ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/682/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., секретар судового засідання Полівода С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1

АДРЕСА_3

представник: адвокат Парфан Тарас Дмитрович

вул. Незалежності, 4/302, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідачів: Акціонерного Товариства "Райффайзен Банк Аваль"

вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011

Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка"

вул. Горбачевського, 70/1, м.Івано-Франківськ, 76018

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" вул. Лесі Українки 34, офіс.212, м. Київ, Печерський р-н, 01133

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" - ОСОБА_7

АДРЕСА_1

АДРЕСА_2

про визнання недійсним договору поруки

за участю:

Від позивача та від третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6: Парфан Тарас Дмитрович - адвокат, довіреність №1316 від11.07.2018; довіреність від 01.10.2018 №573/979

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт": Луцик Микола Богданович - адвокат, (довіреність б/н від 08.12.2018 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 001124 від 29.08.2018 року)

Від відповідачів: Акціонерного Товариства "Райффайзен Банк Аваль", Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" - ОСОБА_7 представники не з'явилися.

Встановив: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" та Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" про визнання недійсним договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА" та додаткового договору № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладеного між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА".

Позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.12.2006 один із засновників товариства "МікА" - ОСОБА_7, як фізична особа, уклав з ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" Генеральну кредитну угоду №96 за якою Банк (кредитор) зобов'язався надати Позичальнику (ОСОБА_7) 100000,00 дол. США.

Позивач вважає, що кредитні кошти надані Банком позичальнику для особистих потреб.

15.02.2008 між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МікА" (Поручитель) в особі директора ОСОБА_7 укладено договір поруки № G 96-56. Відповідно до умов укладеного договору Поручитель взяв зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_7, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №96 від 14.12.2006 та всіх додаткових угод і кредитних договорів, що були та можуть бути укладені до неї в повному обсязі цих зобов'язань.

ОСОБА_1 стверджує, що як учасник товариства був не обізнаний щодо укладення договору поруки; вважає, що останній укладений директором Товариства одноосібно, з перевищенням повноважень та в особистих інтересах.

На думку позивача, Додатковий договір № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладений між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА", який є похідним від первинного договору, також вчинений директором ТзОВ "МікА" з перевищенням повноважень.

Позивач звертає увагу суду, що при укладенні оскаржуваних договорів, директор Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" - ОСОБА_7 діяв як поручитель на підставі Статуту, що зазначено в преамбулі Угод. Натомість, Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" не передбачено одноосібного права директора товариства приймати рішення щодо укладення останнього.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_6.

Позовні вимоги вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ОСОБА_6 надала суду письмові пояснення (том 1, а.с. 278), в яких зазначає, що договір поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року та додатковий договір № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки укладені ОСОБА_7 з перевищенням повноважень і не можуть створювати, змінювати чи припиняти цивільні права та обов'язки ТзОВ "МікА".

При цьому стверджує, що загальні збори ТзОВ "МікА" не схвалювали укладення вищезазначених договорів. Звертає увагу суду, що інформація відображена в наданих відповідачем копіях протоколів: зборів учасників ТзОВ "МікА" №7 від 05.02.2008, Загальних зборів учасників ТзОВ "МікА" № 05/12 від 21 травня 2012 не відповідає дійсності, оскільки про скликання зборів Товариства її, як засновника товариства, ніхто не повідомляв, відповідно, участі у загальних зборах вона не приймала, згоду на укладення ТзОВ "МікА" договору поруки з ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" не давала.

Також ОСОБА_6 зазначає, що не підписувала протокол зборів учасників ТзОВ "МікА" №7 від 05.02.2008.

Позиція відповідача Акціонерного Товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Відповідач проти позову заперечує, що зазначив письмово у відзиві на позов (том 1, а.с. 110-111) та в письмових поясненнях (том 2, а.с. 21-28).

На думку відповідача, договір поруки № G 96-56 від 15.02.2008 укладений повноважним представником Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА".

Відповідач зазначає, що згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТзОВ "МікА", станом на 15.02.2008 та на 22.05.2012, керівником і підписантом Товариства зазначено ОСОБА_7, відомості про наявність обмежень у директора Товариства щодо представництва інтересів останнього згідно даних, що містяться в реєстрі - відсутні.

Заперечуючи позов, представник АТ "Райффайзен Банк Аваль" категорично стверджує, що на момент укладення Договору поруки (15.02.2008) та на момент укладення Додаткового договору до Договору поруки (22.05.2012) Банк не знав та не міг знати про наявність будь-яких обмежень директора ТзОВ "МікА" щодо підписання Договору поруки з наступними змінами і доповненнями.

Вважає, що Банком була дотримана розумна обачність в тому числі під час перевірки повноважень особи контрагента.

При цьому посилається на протокол №7 зборів учасників ТзОВ "МікА" від 05.02.2008 і стверджує, що інтереси позивача - ОСОБА_1 на зборах учасників представляв ОСОБА_7 на підставі довіреностей ВВК №109727 від 02.07.2004 та № 9075 від 12.12.2006 року, посвідчених приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу - Стадійчук О.В.

Відповідач вважає, що згідно зазначених вище довіреностей, позивачем уповноважено, ОСОБА_7, вести справи останнього та представляти його інтереси, як засновника ТзОВ "МікА" в усіх підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування з усіх питань.

Також зазначає, що при укладенні Додаткового договору № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року Банку надано протокол № 05/12 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" від 21 травня 2012 року, яким, на думку АТ "Райфайзен Банк Аваль", вирішено надати фінансову поруку по змінених зобов'язаннях ОСОБА_7 за Генеральною кредитною угодою та укладених в її межах кредитних договорах.

Заперечуючи позов, відповідач стверджує, що згідно Статуту Товариства одностайності прийняття рішення щодо угод укладених на суму яка перевищує розмір статутного фонду непотрібно.

На думку відповідача, після укладення договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року, відбулося наступне схвалення Товариством з обмеженою відповідальністю "МікА" укладеного правочину.

Позиція відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" - ОСОБА_7.

13.09.2018, до суду надійшла заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" - ОСОБА_7 про розгляд справи без його участі.

Жодних письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог до суду не надходило, явку уповноважених на участь у справі представників в судові засідання не забезпечив.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" в судовому засіданні та у письмових поясненнях (том 2, а.с. 133-136) проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Третя особа вважає, що оскаржувані правочини жодною мірою не порушують корпоративні права позивача, як засновника товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" звертає увагу суду на те, що рішення зборів Товариства оформлені протоколами №7 від 05.02.2008 та № 05/12 від 21.05.2012 у встановленому законом порядку не визнано незаконними.

На думку третьої особи, після укладення договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року відбулося схвалення Товариством з обмеженою відповідальністю "МікА" укладеного правочину, в тому числі, фактичним підписанням товариством додаткового договору № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року.

Розгляд судом заяв, клопотань. Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 909/682/18 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.09.2018.

10.09.2018, через канцелярію суду, АТ "Райффайзен Банк Аваль" подало клопотання про закриття провадження у справі (вих.№ 140/5/5/421 від 10.09.2018; вх.№13457/18). Відповідач вважає, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача, з огляду на безпідставність.

10.09.2018, через канцелярію суду, надійшла заява АТ "Райффайзен Банк Аваль" вих.№ 140/5/5/420 від 07.09.2018 (вх.№13680/18) в якій заявник повідомляє суд, що 09.08.2018 між АТ "Райфайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" укладено договір відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально № 140/11/211. За умовами вищевказаного договору право вимоги за договором поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладеним між АТ "Райфайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МікА" передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

13.09.2018, через канцелярію суду, надійшла заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" - ОСОБА_7 про розгляд справи без його участі (вх.№ 13863/18).

13.09.2018 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 17.10.2018.

03.10.2018 АТ "Райфайзен Банк Аваль", через канцелярію суду подало відзив на позов (вих. № 140/5/5/474 від 02.10.2018; вх. № 15163/18) з додатками, що підтверджують заперечення проти позову; відзив з додатками долучено до матеріалів справи (том 1, а.с. 110-122).

17.10.2018 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 22.10.2018.

22.10.2018 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 30.10.2018.

23.10.2018 позивачем, через канцелярію суду подано відповідь на відзив на позов (вх. № 16347/18), який долучено судом до матеріалів справи (том 1, а.с. 139-141); позивачем подано заяву про залучення до участі у справі третіх осіб (вх.№ 15979/18).

Ухвалою суду від 30.10.2018 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_6; у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Форінт"; у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" - ОСОБА_7; підготовче засідання відкладено на 21.11.2018.

19.11.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Форінт", через канцелярію суду, надало на виконання вимог ухвали від 30.10.2018 докази по справі (том 1, а.с. 179-265).

21.11.2018, до суду надійшло пояснення третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_6 (вх.№ 18175/18), яке долучено до матеріалів справи (том 1, а.с. 278).

21.11.2018 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.12.2018.

04.12.2018, відповідачем - АТ "Райффайзен Банк Аваль", подано заяву про застосування строків позовної давності (вих. № 140/5/5/543 від 03.12.2018; вх. № 18974/18) та письмові пояснення по справі (вих. № 140/5/5/542 від 03.12.2018; вх.№ 18975/18).

05.12.2018 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21.12.2018.

10.12.2018, до суду надійшло пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (вх. № 19287/18).

21.12.2018, суду подано клопотання відповідача - АТ "Райффайзен Банк Аваль" про розгляд справи за відсутності уповноваженого на участь у справі представника (вх. № 20055/18).

21.12.2018, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження. Розгляд справи по суті призначено на 22.01.2019.

22.01.2019, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 06.02.2019.

06.02.2019 розгляд справи по суті завершений.

Обставини справи, встановлені судом.

25 жовтня 1995 року, за домовленістю ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, створено Товариство з обмеженою відповідальністю "МікА" (Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" ).

14 грудня 2006 року, один із засновників зазначеного вище товариства - ОСОБА_7, як фізична особа, уклав з ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" Генеральну кредитну угоду №96 (том 1, а.с. 180-183). Кредитор (ВАТ "Райфайзен Банк Аваль") на підставі цієї Генеральної кредитної угоди, зобов'язався надавати Позичальнику (ОСОБА_7) кредитні кошти на споживчі цілі в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених у рамках цієї Генеральної кредитної угоди і які є її невід'ємними частинами (п.1.1. Угоди). Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати 100000,00 дол. США, за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту (п.1.2. Угоди).

14 грудня 2006 року, додатком №1 до Генеральної кредитної угоди №96, укладено кредитний договір № 014/14-10/198 G 96 на суму 100000,00 дол. США (том 1, а.с. 185-192 ).

15 лютого 2008 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено Додаткову угоду № 96-1 до Генеральної кредитної угоди № 96 від 14 грудня 2006 року (том 1, а.с. 184), якою п.1.2. Генеральної кредитної угоди викладено в наступній редакції: "Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми еквівалентної 162500,00 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту."

15 лютого 2008 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МікА" в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту (надалі - Поручитель), укладено договір поруки № G 96-56 (том 1, а.с. 255-256).

Пунктом 1.2. договору поруки сторони погодили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язаннях боржника - ОСОБА_7, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №96 від 14 грудня 2006 року та всіх додаткових угод та кредитних договорів, що були та можуть бути укладені до неї, в повному обсязі цих зобов'язань.

Згідно з пунктом 4.1. розділу 4 Статуту для забезпечення діяльності товариства створюється статутний фонд у розмірі 45000000 (сорок п'ять мільйонів карбованців), що станом на дату підписання договору поруки становить 450 грн.

Пунктом 7.7. Статуту передбачено обов'язок учасників товариства брати особисту участь в діяльності товариства, відвідувати збори учасників.

У відповідності до п. 8.1. Статуту органами управління Товариства є:

вищий орган - це збори учасників товариства;

виконавчий орган - в особі Директора товариства;

контрольний орган за діяльністю Директора - це Ревізійна комісія Товариства. Підпунктом и) пункту 8.3. розділу 8 Статуту визначено, що затвердження угод, укладених на суму, що перевищує розмір статутного фонду відноситься до компетенції зборів учасників Товариства.

Пунктом 8.5. Статуту встановлено, що збори учасників скликаються один раз в квартал Директором товариства, котрий повідомляє учасників про дату, час і місце проведення зборів, порядок денний за три дні.

Згідно з п.8.7. Статуту Директор вирішує всі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що відносяться до виключної компетенції зборів учасників. Директор підзвітний зборам учасників і організовує виконання їх рішень. Директор не вправі приймати рішення обов'язкові для учасників товариства.

З огляду на вищевикладене, Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" не передбачено одноосібного права директора Товариства приймати рішення щодо укладення оспорюваних угод.

25 лютого 2008 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено кредитний договір № 010/14-10/109 G96 за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 70000 дол. США (том 1, а.с. 218-219).

04 лютого 2009 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено Додаткову угоду №014/14-10/198-1 G 96 до Кредитного договору № 014/14-10/198 G 96 від 14 грудня 2006 року (том1, а.с. 196).

04 лютого 2009 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено Додаткову угоду №010/14-10/109-1 G96 до Кредитного договору № 010/14-10/109 G96 від 25 лютого 2008 року (том1, а.с. 231).

27 листопада 2009 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено Додаткову угоду №014/14-10/198-2 G96 до Кредитного договору № 014/14-10/198 G96 від 14 грудня 2006 року (том1, а.с. 200-201).

27 листопада 2009 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено Додаткову угоду №010/14-10/109-2 G96 до Кредитного договору № 010/14-10/109 G96 від 25 лютого 2008 року (том1, а.с. 236-237).

15 липня 2010 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено Додаткову угоду №014/14-10/198-3 G96 до Кредитного договору № 014/14-10/198 G96 від 14 грудня 2006 року (том1, а.с. 205-206).

15 липня 2010 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено Додаткову угоду №010/14-10/109-3 G96 до Кредитного договору № 010/14-10/109 G96 від 25 лютого 2008 року (том1, а.с. 241-242).

22 травня 2012 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено додаткову угоду № 014/14-10/198-4 G96 до кредитного договору № 014/14-10/198G96 від 14 грудня 2006 року (том 1, а.с. 211-213), а також додаткову угоду № 010/14-10/109-4 G96 до кредитного договору № 010/14-10/109 G96 від 25 лютого 2008 року (том 1, а.с 248-250).

22 травня 2012 року між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МікА" в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту (надалі - Поручитель), укладено додатковий договір № G96-56/1 до договору поруки № G96-56 від 15 лютого 2008 року (том1, а.с. 257-265).

Пунктом 1.1. Договору Поручитель зобов'язався відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору.

Згідно п. 3.1.7. Додаткового договору № G96-56/1 Поручителем були отримані всі необхідні згоди для укладення цього Договору.

З огляду на неналежне виконання позичальником зобов'язань перед банком, останній звернувся з позовом до Івано-Франківського міського суду про стягнення з позичальника заборгованої суми кредиту.

02 грудня 2013 року, Івано-Франківський міський суд виніс рішення (справа № 344/1304/13-ц) про стягнення солідарно з ОСОБА_7 та Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" 1070175,57 грн.

На підставі виконавчого листа № 344/1304/2013 від 03.02.2014 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" на користь ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" 1070175,57 грн, відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, 16 травня 2014 року, відкрито виконавче провадження про що винесено постанову ВП № 43315336. В ході виконавчого провадження, 26.01.2016 року, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику, а саме: кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" з крамницею продтоварів, загальною площею 152,3 кв.м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та земельну ділянку площею 0,0334 га на якій знаходиться зазначений об'єкт нерухомості.

16 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якому доручено провести оцінку арештованого майна і надати звіт про оцінку майна.

Згідно повідомлення про результати визначення вартості майна від 10.08.2017 № 02-19/В-20, кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" з крамницею продтоварів, загальною площею 152,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 - вартістю 1223358 грн; земельна ділянка площею 0,0334 га на якій знаходиться арештований об'єкт нерухомості - вартістю 287380,00 грн.

09 серпня 2018 року між Акціонерним товариством "Райфайзен Банк Аваль" (надалі- Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (надалі - Цесіонарій) укладено договір відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально № 140/11/211 (том1, а.с. 80-81).

За умовами вищевказаного договору право вимоги за договором поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладеним між АТ "Райфайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МікА" передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При дослідженні наданих відповідачем - Акціонерним товариством "Райфайзен Банк Аваль" в обґрунтування своїх заперечень, протоколу №7 зборів учасників ТзОВ "МікА" від 05.02.2008 року, довіреності ВВК №109727 від 02.07.2004, довіреності № 9075 від 12.12.2006 року (том 1, а.с. 120) та протоколу № 05/12 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" від 21 травня 2012 року (том 1, а.с 121-122) судом встановлено наступне.

Згідно протоколу №7 зборів учасників ТзОВ "МікА" від 05.02.2008 року (том 1, а.с. 114-118) збори учасників товариства вирішили: "Виступити майновим поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_7 в сумі 162500,00 доларів США та передати в заставу ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" з крамницею продтоварів та земельною ділянкою площею 0,0334 га, надану для комерційного використання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. Надати право підпису договору застави, страхування, поруки та всіх необхідних документів, пов'язаних з виступленням майновим та фінансовим поручителем по кредиту директору ТзОВ "МікА" ОСОБА_7."

За дане рішення проголосували "за" - 3 чоловік (одноголосно).

Інтереси позивача - ОСОБА_1 представляв ОСОБА_7 згідно довіреностей ВВК № 109727 від 02.07.2004 та № 9075 від 12.12.2006.

Згідно довіреності ВВК №109727 від 02.07.2004 (том 1, а.с. 119) позивач - ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_7 представляти його інтереси на загальних зборах засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" в тому числі надав останньому право голосувати від його імені, підписувати документи та розпоряджатися належною йому частиною майна ТзОВ "МікА." Дана довіреність дійсна протягом трьох років, тобто до першого липня 2007 року.

Згідно довіреності № 9075 від 12.12.2007 (том 1, а.с. 120) позивач - ОСОБА_1 уповноважив гр. ОСОБА_7 вести свої справи та представляти інтереси як засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" в підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування з усіх питань, в тому числі з питання отримання кредиту для ТзОВ "МікА" та передачі в іпотеку банку майна, що належить ТзОВ "МікА".

Для цього ОСОБА_7 надається право складати та подавати до вищевказаних підприємств, установ, організацій будь-які документи; право підпису кредитних договорів, договорів іпотеки та змін до них; звертатись до громадян, посадових осіб підприємств, установ, організацій з усними та письмовими заявами і клопотаннями, отримувати від них відповіді та різного роду документи, розписуватись від мого імені, вносити необхідні платежі, сплачувати держмито та нотаріальні послуги, подавати та отримувати необхідні заяви, свідоцтва, довідки та інші документи, та виконувати всі інші дії, необхідні для виконання цієї довіреності.

Кожна сторона, згідно ст. 74 ГПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними та достатніми в розумінні статей 76,79 Господарського процесуального кодексу України для підтвердження позовних вимог.

Норми права та мотиви, якими керувався суд при прийнятті рішення.

Предметом спору у справі є вимога позивача про визнання недійсним договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА" та додаткового договору № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладеного між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА".

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час прийняття угоди), іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них та Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА".

У відповідності до приписів статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів зокрема є: визнання правочину недійсним.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Частиною третьою зазначеної вище статті передбачено якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно умов оспорюваного договору поручитель (Товариство з обмеженою відповідальністю "МікА") на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язаннях боржника - ОСОБА_7, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №96 від 14 грудня 2006 року та всіх додаткових угод та кредитних договорів, що були та можуть бути укладені до неї, в повному обсязі цих зобов'язань.

Порука є одним із способів забезпечення зобов'язання і регламентується ст.ст. 553-559 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки повинен бути укладений у письмовій формі, що зазначено в ст. 547 Цивільного кодексу України - правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. В такому договорі боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором (якщо інше не встановлено договором). Тобто, у випадку порушення боржником основного зобов'язання кредитор має право звернення за виконанням останнього до боржника або до кредитора.

Частиною третьою статті 547 Цивільного кодексу України передбачено якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 80 Господарського кодексу України до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Згідно приписів частини першої статті 82 Господарського кодексу України установчим документом акціонерного товариства, товариства з обмеженою відповідальністю і товариства з додатковою відповідальністю є статут.

Договір поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року та додатковий договір № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладені між ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МікА" в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту (надалі - Поручитель).

Згідно з пунктом 4.1. розділу 4 Статуту для забезпечення діяльності товариства створюється статутний фонд у розмірі 45000000 (сорок п'ять мільйонів карбованців), що станом на дату підписання договору поруки становить 450 грн.

Підпунктом и) пункту 8.3. розділу 8 Статуту визначено, що затвердження угод, укладених на суму, що перевищує розмір статутного фонду відноситься до компетенції зборів учасників Товариства.

Згідно приписів пункту "і" частини 5 статті 41 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час укладення угоди) до компетенції загальних зборів належить затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

З огляду на вищевикладене, питання укладення оспорюваного договору відноситься до компетенції зборів учасників товариства.

Стаття 88 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення угоди) визначала права і обов'язки учасників господарського товариства. У відповідності до частини першої зазначеної статті учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, а згідно з частиною третьою учасники господарського товариства зобов'язані додержуватися вимог установчих документів товариства.

У відповідності до частини першої та третьої статті статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 145 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення угоди) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

У відповідності до п. 8.1. Статуту органами управління Товариства є:

вищий орган - це збори учасників товариства;

виконавчий орган - в особі Директора товариства;

контрольний орган за діяльністю Директора - це Ревізійна комісія Товариства.

Порядок скликання і проведення зборів визначено статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час прийняття угоди), в якій зазначено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час прийняття угоди) учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час прийняття угоди) Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному (складеному) капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

У відповідності до статті 62 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час укладення угоди) у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для учасників товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства.

Згідно з частиною першою та третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

У відповідності до частини третьої статті 238 Цивільного кодексу України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно з приписами статті 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини першої статті 100 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення угоди) право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Згідно з частиною першою статті 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Зміст доручення визначено статтею 1003 ЦК України.

Згідно приписів зазначеної вище статті у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

При дослідженні поданих відповідачем - Акціонерним товариством "Райфайзен Банк Аваль" в обґрунтування своїх заперечень, протоколу №7 зборів учасників ТзОВ "МікА" від 05.02.2008 року, довіреності ВВК №109727 від 02.07.2004, довіреності № 9075 від 12.12.2006 року та протоколу № 05/12 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" від 21 травня 2012 року судом встановлено, що зазначені документи не відповідають вищевикладеним вимогам та не підтверджують повноваження директора ТзОВ "МікА" на підписання спірних договорів.

Довіреність ВВК №109727 від 02.07.2004 дійсна протягом трьох років, тобто станом на час проведення зборів учасників ТзОВ "МікА" - 05.02.2008 втратила свою чинність. Довіреність № 9075 від 12.12.2007 не містить чітко визначених юридичних дій, які має вчинити повірений. Крім того в ній зазначено, що позивач - ОСОБА_1 уповноважує гр. ОСОБА_7 вести свої справи та представляти інтереси як засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" в підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування з усіх питань, в тому числі з питання отримання кредиту для ТзОВ "МікА" та передачі в іпотеку банку майна, що належить ТзОВ "МікА".

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази (в тому числі надані протоколи загальних зборів), суд вважає, що останні не можуть бути належними доказами та не підтверджують наявність згоди товариства на укладення договорів поруки та правомірність підписання ОСОБА_7 договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року та додаткового договору № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008, які фактично укладені ним в особистих інтересах.

У відповідності до частини першої статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

За наведених обставин та правових норм, суд прийшов до висновку, що у передбачений Статутом та нормами законодавства спосіб, рішення загальних зборів на укладення спірних правочинів не приймалося, в матеріалах справи відсутні докази підтвердження повноважень директора ТзОВ "МікА" на підписання спірних договорів, договори укладені з перевищенням повноважень, докази схвалення спірного правочину відсутні в матеріалах справи, отже спірні правочини вчинено з порушення корпоративних прав позивача, як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" і підлягають визнанню недісними.

Розгляд заяви про застосування строку позовної давності.

Відповідачем - АТ "Райффайзен Банк Аваль", через канцелярію суду, подано заяву про застосування строків позовної давності (вих. № 140/5/5/543 від 03.12.2018; вх. № 18974/18).

Відповідач просить суд відмовити в позові ОСОБА_1 із застосуванням приписів ч.4 ст. 267 ЦК України.

На думку відповідача, позовна заява подана з порушенням строків позовної давності, оскільки ОСОБА_1 повинен був довідатися про порушення свого права, у будь-якому разі, впродовж року після укладення договору поруки № G 96-56 від 15.02.2008.

Відповідач стверджує, що позивач не виявляв зацікавленості станом своїх корпоративних прав впродовж більше десяти років, не бажав проявити звичайну обачність та з'ясувати стан справ товариства за період з 2008 року по 2018 роки, свідомо погоджувався із діями директора товариства ОСОБА_7, не вчиняючи при цьому будь-яких дій, що б свідчили про протилежне.

На думку відповідача, саме позивач повинен довести той факт, що він не міг довідатися про порушення свого права впродовж десяти років.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" повністю підтримує заяву відповідача про застосування строків позовної давності, що зазначалося представником в судовому засідання та письмово в поясненнях (том 1, а.с. 136).

Натомість, представник позивача категорично заперечує щодо застосування строків позовної давності та наполягає про відсутність пропуску строку позовної давності, оскільки став обізнаним щодо порушення своїх прав в серпні місяці 2017 року особисто від директора Товариства - ОСОБА_7, після отримання останнім повідомлення про результати визначення вартості майна № 02-19/В-20 від 10.08.2017 (том1, а.с. 52).

Розглянувши зазначену вище заяву, заслухавши пояснення та заперечення учасників справи, суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 вищезазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред'явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене).

Предметом оскарження у справі є визнання недійсним договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року, що укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА" та додаткового договору № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008.

У разі якщо особа захищає корпоративні права, пов'язані з її майновим правом, то до відповідних правовідносин застосовуються положення про позовну давність, загальній строк якої три роки у відповідності до статті 257 ЦК України.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від цього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа могла дізнатися про це порушення) моменти.

За змістом вищезазначеної норми для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Твердження відповідача у заяві про застосування строку позовної давності про те, що позивач повинен був довідатися про порушення свого права, у будь-якому разі, впродовж року після укладення договору поруки № G 96-56 від 15.02.2008 є суб'єктивними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які би містили дані про повідомлення учасника товариства - ОСОБА_1 щодо укладення спірного правочину та негативні наслідки такого укладення, які виникли у вигляді відкриття виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 344/1304/2013 від 03.02.2014 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" на користь ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" 1070175,57 грн, що зумовило накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить боржнику, а саме: кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" з крамницею продтоварів, загальною площею 152,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та земельну ділянку площею 0,0334 га на якій знаходиться зазначений об'єкт нерухомості, про що позивачу стало відомо лише в серпні 2017 року після отримання ОСОБА_7 повідомлення про результати визначення вартості майна № 02-19/В-20 від 10.08.2017 та повідомлення про це позивача. При розгляді справи судом встановлено, що кредитні кошти одержувались ОСОБА_7 для особистих споживчих цілей, спірні договори поруки укладались ним як директором товариства без необхідних на те повноважень, всупереч інтересам товариства.

За наведених обставин, суд вважає, що на дату пред'явлення позову у цій справі - 07.08.2018 позивач звернувся за захистом своїх прав в межах строку позовної давності, встановленої статтею 261 Цивільного кодексу України, і такий строк не є пропущеним.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись статтями 13, 14, 73, 74, 76-80, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" та Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" про визнання недійсним договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА" та додаткового договору № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА" задоволити.

Визнати недійсним договір поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код 14305909) і ТзОВ "МікА" (вул. Горбачевського, 70/1, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 22198497) та додатковий договір № G 96-56/1 від 22 травня 2012 року до договору поруки № G 96-56 від 15 лютого 2008 року укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" і ТзОВ "МікА".

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код 14305909) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) - 881(вісімсот вісімдесят одну гривню) судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МікА" (вул. Горбачевського, 70/1, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 22198497) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) - 881 (вісімсот вісімдесят одну гривню) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.02.2019.

Суддя Л.М. Неверовська