ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2019 р. Справа №914/942/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді О.В. Зварич

суддів Н.А. Галушко

ОСОБА_1,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка вишиванка» (надалі ТзОВ «Солодка вишиванка») б/н від 24.10.2018р. (вх. № 01-05/764/18 від 24.10.2018р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 31.07.2018р.

(суддя О.Д. Запотічняк; повний текст рішення складено 02.08.2018р.)

у справі № 914/942/18

за позовом: Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради

до відповідача: ТзОВ «Солодка вишиванка»

про внесення змін у договір від 18.12.2009р. оренди земельної ділянки кадастровий №:02:002:0018,

за участю:

від прокуратури: ОСОБА_2 (посвідчення №047917 від 13.09.2017р.);

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 2901-вих-54 від 04.01.2019р.);

від відповідача: ОСОБА_4 адвокат (довіреність б/н від 23.11.2018р.),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

24.05.2018р. Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 звернувся до господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ТзОВ «Солодка вишиванка» про внесення змін у договір від 18.12.2009р. оренди земельної ділянки кадастровий №:02:002:0018 загальною площею 0,0995 га на вул. Дорошенка, 2 у м. Львові, укладений між Львівською міською радою та ТзОВ «Солодка вишиванка».

Рішенням господарського суду Львівської області від 31.07.2018р. у справі №914/942/18 (суддя О.Д. Запотічняк) позов задоволено повністю. Внесено зміни до укладеного 18 грудня 2009 року Львівською міською радою з ТзОВ «Солодка вишиванка» договору оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки::02:002:0018), шляхом викладення п.5 та п.9 договору в наступній редакції: «п.5 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6490186 грн.»; «п.9 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 194705,58грн. в рік, що становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та вноситься щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок №0004 ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014. Отримувач: міський бюджет для Галицького району м.Львова, . Код платежу 18010600». Стягнуто з ТзОВ «Солодка вишиванка» на користь Прокуратури Львівської області 1762,00 грн. судового збору ( а.с. 62-68).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що між Львівською міською радою (Орендодавцем) та ТзОВ «Солодка вишиванка» (Орендар) 18.12.2009р. укладено договір оренди землі, за умовами якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0995 га на вул.Дорошенка, 2 у м.Львові для будівництва торгового центру. Пунктом 13 названого договору оренди землі, сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається відповідно до Закону України «Про оренду землі» та згідно з цим договором, зокрема у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; в інших випадках, передбачених законом. Місцевий господарський суд зазначив, що ОСОБА_5 Львівської міської ради № 631 від 30.06.2016р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова» затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Львова та покладено на орендарів земельних ділянок у м. Львові обов'язок внести зміни до договорів оренди землі у частині розрахунку орендної плати за землю. Дана ухвала є чинною, у встановленому законом порядку незаконною не визнавалась, та відповідно є обов'язковою для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Суд дійшов висновку, що впровадження нового розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки з 01.01.2017р. є підставою для зміни розміру орендної плати за договором оренди землі від 18.12.2009р. укладеного між позивачем та відповідачем. Разом з тим, з приводу надсилання пропозиції щодо зміни умов договору стороною, яка бажає внести такі зміни, іншій стороні, суд першої інстанції зазначив, що надсилання відповідачу пропозицій про внесення змін до спірного договору оренди землі є виключно правом, а не обов`язком позивача, тому у випадку недотримання позивачем вимог ч.2 ст.188 ГК України щодо обов`язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки, не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «Солодка вишиванка» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 31.07.2018р. у справі №914/942/18, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Скаржник вважає рішення суду першої інстанції ухваленим з істотним порушенням норм процесуального та матеріального права. На думку скаржника хибним є висновок місцевого господарського суду, що надсилання відповідачу пропозицій про внесення змін до спірного договору оренди є виключно правом, а не обов`язком. Стверджує, що ОСОБА_5 Львівської міської ради № 631 від 30.06.2016р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова», яка слугувала підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами спірного договору, як і пропозиція про внесення змін до договору оренди не були надіслані відповідачу у встановленому договором та чинним законодавством України порядку. Таким чином скаржник вважає, що заявлений прокурором позов є передчасним. Скаржник зазначає, що прийняття позивачем вищезазначеної ОСОБА_5 не може слугувати підставою для внесення змін до договору оренди, оскільки в самому договорі оренди відсутня така підстава для перегляду розміру орендної плати, а примусове внесення таких змін не узгоджується з принципом свободи договору, встановленим статтями 3, 6, 627 Цивільного кодексу України. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2018р. у справі № 910/7905/17. При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не дослідив правильність застосування позивачем коофіцієнту економіко-планувальної зони при розрахунку нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, що на думку скаржника безпосередньо впливає на правильність визначення нового розміру орендної плати. Зокрема, суд не врахував, що станом на 30.06.2016р. вулиця Дорошенка, на якій розташована спірна земельна ділянка, не віднесена до жодної економіко-планувальної зони. Крім того, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ухвалою господарського суду від 27.07.2018р. у даній справі суд встановив, що участь в судовому засіданні повноважного представника ТзОВ «Солодка вишиванка» є обов`язковою. Разом з тим, місцевий господарський суд вирішив даний спір без участі представника відповідача, вважаючи, що повернення підприємством зв`язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення з копією ухвали про відкриття провадження є належним повідомлення відповідача про час, дату і місце судового розгляду. Також, суд першої інстанції не надав правової оцінки та не навів правових підстав в оскаржуваному рішенні для звернення з даним позовом прокурора, а не відповідного органу місцевого самоврядування Львівської міської ради, покликаючись на правову позицію Верховного суду в постанові від 20.09.2018р. у справі № 924/1237/17 та практику Європейського Суду з прав людини.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою а оскаржуване рішення прийнятим з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Прокурор покликаючись на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 щодо офіційного тлумачення положення частини 2 статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що надсилання відповідачу пропозиції щодо внесення змін до договору є правом, а не обов`язком позивача. Таким чином, позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом. Крім того, прокурор зазначає, що Верховний Суд України у постанові від 18.05.2016р. в справі № 6-325цс16 виклав правовий висновок, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Щодо доводів скаржника з приводу обгрунтування розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прокурор зокрема зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 20 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населелних пунктів складається технічна документація, яка затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Відомості про нормативну грошовоу оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки ( ст. ст. 13, 15, ч. 7 ст. 21 Закону України «Про державний земельний кадастр»). Таким чином, листом № 10-13-0.37-517/109-18 від 07.05.2018р. відділ у м. Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області надав інформацію про розмір нормативної грошової оцінки зокрема, земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача, відповідно до технічної документації затвердженої ОСОБА_5 Львівської міської ради № 631 від 30.06.2016р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова». При цьому, нормативна грошова оцінка земель м. Львова, технічна документація щодо якої затверджена вищезазначеною ОСОБА_5 Львівської міської ради № 631 від 30.06.2016р., не скасована і є чинною. Також , на думку прокурора, є хибними твердження скаржника щодо його неповідомлення про дату, час і місце судового розгляду, оскільки їх реалізація суперечить завданню господарського судочинства та має ознаки зловживання процесуальними правами відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, що створює умови неможливості постановлення судового рішення у справах, в яких недобросовісний відповідач ухиляється від отримання викликів. Крім того, скаржник свої доводи щодо непідтвердження прокурором повноважень для звернення з позовом до суду в інтересах позивача обгрунтовує правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.09.2018р. справа № 924/1237/17. Разом з тим, прокурор звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що Верховний Суд постановив дане рішення з інших підстав, а саме: «З огляду на те, що прокурором у цій справі безпідставно не зазначено орган (органи), уповноважений здійснювати функції держави у спріних правовідносинах, який набуває статусу позивача, тобто особи, в інтересах якої (яких) подано позов про захист порушеного права та/або охоронюваного законом інтересу». Львівська місцева прокуратура № 1 звернулась до суду з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Львівської міської ради, як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Підставою для представництва інтересів держави шляхом подання позову є те, що невнесення змін до договору оренди порушує право міської ради на отримання в передбаченому законом обсязі коштів, які зараховуються до місцевого бюджету, та порушують інтереси держави у сфері контролю за нарахуванням та сплатою плати за землю. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 31.07.2018р. у справі №914/942/18, апеляційну скаргу ТзОВ «Солодка вишиванка» без задоволення.

Позивач Львівська міська рада не надав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Прокурор та представник позивача просили залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

18.12.2009р. між Львівською міською радою (Орендодавець) та ТзОВ «Солодка вишиванка» (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п. 1 якого, Орендодавець надає а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові, вул. Дорошенка, 2 для будівництва торгового центру (а.с. 23-26).

Згідно із п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка, кадастровий №:02:002:0018 загальною площею 0,0995 га, у тому числі під забудовою 0,0518 га, під твердим покриттям 0,0477 га

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1543394,25 грн. (п. 5 договору).

Пунктом 8 сторони погодили, що договір укладено на 10 років до 19.03.2019р. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 46301,83 грн. в рік, що становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9 договору).

За змістом пунктів 10, 11 договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься у такі строки: за базовий звітний період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Відповідно до п.13 договору оренди землі, сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається відповідно до Закону України «Про оренду землі» та згідно з цим договором, у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 36 договору).

Договір зареєстровано у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.03.2010р. за №04:10:467:00002 кн. 04-1, а також зареєстрований у Львівській міській раді 18.12.2009р. за №Г-829, про що вчинено запис у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі Г-2.

На підставі ОСОБА_5 Львівської міської ради № 631 від 30.06.2016р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова» затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Львова (п. 1 ОСОБА_5), встановлено, що ця нормативна грошова оцінка земель м. Львова вводиться у дію з 01.01.2017р. (п. 2 ОСОБА_5), а також покладено на орендарів земельних ділянок у м.Львові обов'язок внести зміни до договорів оренди землі у частині розрахунку орендної плати за землю (п.5 ОСОБА_5). Згідно із п. 7 - ця ОСОБА_5 набирає чинності з моменту її оприлюднення (а.с. 31-32).

ОСОБА_5 оприлюднена згідно наявної в матеріалах справи копії Львівської газети «Ратуша» (число 25 (1792) 7-13 липня 2016 року) (а.с. 33-34).

Згідно листа-інформації Відділу у м.Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області №10-13-0.37-517/109-18 від 07.05.2018р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої по вул. Дорошенка, 2 у м. Львові кадастровий №:02:002:0018 у 2018 році становить 6490186,00 грн. (а.с. 27-30).

Прокурор вважає, що оскільки ОСОБА_5 Львівської міської ради № 631 від 30.06.2016 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Львова», якою визначено нову нормативну грошову оцінку орендованої відповідачем земельної ділянки є чинною, а нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, наявні підстави для внесення відповідних змін до договору оренди землі від 18.12.2009р., укладеного між Львівською міською радою (Орендодавець) та ТзОВ «Солодка вишиванка» (Орендар) щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

У позовній заяві прокурор зазначив, що Львівська міська рада не вживає заходів щодо внесення вищезазначених змін до договору оренди землі в судовому порядку, Заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 23.05.2018р. надіслано на адресу Львівської міської ради лист повідомлення № 107-699вих-18 про те, що Львівська місцева прокуратура №1 звертається до суду в інтересах держави в особі Львівської міської ради з позовом про внесення змін до спірного договору оренди землі від 18.12.2009р. щодо розмірів нормативної грошової оцінки земельної ділянки та орендної плати (а.с. 42). Вказаний лист отриманий Львівською міською радою 23.05.2018р.

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту права визначені в статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України.

Згідно з частиною 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 ГПК України).

Згідно із ч. 5 ст. 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду звернувся Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради. Як зазначено вище, предметом даного позову є вимога прокурора про внесення змін до договору оренди землі від 18.12.2009р., укладеного між Львівською міською радою (Орендодавець) та ТзОВ «Солодка вишиванка» (Орендар), стосовно розміру орендної плати внаслідок збільшення нормативної грошової оцінки землі.

Звертаючись до суду з даним позовом, підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив, що невнесення змін до договору оренди землі порушує право міської ради на отримання коштів, які зараховуються до місцевого бюджету, та порушують інтереси держави у сфері контролю за нарахуванням та сплатою плати за землю. Разом з тим, прокурор вказав, що Львівською міською радою, її виконавчими органами та посадовими особами не вжито заходів щодо внесення у судовому порядку змін до спірного договору оренди землі, що спричиняє порушення інтересів держави. Вважає, що Львівська міська рада допустила бездіяльність у цьому питанні, що свідчить про неналежний захист державних інтересів уповноваженим органом в особі Львівської міської ради, а тому є підстави для представництва в суді інтересів держави прокурором.

Частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно із статтями 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Отже, необхідно з`ясувати, що мається на увазі під «виключним випадком» і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Згідно із частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 року №3 рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини Рішення).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини Рішення).

У даній господарській справі прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» порушенням, на його думку, законності у сфері земельних відносин при використанні ТзОВ «Солодка вишиванка» земельної ділянки кадастровий №:02:002:0018 загальною площею 0,0995 га на вул. Дорошенка, 2 у м. Львові, оскільки плата за її використання надходить до місцевого бюджету у значно меншому розмірі, що не відповідає вимогам статті 288 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18 висловив таку правову позицію.

Виходячи з аналізу частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», необхідно дійти висновку про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

В свою чергу, нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, а здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Львівська міська рада є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів територіальної громади, відповідно до положень чинного законодавства наділена правом і має можливість самостійно вирішувати питання місцевого значення (у тому числі шляхом звернення до суду).

Разом з тим, при поданні даного позову Заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 не зазначено жодних причин неможливості здійснення позивачем Львівською міською радою, яка є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку.

Аналізуючи вищеописані норми права, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор не може вважатись альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може захищати інтереси держави.

Матеріали господарської справи не містять належних та допустимих доказів того, що Львівська міська рада не може здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідним позовом до відповідача.

З огляду на вказані обставини справи, сама присутність прокурора у судовому процесі на стороні позивача ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, та створює відчуття нерівності у сторони відповідача.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

У разі вирішення спору по суті безпідставність звернення прокурора до суду на захист інтересів держави може бути підставою для скасування судового акта у випадку, коли законних підстав для такого представництва не було, що свідчить про порушення пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з твердженнями скаржника про відсутність у прокурора законних підстав для звернення з даним позовом до суду в інтересах Львівської міської ради.

Крім того, місцевий господарський суд вирішив даний спір без участі представника відповідача. Як вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду Львівської області від 29.05.2018р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено розгляд справи на 03.07.2018р. (а.с. 6). Поштовий конверт, яким суд надсилав відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі №414/942/18, повернувся на адресу суду без вручення адресату, у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 7-9). Згідно ухвали господарського суду Львівської області від 03.07.2018р. підготовче засідання відкладено на 10.07.2018р., даною ухвалою суд визнав участь в судовому засіданні повноважного представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка вишиванка" обов`язковою. ОСОБА_5 від 10.07.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 26.07.2018р. ОСОБА_5 від 26.07.2018р. судове засідання відкладено по суті спору на 31.07.2018р., суд визнав участь в судовому засіданні повноважного представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка вишиванка" обов`язковою (а.с 46, 53, 58).

Таким чином, суд вирішив справу без участі представника відповідача, участь якого визнана обов'язковою, вважаючи, що повернення підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення з копією ухвали про відкриття провадження, судових повісток є належним повідомленням відповідача про час, дату і місце судового розгляду.

Разом з тим, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 196 ГПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою (ч. 1 ст. 120 ГПК України).

Згідно з приписами ч.ч. 3,4 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 20.06.2018р. у справі № 127/2871/16-ц, відомості про повернення суду повістки про виклик до суду з вказівкою причин повернення за закінченням терміну зберігання не свідчить про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду і не може слугувати підтвердженням повідомлення позивача про розгляд справи судом.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Варто зазначити, що обовязок суду обґрунтувати своє рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін проти України» від 10.02.2010, набуло статусу остаточного 10.05.2011).

Відповідно до частини 1 статті 278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

З урахуванням вищеописаних правових норм та матеріалів справи, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що рішення господарського суду Львівської області від 31.07.2018р. прийняте з порушенням вимог матеріального і процесуального права, без належного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, тому підлягає скасуванню.

Одночасно позов Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка вишиванка» про внесення змін у договір від 18.12.2009р. оренди земельної ділянки кадастровий №:02:002:0018 загальною площею 0,0995 га на вул. Дорошенка, 2 у м. Львові, укладений між Львівською міською радою та ТзОВ «Солодка вишиванка» підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 226, 269, 270, 275, 278, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка вишиванка» б/н від 24.10.2018р. (вх. № 01-05/764/18 від 24.10.2018р.) задоволити.

Рішення господарського суду Львівської області від 31.07.2018р. у справі №914/942/18 скасувати.

Позов Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка вишиванка» про внесення змін у договір від 18.12.2009р. оренди земельної ділянки кадастровий № :02:002:0018 залишити без розгляду.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.А. Галушко

Суддя Г.Т. Кордюк