РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2019 р.Справа № 910/22524/17

За позовом Компанії Квізда Холдінг ГмбХ (Kwizda Holding GmbH)

до 1) Компанії "Джонсон енд Джонсон" (Johnson&Johnson)

2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про визнання недійсними свідоцтв на знак для товарів і послуг

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді у господарському суді міста Києва перебувала справа №910/22524/17 за позовом Компанії Квізда Холдінг ГмбХ (Kwizda Holding GmbH) (далі - позивач) до Компанії "Джонсон енд Джонсон" (Johnson&Johnson) (далі - відповідач-1) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - відповідач-2) про визнання недійсними свідоцтв №№206681, 206682 на знаки для товарів і послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що реєстрація в Україні знаків "ГЕКСО БРОНХО" і "HEXO BRONСHO" за свідоцтвами №№206681, 206682 є неправомірною з огляду на невідповідність зареєстрованих знаків умовам надання правової охорони та видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб, що становить підстави для визнання свідоцтва недійсним відповідно до підпунктів а), в) пункту 1 статті 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

У зв'язку із закінчення терміну повноважень судді Маринченка Я.В., протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи, справу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 20.12.2018 р. суддею Зеленіною Н.І. прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання на 29.01.2019 р.

17.01.2019 р. від відповідача-1 надійшли заперечення по справі.

29.01.2019 р. від позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат.

Протокольною ухвалою від 29.01.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2019р.

У судовому засіданні 27.02.2019 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Представники відповідачів-1,-2 проти задоволення позову заперечили.

У судовому засіданні 27.02.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Компанія Квізда Холдінг Гмбх (Kwizda Holding GmbH), звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача-1 - Компанії "Джонсон енд Джонсон" (Johnson&Johnson), та відповідача-2 - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, про:

- визнання недійсним Свідоцтва України №206681 на знак для товарів і послуг "HEXO BRONСHO";

- зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсним свідоцтва України №206681 та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- визнання недійсним Свідоцтва України №206682 на знак для товарів і послуг "ГЕКСО БРОНХО";

- зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсним свідоцтва України №206682 та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Позивач вказує, що реєстрація в Україні знаків "HEXO BRONСHO" та "ГЕКСО БРОНХО" є неправомірною з огляду на невідповідність зареєстрованих знаків умовам надання правової охорони та видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав позивача.

Як вбачається з матеріалів справи (т.1, а.с.103-105), позивач є власником Свідоцтв України:

- №196079 на знак для товарів і послуг "BRONCHODUO" для товарів 5 класу МКТП (дата подання заявки - 08.11.2013 р.);

- №196078 на знак для товарів і послуг "BRONCHODUAL" для товарів 5 класу МКТП (дата подання заявки - 08.11.2013 р.);

- №105096 на знак для товарів і послуг "БРОНХОСТОП" для товарів 5 класу МКТП (дата подання заявки - 24.04.2008 р.).

23.10.2014 р. Компанія Новартіс АГ (Novartis AG) звернулась до Державної служби інтелектуальної власності України (правонаступником якої являється Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) із заявками №m201415037 на реєстрацію знака для товарів і послуг "HEXO BRONСHO"; та №m201415038 на реєстрацію знака для товарів і послуг "ГЕКСО БРОНХО" (т.1, а.с.45-79).

10.12.2015 р. було здійснено реєстрацію таких знаків та видано Свідоцтва України №206681 на знак для товарів і послуг "HEXO BRONСHO"; та №206682 на знак для товарів і послуг "ГЕКСО БРОНХО", зареєстровані для товарів 5 класу МКТП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що позначення "HEXO BRONСHO" і "ГЕКСО БРОНХО" схожі до ступеню змішування із належними позивачу знаками "BRONCHODUO", "BRONCHODUAL" та "БРОНХОСТОП"; вказані знаки зареєстровані для споріднених товарів (5 клас МКТП), і використання спірних знаків може ввести споживачів в оману щодо особи, яка виробляє товар, відносно Компанія Квізда Холдінг Гмбх.

Статтею 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 420 Кодексу, до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

За приписами ст. 424 Кодексу, майновими правами інтелектуальної власності є:

1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності;

2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Компанія "Джонсон енд Джонсон" і Міністерство економічного розвитку та торгівлі України із доводами позивача та заявленими позовними вимогами не погоджуються та зазначають, що оскаржувані знаки відповідача-1 не є схожими до ступеня змішування із зареєстрованими знаками позивача, а відтак були зареєстровані та використовуються в межах законодавства України.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково, зокрема, у разі:

а) невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони;

в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Згідно приписів п. 63 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", порушенням прав на знак, зокрема, визнається введення в цивільний оборот позначень, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із: знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

Відповідно до п. 1. ст. 5 Закону "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Згідно з п. 3 ст. 6 цього Закону, не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема, з фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг.

Суд зазначає, що для встановлення відповідності спірних знаків умовам надання правової охорони, необхідне застосування спеціальних знань.

Водночас, Компанія "Джонсон енд Джонсон" разом з відзивом подала до суду висновок експерта №1200 від 11.06.2018 р. за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, складений судовим експертом ОСОБА_1 (т.2, а.с.8-20).

За результатом здійсненого дослідження судовий експерт ОСОБА_1 у Висновку №1200 від 11.06.2018 р. зазначив, що "торговельні марки "HEXO BRONСHO" та "ГЕКСО БРОНХО" за свідоцтвами України №№206681, 206682 не є схожими настільки, що їх можна сплутати з торговельними марками "BRONCHODUO", "BRONCHODUAL", "БРОНХОСТОП" за відповідними свідоцтвами України №№196079, 196078, 105096".

Також, відповідачем-1 до матеріалів справи надано висновок експерта №002-ТТМ/18 від 16.02.2018 р. за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, складений судовим експертом ОСОБА_2 (т.2, а.с.21-30), у якому судовий експерт встановив, що "торговельні марки "HEXO BRONСHO" та "ГЕКСО БРОНХО" за свідоцтвами України №№206681, 206682 не є схожими настільки, що їх можна сплутати з торговельними марками "BRONCHODUO", "BRONCHODUAL", "БРОНХОСТОП" за відповідними свідоцтвами України №№196079, 196078, 105096".

У наданому відповідачем-1 Висновку №191/18 від 27.07.2018 р., складеному судовим експертом ОСОБА_3 (т.2, а.с.31-39) зазначено, що "торговельні марки "HEXO BRONСHO" та "ГЕКСО БРОНХО" за свідоцтвами України №№206681, 206682 не є схожими настільки, що їх можна сплутати з торговельними марками "BRONCHODUO", "BRONCHODUAL", "БРОНХОСТОП" за відповідними свідоцтвами України №№196079, 196078, 105096".

Суд за результатом дослідження висновків судових експертів №1200 від 11.06.2018 р., №002-ТТМ/18 від 16.02.2018 р., №191/18 від 27.07.2018 р. у сукупності з усіма зібраними у справі матеріалами, встановив, що зазначені висновки експертів відповідають та узгоджуються з наявним у матеріалах справи доказами; висновки являються повними, належним чином обґрунтованими; під час проведення експертного дослідження експертами застосовано достатній обсяг нормативних актів та науково-практичної літератури.

Враховуючи викладене, суд визнає висновки судових експертів №1200 від 11.06.2018 р., №002-ТТМ/18 від 16.02.2018 р., №191/18 від 27.07.2018 р. належними та допустимими доказами у даній справі.

Відповідно до положень п. 4.3.2.4. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28 липня 1995 р. N 116 (в редакції наказу Державного патентного відомства України від 20 серпня 1997 р. N 72) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1995 р. за N 276/812, позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів.

Як роз'яснено п. 63 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", порушенням прав на знак, зокрема, визнається введення в цивільний оборот позначень, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із: знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг; знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності; фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг; кваліфікованими зазначеннями походження товарів.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За результатом дослідження зібраних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про недоведеність доводів і тверджень позивача про те, що позначення "HEXO BRONСHO" за свідоцтвом України №206681 та "ГЕКСО БРОНХО" за свідоцтвом України №206682, схожі до ступеню змішування із належними позивачу знаками "BRONCHODUO", "BRONCHODUAL" та "БРОНХОСТОП"; і використання спірних знаків може ввести споживачів в оману щодо особи, яка виробляє товар, відносно позивача.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачами, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю в задоволенні позову Компанії Квізда Холдінг Гмбх (Kwizda Holding GmbH) до Компанії "Джонсон енд Джонсон" (Johnson&Johnson) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсними свідоцтв на знаки для товарів і послуг.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.03.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна