останнього укласти додаткову угоду щодо продовження строку його дії на новий термін.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч. 2 ст. 181 ГК України).

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пунктами 2, 3 вказаної вище статті передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (п. 4 ст. 188 ГК України).

Крім того, із змісту статті 20 Господарського кодексу України вбачається, що одним із способів захисту прав і законних інтересів субєктів господарювання може бути установлення, зміна і припинення господарських правовідносин.

Стаття 16 Цивільного кодексу України серед інших способів захисту передбачає зміну правовідношення.

Серед способів захисту права або інтересу особи не передбачено такого способу як встановлення правовідносин, в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення додаткової угоди до договору.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12.

Тобто, виходячи з норм чинного законодавства та усталеної судової практики, особа вправі звернутися до суду за захистом своїх прав на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України з позовом про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативно-правовим актом, що містить відповідний обов'язок, а зобов'язання укласти додаткову угоду до договору у судовому порядку не відповідає способам захисту прав, передбачених ст.16 ЦК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється статтею 187 Господарського кодексу України та статтею 649 Цивільного кодексу України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи укладення договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна з сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо умов договору. При цьому можливість розгляду цих спорів в судовому порядку обумовлюються обов'язковістю договору.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним засобом юридичного захисту та не призводить до відновлення порушеного права.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Дніпровської міської ради № 96/35 від 19.09.2018 р., зокрема, п. 4 передбачено, що договори про використання обєктів благоустрою міста не за їх цільовим призначенням, укладені субєктами господарювання з Комунальним підприємством «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради продовжують діяти протягом шести місяців з дати набуття чинності цього рішення.

Зважаючи на те, що доказів подання будь-якою із сторін заяви про припинення дії спірного договору в місячний строк з моменту його закінчення матеріали справи не містять, та враховуючи пункт 4 вказаного вище рішення міської ради, спірний договір на момент звернення до суду є діючим.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог щодо зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду до спірного договору.

Керуючись ст.ст. 16, 628, 649 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 181, 187, 188 Господарського кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Рось" до Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради про зобов'язання укласти додаткову угоду щодо продовження строку дії Договору відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 07.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_3