ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019 року м. Дніпро Справа № 904/4343/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Приватного акціонерного товариства "Юнікон"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Рудь І.А.), ухвалене у м. Дніпро 19.12.2018р. о 15.54. (дата складання повного тексту рішення 27.12.2018) у справі № 904/4343/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Юнікон", м. Дніпро

про стягнення 204 796,53 грн. за договором поставки від 28.08.2017 № ЦЗВ-03-06217-01,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018р. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниці" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" штрафних санкцій в розмірі 204 796 грн. 53 коп. відповідно до умов договору поставки від 28.08.2017 № ЦЗВ-03-06217-01.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року у справі № 904/4343/18:

- замінено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця", у звязку зі зміною найменування;

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, буд. 28-А, ідентифікаційний код 23647276) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03049, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 11/15, ідентифікаційний код ВП 40081347) 15 057 грн. 34 коп. (пятнадцять тисяч пятдесят сім грн. 34 коп.) пені, 58 556 грн. 74 коп. (пятдесят вісім тисяч пятсот пятдесят шість грн.. 74 коп.) штрафу, 1 577 грн. 45 коп. (одну тисячу пятсот сімдесят сім грн.. 45 коп.) витрат по сплаті судового збору, 2 631 грн. 89 коп. (дві тисячі шістсот тридцять одну грн.. 89 коп.) витрат, повязаних із розглядом справи;

- в решті позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року у справі № 904/4343/18 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 88 432,34 грн., пені у розмірі 42 750,11 грн. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій в розмірі 204 796 грн. 53 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- договором поставки від 28.08.2017 № ЦЗВ-03-06217-01, укладеним між сторонами, передбачено нарахування пені та штрафу за несвоєчасну поставку та не встановлено випадків звільнення постачальника від сплати такої пені та штрафу;

- матеріалами справи не підтверджуються наявність обставин, передбачених ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України для зменшення судом, заявлених до стягнення, штрафних санкцій;

- судом всупереч умовам п. 5.2. договору поставки від 28.08.2017 № ЦЗВ-03-06217-01 визначено строк здійснення поставки, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2019р. у справі № 904/4343/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року у справі № 904/4343/18, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.02.19р.

Також, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Приватне акціонерне товариство "Юнікон" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року у справі № 904/4343/18 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 15 057 грн. 34 коп. пені, 58 556 грн. 74 коп. штрафу, 1 577 грн. 45 коп. витрат по сплаті судового збору, 2 631 грн. 89 коп. витрат, повязаних із розглядом справи та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- договір поставки від 28.08.2017 № ЦЗВ-03-06217-01 укладався сторонами за результатами процедури публічної закупівлі, а відповідачем у тендерній документації було наведено певні умови щодо максимального місячного обсягу продукції, що не враховано судом при ухваленні рішення;

- судом неправильно встановлено строк, з якого починається обчислюватся строк постачання, який має обчислюватися з дати отримання відповідачем письмової рознарядки позивача;

- судом не повно встановлено обставини справи щодо вииконання сторонами умов договору, які свідчать про наявність підстав для повного звільнення відповідача від сплати позивачу штрафних санкцій.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2019р. у справі № 904/4343/18 понолено Приватному акціонерному товариству "Юнікон" строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року у справі № 904/4343/18, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Юнікон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року у справі № 904/4343/18 та приєднано її до спільного розгляду з апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця", розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.02.19р.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача доводи своїх апеляційних скарг підтримали у повному обсягу, проти задоволення апеляційних скарг один одного заперечували.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників апелянтів, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Юнікон" та необхідність часткового задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва", виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 28.08.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниці" (замовник) та Приватним акціонерним товариством "Юнікон" (постачальник) укладено договір поставки № ЦЗВ-03-06217-01 (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої указується в специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі (п. 1.1. договору).

Найменування продукції: частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху (запасні частини до пасажирських вагонів) (п. 1.2. договору).

Виробники продукції: ТОВ Лозметакон, м. Лозова, Харківської обл., Україна (поз 1, 2, 5 Специфікації № 1), ОСОБА_1 Юрійович, м. Харків, Україна (поз. 3-4 Специфікації № 1) (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, якість продукції, яка поставляється постачальником, повинна відповідати вимогам державних стандартів, що діють в Україні, нормативно-технічній та конструкторській документації, зазначеній в Специфікації № 1 до даного договору.

Ціна визначається даним договором і приймається сторонами в національній валюті України - гривні, на умовах СРТ (перевезення оплачено до...) пункт призначення - згідно рознарядки замовника. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у специфікаціїї до даного договору. Ціна продукції, узгоджена у специфікаціїї до даного договору, включає: вартість продукції, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законбдавством, транспортні витрати постачальника згідно п. 5.1. (п. 4.1. договору).

Загальна сума даного договору на момент його підписання складає - 4 182 624,00 грн., крім того ПДВ 20% - 836 524,80 грн., що разом становить - 5 019 148,80 грн. (п. 4.3. договору).

Постачальник здійснює поставку продукції автомобільним або залізничним іранспортом на умовах СРТ (перевезення сплачено до...) пункт призначення згідно рознарядки замовника (відповідно до вимог Інкотермс ред. 2010р.). Вантажовідправником продукції може бути третя особа, зазначена постачальником (п. 5.1. договору).

Поставка продукції проводиться партіями протягом терміну дії договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе замовник. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направленням сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail). Після отримання рознарядки по електронній пошті (Е-mail) постачальник повинен протягом доби направити замовнику лист на електронну пошту (Е-mail) замовника, що підтверджує отримання рознарядки, та повідомлення про готовність виконання рознарядки у зазначені терміни. Кожна партія продукції постачається протягом 30-ти (тридцяти) календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці. Матеріальні витрати, що виникли при поверненні продукції, яка не була письмово заявлена, покладаються на постачальника. Замовник не несе відповідальності за ненадання рознарядок (надання не в повному обсязі) якщо це є наслідком зміни планів постачання та фінансування замовника. За необхідності, рознарядка може бути відкоригована замовником, про що обовязково повідомляється постачальнику (п. 5.2. договору).

Датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції вантажоодержувачем - кінцевим одержувачем, реквізити якого зазначені в рознарядці замовника, що підтверджується належно оформленим актом прийому-передачі, який підписується представниками вантажоодержувача, постачальника та затверджується керівництвом служби/філії залізниці вантажоодержувача, оригінал якого надається замовнику (п. 5.3. договору).

Після готовності продукції до відвантаження, постачальник направляє замовнику факсом наступні документи: рахунок-фактуру; документи, що підтверджують якість продукції, зазначені у п. 2.2. даного договору (п. 5.4. договору).

Оплата за кожну партію поставленої продукції по даному договору проводиться замовником протягом 30-ти календарних днів після дати поставки партії продукції, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію, обумовлену згідно з п. 5.2. та при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства України (п. 6.1. договору).

Після приймання продукції вантажоодержувачем кінцевим одержувачем, замовнику надаються наступні документи: рахунок фактура; копія товарно-транспортної накладної або накладної (залізничної); акт прийому-передачі в чотирьох екземплярах, підписаний представником постачальника, вантажоодержувача кінцевого одержувача та затверджується керівництвом служби вантажоодержувача, який замовник і зобов'язується підписати та повернути постачальнику після підтвердження поставки продукції; податкова накладна, оформлена та зареєстрована у відповідності до вимог чинного законодавства України; копії документів, що підтверджують якість продукції, зазначених у п. 2.2 договору; копії пакувальних аркушів (при наявності). Відвантажувальні і платіжні документи повинні надаватись замовнику протягом 5 днів з моменту відвантаження продукції, але не пізніше другого числа місяця, наступного за місяцем в якому проводилось відвантаження продукції. Постачальник відшкодовує замовнику всі збитки, понесені останнім у зв'язку з несвоєчасним представленням вищеназваних документів, або з приводу їх неправильного оформлення (п. 7.1. договору).

Термін дії даного договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2017. Проте в частині оплати - до повного виконання сторонами зобов'язань та в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознараядкою, направленими на адресу постачальника, - до повного виконання (п. 13.7. договору).

Сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору (т.1 а.с. 24), в якій визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 5 019 148 грн. 80 коп. з ПДВ.

29.12.2017 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до договору (т. 1 а.с. 25-26), в якій дійшли згоди включити до договору поставки Специфікацію № 2 на суму: 813 288,00 грн., крім того ПДВ 20% - 162 657,60 грн., що разом становить - 975 945,60 грн. (п. 1 Додаткової угоди № 1).

Пункт 4.3. договору поставки викласти в наступній редакції: Загальна сума даного договору складає: 4 995 912,00 грн., крім того ПДВ 20% - 999 182,40 грн., що разом становить - 5 995 094,40 грн. (п. 2 Додаткової угоди № 1).

Пункт 13.7. договору поставки викласти в редакції: Термін дії даного договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.03.2018р. Проте в частині оплати - до повного виконання сторонами зобовязань та в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника, - до повного виконання (п. 3 Додаткової угоди № 1).

Дана додаткова угода підписана в двох примірниках, українською мовою, по одному примірнику кожній із сторін та набуває чинності з 01.01.2018 р., і є невід'ємною частиною договору поставки № ЦЗВ-03-06217-01 від 28.08.2017 року (п. 5 Додаткової угоди № 1).

На виконання умов договору та Додаткової угоди № 1, сторонами підписано Специфікацію № 2 (т. 1 а.с. 27), в які визначили товар, що підлягає поставці на суму 975 945 грн. 60 коп.

Позивач, відповідно до умов п. 5.2.договору направив відповідачу рознарядки:

- № ЦЗВ-20/4071 від 28.09.2017 (т. 1 а.с. 28-31), якою позивач повідомив про готовність прийняти товар на суму 1 394 208 грн. 00 коп. Вказана рознарядка була направлена на адресу відповідача 29.09.2017, про що свідчить копія фіскального чеку та опису вкладення (т. 1 а.с. 32-33). Відповідно до вказаного фіскального чеку та опису вкладення, поштовому відправленню (рознарядка № ЦЗВ-20/4071 від 28.09.2017), присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 067. Згідно результату пошуку за штрихкодовим ідентифікатором 067 на WEB сторінці Укрпошти (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) відправлення за вищевказаним номером 05.10.2017 вручено адресату особисто;

- № ЦЗВ-20/1103 від 01.03.2018 (т. 1 а.с. 38-41), якою позивач повідомив про готовність прийняти товар на суму 975 945 грн. 60 коп. Вказана рознарядка була направлена на адресу відповідача 02.03.2018, про що свідчить копія фіскального чеку та опису вкладення (т. 1 а.с. 42-43). Відповідно до вказаного фіскального чеку та опису вкладення, поштовому відправленню (рознарядка № ЦЗВ-20/1103 від 01.03.2018), присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 560. Згідно результату пошуку за штрихкодовим ідентифікатором 560 на WEB сторінці Укрпошти (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) відправлення за вищевказаним номером 06.03.2018 вручено адресату;

- № ЦЗВ-20/6424 від 30.12.2017 (т. 1 а.с. 47-48), якою позивач повідомив про готовність прийняти товар на суму 557 683 грн. 20 коп. Вказана рознарядка була направлена на адресу відповідача 03.01.2018, про що свідчить копія фіскального чеку та опису вкладення (т. 1 а.с. 49-50). Відповідно до вказаного фіскального чеку та опису вкладення, поштовому відправленню (рознарядка № ЦЗВ-20/6424 від 30.12.2017), присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 924. Згідно результату пошуку за штрихкодовим ідентифікатором 924 на WEB сторінці Укрпошти (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) відправлення за вищевказаним номером 09.01.2018 вручено адресату особисто.

На виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар на загальну суму , що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками Актами прийому-передачі продукції:

- № 09 від 02.04.2018 про поставку товару на суму 418 262 грн. 40 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 58);

- № 25 від 17.04.2018 про поставку товару на суму 278 841 грн. 60 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 59);

- № 31 від 23.04.2018 про поставку товару на суму 557 683 грн. 20 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 60);

- № 16 від 10.04.2018 про поставку товару на суму 139 420 грн. 80 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 61);

- № 15 від 10.04.2018 про поставку товару на суму 139 420 грн. 80 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 62);

- № 11 від 09.11.2017 про поставку товару на суму 1 137 грн. 60 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 63);

- № 57 від 29.09.2017 про поставку товару на суму 277 704 грн. 00 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 64);

- № 28 від 20.11.2017 про поставку товару на суму 2 844 грн. 00 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 65);

- № 11 від 06.10.2017 про поставку товару на суму 694 260 грн. 00 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 66);

- № 35 від 25.10.2017 про поставку товару на суму 418 262 грн. 40 коп. з ПДВ (т. 1 а.с. 67).

Як стверджує позивач, відповідач товар за вказаними рознарядками на загальну суму 2 927 836 грн. 80 коп. поставив із порушенням встановлених термінів поставки, а саме:

? товар за рознарядкою № ЦЗВ-20/4071 від 28.09.2017 на суму 1 390 226 грн. 40 коп. відповідачем поставлено вчасно, товар на суму 3 981 грн. 60 коп. відвантажено з порушенням термінів поставки, а саме:

- товар на суму 1 137 грн. 60 коп. поставлено 09.11.2017 (акт прийому-передачі № 11);

- товар на суму 2 844 грн. 00 коп. поставлено 20.11.2017 (акт прийому-передачі № 28).

? товар за рознарядкою № ЦЗВ-20/1103 від 01.03.2018 на суму 975 945 грн. 60 коп. відповідачем відвантажено із порушенням встановлених термінів поставки, а саме:

- товар на суму 139 420 грн. 80 коп. поставлено 17.04.2018 (акт прийому-передачі № 25);

- товар на суму 139 420 грн. 80 коп. поставлено 10.04.2018 (акт прийому-передачі № 15);

- товар на суму 278 841 грн. 60 коп. поставлено 23.04.2018 (акт прийому-передачі № 31);

- товар на суму 139 420 грн. 80 коп. поставлено 10.04.2018 (акт прийому-передачі № 16).

? товар за рознарядкою № ЦЗВ-20/6424 від 30.12.2017 на суму 557 683 грн. 20 коп. відповідачем відвантажено із порушенням встановлених термінів поставки, а саме:

- товар на суму 139 420 грн. 80 коп. поставлено 02.04.2018 (акт прийому-передачі № 09);

- товар на суму 139 420 грн. 80 коп. поставлено 17.04.2018 (акт прийому-передачі № 25);

- товар на суму 278 841 грн. 60 коп. поставлено 23.04.2018 (акт прийому-передачі № 31).

Відповідно до п. 10.1. договору, за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах передбачених п. 5.2 даного договору, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від суми непоставленої в строк продукції. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов'язань допоставити продукцію, якщо про інше його не попередив письмово замовник.

Виходячи з того, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за договором, чим порушив вимоги пунктів 1.1. та 5.2. договору, позивач на підставі п. 10.1. договору нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 57 807 грн. 72 коп. за загальний період з 27.10.2017 по 17.04.2018 та штраф у розмірі 146 989 грн. 08 коп., що і є предметом судового розгляду.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар (ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк виконання зобовязання відповідача з поставки продукції узгоджений сторонами у п. 5.2. договору, аналіз змісту, якого дає підстави для висновку, що строк поставки продукції 30 календарних днів повинен починатись з дати отримання заявки постачальником, оскільки дата створення рознарядки жодним чином не повязується із датою її відправлення, яка може значно відрізнятися, та як наслідок і дата отримання її постачальником.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відліку строку постачання продукції з дати одержання рознарядки, а не з дати її складення, що також узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, встановленими ст. 3 ЦК України, як справедливість, добросовісність та розумність.

З огляду на викладене, як вірно вказано судом першої інстанції, відповідач повинен був поставити позивачу товар:

- за рознарядкою № ЦЗВ-20/4071 від 28.09.2017 на суму 1 394 208 грн. 00 коп. у строк до 06.11.2017 включно (05.10.2017 дата отримання відповідачем рознарядки + 30 календарних днів);

- за рознарядкою № ЦЗВ-20/1103 від 01.03.2018 на суму 975 945 грн. 60 коп. у строк до 05.04.2018 включно (06.03.2018 дата отримання відповідачем рознарядки + 30 календарних днів);

- за рознарядкою № ЦЗВ-20/6424 від 30.12.2017 на суму 557 683 грн. 20 коп. у строк до 08.02.2018 включно (09.01.2018 дата отримання відповідачем рознарядки + 30 календарних днів).

Таким чином, продукція за Актом прийому-передачі продукції № 09 від 02.04.2018 на суму 418 262 грн. 40 коп. з ПДВ відповідачем була поставлена в межах встановленого строку, а строк постачання продукції було прострочено відповідачем за рознарядкою № ЦЗВ-20/1103 від 01.03.2018 вартістю 557 683 грн. 20 коп.

За наведених обставин та виходячи з приписів ст.ст. 549, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 230, 231, 232 ГК України, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 21 510 грн. 48 коп. та штрафу у розмірі 83 652 грн. 48 коп., а також необхідності відмови у решті позовних вимог.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи відповідача щодо невідповідності наданих рознарядок заявленому максимальному обсягу щомісячної технологічної можливості відповідача та подання рознарядок із порушенням строку постачання, визначеного п. 5.2 договору, оскільки умови постачання продукції в т.ч. її кількість та строки були погоджені сторонами шляхом підписання договору, специфікації та додаткової угоди до договору, який підлягає обовязковому виконанню сторонами. Відсутні в матеріалах справи і докази щодо внесення змін до умов договору, визнання його недійсним чи розірвання.

Також, відповідно до п. 13.7. договору, в редакції додаткової угоди № 1, термін дії даного договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.03.2018р. Проте в частині оплати - до повного виконання сторонами зобовязань та в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника, - до повного виконання, тобто як вірно зазначив суд першої інстанції, враховуючи, що усі спірні рознарядки були направлені відповідачу до закінчення строку дії договору, поставка спірної продукції відбувалась в межах дії та рамках договору.

Разом з цим, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок місцевого господарського суду про існування підстав для зменшення, заявлених до стягнення позивачем, пені на 30% до 15 057 грн. 34 коп. та штрафу на 30 % до 58 556 грн. 74 коп.

Так, відповідно ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд повинен, зокрема встановити винятковість даного випадку, майновий стан сторін та оцінити співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій із розміром збитків кредитора, врахувати інтереси обох сторін.

Натомість, з змісту оскаржуваного рішення не вбачається встановлення судом вищенаведених обставин, а в матеріалах справи відсутні належні докази, які-б свідчили про існування підстав для зменшення розміру пені та штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін. Не надано відповідачем таких доказів до матеріалів справи і під час її перегляду в апеляційному порядку.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Колегія суддів апеляційного суду, також враховує, що факт порушення відповідачем своїх зобовязань за договором підтверджується матеріалами справи, а пеня та штраф є видами забезпечення виконання зобовязаня, тобто їх застосування спрямовано саме на запобігання порушенню зобовязань.

Відтак, звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязань за договором суперечило б вимогам ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України, ст.ст. 216, 217, 230, 231, 232 ГК України, а відповідні доводи відповідача наведені в апеляційній скарзі є безпідставними.

Не підтверджується матеріалами справи і вчинення позивачем дій чи бездіяльності, які б сприяли порушенню зобовязання відповідачем, а також обставини зловживання позивачем монопольним становищем у спірних відносинах та правовий звязок цього становища з порушенням відповідачем своїх зобовязань за договором.

Таким чином, оскаржуване рішення в частині зменшення розміру пені та штрафу прийнято господарським судом за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою згідно з ст.ст. 275, 277 ГПК України для часткового задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року у даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 6 453,14грн. пені і 25 095,72грн. штрафу та ухвалення нового рішення в цій частині про стягнення з відповідача на користь позивача зазначених сум. В решті оскаржуване рішення слід залишити без змін, як таке, що відповідає чинному законодавству України.

Виходчи з результатів розгляду апеляційних скарг та приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті позивачем судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 708,39грн. слід покласти на відповідача, а сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Юнікон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 у справі № 904/4343/18 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 у справі № 904/4343/18 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 у справі № 904/4343/18 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 6 453,14грн. пені та 25 095,72грн. штрафу.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 6 453,14грн. пені та 25 095,72грн. штрафу.

В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 у справі № 904/4343/18 залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 708,39грн.

Видачу наказів згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Судовий збір, сплачений Приватним акціонерним товариством "Юнікон" за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Юнікон".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 04.03.2019 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко