ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.03.2019 м. Ужгород Справа № 907/13/19

Господарський суд Закарпатської області у складі

головуючого судді Васьковського О.В. ,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі філії Центр забезпечення виробництва, м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Локомотив-Комплектснаб, м. Виноградів

про стягнення суми 33143,04 грн. штрафних санкцій за договором поставки №ЦЗВ-03-12717-01 від 29.12.17, у відповідності до ст. 509,526, 626,629,662 ЦК України, ст.ст.174,193,197, 230, 265 ГК України

За участю секретаря судового засідання Дергачової Ю.А.,

Представники:

від позивача ОСОБА_1, адвокат ( дов. б/н від 10.12.2018) - в режимі відеоконференції

від відповідача - не зявився

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 33143,04 грн. штрафних санкцій за договором поставки №ЦЗВ-03-12717-01 від 29.12.17, у відповідності до ст. 509,526, 626,629,662 ЦК України, ст.ст.174,193,197, 230, 265 ГК України

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотив-Комплектснаб», у відповідності до ст. 509, 526, 626, 629, 662 ЦК України, ст.ст.174, 193, 197, 230, 265 ГК України, з огляду на порушення відповідачем умов договору поставки №ЦЗВ-03-15271701 від 29.12.2017 щодо кількості та якості поставленої продукції. Позивач стверджує, що на дату подання даної позовної заяви комплекти деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І) у кількості 2 шт., що складаються з 18-ти комплектуючих Постачальником не замінені, втулки АКПМ 50x40,2x31 кр.8МК.215.011-13 у кількості 4 шт., не допоставлені. Саме тому, керуючись п.п. 10.1, 10.4 договору, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення з відповідача 33143,04грн. штрафні санкції, в т. ч. 63,74 грн. (сума штрафних санкцій за не поставку комплектуючих) + 33 079,30 грн. (сума штрафу за поставку неякісної продукції).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.01.19 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір у порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження, встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання по суті.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не зявився, хоча розгляд справи по суті відкладався.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали було надіслано на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За клопотанням позивача судове засідання проведено в режимі відеоконференції відповідно до ст. 197 ГПК України.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

29.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (тепер - Акціонерним товариством «Українська залізниця») в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Локомотив-Комплектснаб» (надалі відповідач, постачальник) укладено договір поставки від № ЦЗВ-ОЗ-12717-01, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобовязується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невідємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

На виконання умов договору відповідач поставив філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця» комплекти деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І), що складаються з 18-ти комплектуючих у кількості 27 комплектів на суму 2 232 852,48 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000006 від 29.1.2017 р.

В подальшому, комплекти деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І) у кількості 2 комплектів позивачем перенаправлено на адресу кінцевого вантажоодержувача - структурні підрозділи регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Так, 26.01.2018 року кінцевим вантажоодержувачем продукції - структурним підрозділом регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» проведено вхідний контроль комплектів деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І) у кількості 2 комплектів, під час якого було встановлено:

1) згідно з переліком комплектуючих комплектів АКПМ № 2 (Візок КВЗ- ЦНИИ-І), зазначених в сертифікатах якості № 40, 70, 31, виявлено: втулки АКПМ 50x40,2x31 кр.8МК.215.011-13 фактично відсутні, згідно з супровідною документацією повинно бути 4 шт., нестача складає 4 шт.;

2) виявлено відсутність етикеток в деяких коробках з втулками кр. 8МК.215.011-07, кр. 8МК.215.011-09, кр. 8МК.215.011-12, кр. 8МК.215.011-17. В коробках з втулкою кр. 8МК.215.011-10 розміром 50x40,2x13 виявлені етикетки, де зазначено розмір продукції 50x48,2x13, що не відповідає дійсності;

3) виявлено відсутність умовного номеру заводу виробника « 1450» на кільці натискному кр. 8МК.217.014 та втулці кр. 8МК.211.027, що є порушенням п. 2.9. договору;

4) всі комплекти деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І), що складаються з 18-ти комплектуючих у кількості 2 комплектів мають дату виготовлення з січня 2014 р. по травень 2014 р., при гарантійному терміну зберігання - 3 роки з дня виготовлення. Тобто, на момент отримання кінцевим вантажоодержувачем продукції гарантійний термін зберігання закінчився, про що складено акт про виявлені при вхідному контролі недоліки продукції від 26.01.2018 року № 26/01/21.

Факт постачання ТОВ «Локомотив-Комплектснаб» Позивачу неякісної продукції за вказаним договором встановлено Господарським судом м. Києва в межах справи №910/9664/18.

У відповідності до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням від 02.10.2018, яке набрало законної сили, зобовязано здійснити заміну комплектів деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І), що складаються з 18-ти комплектуючих у кількості 2шт., оскільки такі не відповідають умовам договору. Відтак, факт порушення відповідачем умов договору в частині якості вищенаведених комплектів деталей, не потребує доказування.

Поряд з цим, пунктом 7.3 Договору визначено, що у разі виявлення невідповідності асортименту, та/або кількості, та/або якості, та/або комплектності Продукції при прийманні Постачальник в погоджений термін, але не пізніше 20 (двадцяти) днів робить за свій рахунок постачання недопоставленої або заміну невідповідної асортименту, неякісної Продукції, або усуває виявлені дефекти.

Як вже було встановлено в межах справи №910/9664/18, за наслідками повторного вхідного контролю продукції, що не відповідає умовам договору, складено акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції від 06.02.2018 № 06/02/22, згідно з яким комісія дійшла висновку щодо необхідності заміни комплектів деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ- ЦНИИ-І) у кількості 2 шт., що складаються з 18-ти комплектуючих.

Однак, як стверджує позивач, станом на дату складання цієї позовної заяви комплекти деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І) у кількості 2 шт., що складаються з 18-ти комплектуючих Постачальником не замінені, втулки АКПМ 50x40,2x31 кр.8МК.215.011-13 у кількості 4 шт., не допоставлені.

У відповідності до пункту 10.1 Договору за порушення термінів постачання Постачальник оплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої в строк продукції на умовах передбачених п. 5.2 договору, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15 % від суми непоставленої в строк продукції. При цьому Постачальник не звільняється від виконання своїх зобовязань допоставити продукцію, якщо про інше його не попередив письмово Замовник.

Згідно з пунктом 10.4 Договору у разі поставки Продукції, яка не відповідає по якості вимогам даного договору, Відповідач зобовязаний за свій рахунок замінити її на Продукцію належної якості, а також сплатити Позивачу штраф у розмірі 20 % від вартості Продукції неналежної якості, крім того компенсацію всіх витрат по ввезенню та поверненню (включаючи всі податки та збори) зазначеної Продукції. Збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції.

З огляду на наведені положення договору, враховуючи, що ТОВ «Локомотив- Комплектснаб» неналежно виконало свої зобов'язання за Договором, чим порушило вимоги пунктів 1.1, 2.3-2.4, 2.9, 3.2-3.3 та 7.3 Договору, йому нараховані штрафні санкції у розмірі 33 143,04 грн., а саме: за період з 29.12.2017-28.06.2018 пеню в розмірі 34,94грн та штраф в розмірі 28,80грн за непоставлені комплектуючі ( втулки на суму 192грн), а та штраф за поставку неякісної продукції відповідно до п. 10.4 Договору в розмірі 33079,39грн.

Направлена відповідачу претензія від 22.12.2018 № ЦЗВ-20/5119 з вимогою сплатити штраф за поставку неякісної продукції у сумі 33 143,04 грн., як і направлена раніше претензія від 25.06.2018 № ЦЗВ-20/2370 з вимогою здійснити заміну комплектів деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І) у кількості 2 шт., що складаються з 18-ти комплектуючих на аналогічну продукції належної якості, за твердженням позивача, залишені без відповіді та задоволення, внаслідок чого товариство звернулося до суду з вимогою стягнути штрафні санкції в примусовому порядку.

Оцінюючи наведені обґрунтування та подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні під час розгляду в судовому засіданні як кожного окремо, так і в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини щодо поставки матеріальних цінностей, які є предметом спору, та відповідальності за неналежні виконання зобовязань, підпадають під дію норм Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, що регулюють купівлю-продаж та поставку, а також штрафні санкції.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму ( ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною першою ст.268 ГК України встановлено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться. Аналогічні норми містять ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із ст.231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах - за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що якість продукції, яка постачається постачальником, повинна відповідати вимогам державних стандартів, що діють в Україні, нормативно-технічній та конструкторській документації, зазначених у специфікаціях до даного договору.

Згідно п.7.3 договору у разі виявлення невідповідності асортименту, та/або кількості, та/або якості та/або комплектності продукції при прийманні, постачальник в погоджений термін, але не пізніше 20 (двадцяти) днів, робить за свій рахунок постачання недопоставленої або заміну невідповідної асортименту, неякісної продукції, або усуває виявлені дефекти.

Сторонами в пункті 10.4 договору погоджено, що у разі поставки продукції, що не відповідає по якості вимогам договору, постачальник зобовязаний за власний рахунок замінити її на продукцію належної якості, а також сплатити замовнику штраф у розмірі 20 % від вартості продукції неналежної якості, крім того компенсацію всіх витрат по ввезенню та поверненню (включаючи всі податки та збори) зазначеної продукції. Збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафних санкцій.

Судом встановлено, що комплекти деталей АКПМ № 2 (Візок КВЗ-ЦНИИ-І) у кількості 2 шт., що складаються з 18-ти комплектуючих постачальником не замінені, втулки АКПМ 50x40,2x31 кр.8МК.215.011-13 у кількості 4 шт. на суму 192грн не допоставлені.

Саме тому, у відповідності до умов договору (п.7.3 та п.10.4 договору) у постачальника виник обовязок сплати штрафних санкцій.

Судом перевірено порядок та строк розрахунку заявлених до стягнення штрафних санкцій, які позивачем нараховано, та дійшов висновку, що такі нараховані у відповідності до вимог ст. 232 та умов договору.

Отже, враховуючи те, що відповідачем станом на день розгляду справи не сплачено суму 33143,04 грн. штрафних санкцій, позовні вимоги позивача визнаються судом підставними.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі поданих позивачем та оцінених судом доказів встановлено, що позивачем належним чином доведено позовні вимоги, відтак, такі підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідачем не спростовано вищенаведених висновків суду та не подано жодних доказів у підтвердження протилежного, а також не надано будь-які заперечення проти поданого позивачем розрахунку, відтак у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок та обґрунтованість заявленої позивачем суми штрафних санкцій, яка підлягає до стягнення з відповідача.

З огляду на вищеприведене, позов належить задовольнити повністю.

Згідно зі ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1762 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 197, 226, 237, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Локомотив-Комплектснаб» (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Пушкіна, 4, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця»(03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (03049, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 11/15, код ЄДРПОУ ВП: 40081347; № 8050 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) штрафні санкції у сумі 33 143,04 грн.(Тридцять три тисячі сто сорок три гривні 04коп.) за поставку неякісної продукції за Договором поставки від 29.12.2017 №ЦЗВ-03-12717-01, а також суму 1762 грн. (Одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.03.2019

Суддя Васьковський О.В.