ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5872/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Тайлієвої Х.Р.

за позовом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Державного підприємства "Криворізький інститут автоматики", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором про надання платних послуг

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, ордер №2432/003 від 29.12.2018р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Криворізький інститут автоматики" про стягнення заборгованості у розмірі 60 772,02грн., пені у розмірі 7 549,05грн., 3% річних у розмірі 634,36грн., інфляційних у розмірі 3 038,60грн.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання платних послуг №121/05 від 19.04.2017р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 03.01.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.01.2019р.

Ухвалою суду від 29.01.2019р. відкладено розгляд справи по суті на 26.02.2019р.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

26.02.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2017р. між Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальний) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій (виконавець - позивач) та Державним підприємством "Криворізький інститут автоматики" (замовник - відповідач) укладено договір про надання платних послуг №121/05.

За п.1.1. договору, предметом договору є надання підрозділами виконавця платних послуг на об'єктах за викликом замовника згідно з вимогами законодавства України, додатку 2 до постанови КМУ від 26.10.2011р. №1102 «Деякі питання надання платних послуг підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій», ст.134 Кодексу цивільного захисту України та Галузевих «Правил Безпеки...».

Відповідно до п.2.1. договору виконавець надає на об'єктах замовника, за його викликом або заявкою, такі види платних послуг, а саме:

- перевірка герметичності саморятівників (код ДКПП ДК 016-2010 - 09.90.);

- чергування при веденні вогневих робіт (код ДКПП ДК 016-2010 - 09.90.).

Відповідно до п.4.4. договору основними документами для оформлення оплати за надані платні послугу є акт здавання-приймання платних послуг.Акт здавання-приймання платних послуг узгоджуються замовником. Замовник зобов'язаний підписати акт здавання - приймання платних послуг впродовж 5-ти календарних днів з моменту надання його виконавцем, або надати вмотивовану відмову від підписання акту здавання - приймання платних послуг. У випадку відсутності впродовж 20-ти календарних днів вмотивованої відмови від підписання акту - платні послуги вважаються прийнятими замовником без зауважень.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що замовник зобов'язаний підписати акт здавання-приймання платних послуг впродовж 5 календарних днів з моменту надання акту виконавцем.

Згідно п.4.5. договору вартість платних послуг визначається по фактичним витратам на їх виконання додатково до фінансування загону за постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування, на підставі виданих підтверджувальних документів після їх оформлення та узгодження між замовником і виконавцем.

Договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 (п.7.1. договору).

11.12.2017р. сторони уклали додаткову угоду №01/346/05, якою дійшли згоди про продовження дії договору з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. та повного взаєморозрахунку між сторонами. Якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення дії договору не попередила іншу сторону про своє бажання розірвати стосунки, то договір вважається діючим на наступний календарний рік.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надіслав виклики представникам позивача на шахту ДП «КРІА» для виконання робіт (а.с.16-18).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги на суму 60 772,02грн., що підтверджується актами здавання приймання платних послуг №1441 від 26.07.2018р., №1442 від 26.07.2018р., №1443 від 26.07.2018р., які підписані представниками сторін без будь-яких зауважень (а.с.22-24).

На оплату наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунки №1441 від 26.07.2018р. на суму 31,32грн., №1442 від 26.07.2018р. на суму 26 809,58грн., №1443 від 26.07.2018р. на суму 33 931,12грн.

Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктами 3.1., 3.2. договору сторони узгодили, що замовник зобов'язаний сплачувати, відповідно до умов договору, виконавцю витрати, що пов'язані з наданням платних послуг. Оплата за надання платних послуг проводиться протягом 5 (п'яти) календарних днів після підписання акта здавання-приймання платних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору, відповідач повинен був здійснити оплату наданих послуг до 31.07.2018р. включно, чого, як вбачається з матеріалів справи, не зробив.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 60772,02грн. підлягають задоволенню.

У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Видом неустойки є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.5.3. договору за порушення терміну оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов'язків за даним договором.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 7 549,05грн. за загальний період з 01.08.2018р. по 04.12.2018р.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що пеня за період з 01.08.2018р. по 04.12.2018р. (126 днів прострочення) складає 7 490,78грн. та підлягає до стягнення. В решті позовних вимог щодо стягнення пені суд відмовляє.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 634,36грн. за період з 01.08.2018р. по 04.12.2018р. та інфляційні у розмірі 3 038,60грн. за період з серпня по листопад 2018р.

Перевіривши розрахунки 3% річних, господарський суд встановив, що 3% річних за період з 01.08.2018р. по 04.12.2018р. (126 днів прострочення) складають 629,37грн. та підлягають до стягнення. В решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних суд відмовляє.

Перевіривши розрахунки інфляційних, господарський суд встановив, що вони здійснені правильно, у звязку з позовні вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції у розмірі 3 038,60грн. підлягають задоволенню.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, ч.9 ст.165, ст.ст.232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Криворізький інститут автоматики" (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Стєклова, 3, ідентифікаційний код в ) на користь Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 223А, ідентифікаційний код в ) заборгованість за надані послуги у розмірі 60 772,02грн. (шістдесят тисяч сімсот сімдесят дві грн. 02 коп.), пеню у розмірі 7 490,78 грн. (сім тисяч чотириста девяносто грн. 78 коп.), 3% річних у розмірі 629,37грн. (шістсот двадцять девять грн. 37 коп.), інфляційні у розмірі 3 038,60 грн. (три тисячі тридцять вісім грн. 60 коп.) та судовий збір у розмірі 1 760,45грн. (одна тисяча сімсот шістдесят грн. 45коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.03.2019р.

Суддя ОСОБА_2