ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Справа№ 910/12417/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018

у справі № 910/12417/18 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 4 127 115, 84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 у справі №910/12417/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» основний борг у розмірі 4127115 грн. 84 коп., судовий збір у розмірі 61906 грн. 74 коп., витрати пов'язані з розглядом справи у розмірі 1893 грн. 07 коп.

Рішення місцевого господарського суду грунтується на тому, що:

- згідно видаткової накладної, наявної в матеріалах справи позивачем був поставлений товар, акт приймання-передавання підписаний та скріплений печатками контрагентів та підтверджує поставку позивачем відповідачу товару на загальну суму 4127115,00 грн. належної кількості;

- відповідач вартість отриманого від позивача товару не оплатив, у строки визначені договором, претензії щодо якості поставленого товару не виставляв.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- позивачем не додано до позовної заяви всіх наявних та необхідних документів , зокрема первинних документів, що підтверджують розрахунки між сторонами за договором;

- позивачем не надано доказів того, що стягнуті з відповідача витрати на відрядження у розмірі 1 116,90 грн. отримані безпосередньо ОСОБА_2

Від позивача (18.02.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- він не погоджується з посиланням відповідача на те, що суд першої інстанції не дослідив первинних документів, які підтверджують розрахунки між сторонами, оскільки розрахунків між сторонами не було, відповідач до цього часу оплату не здійснив;

- в довідці бухгалтерії, яку надано до заяви про доповнення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат зазначено, що видано ОСОБА_2, витрати на відрядження за три дні (добові складають 372,30 грн.) - 1116,90 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 призначено до розгляду апеляційну скаргу на 26.02.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду 19.02.2019 не з'явились представники сторін.

Від позивача, 07.02.2019 надійшло клопотання (заява), в якій позивач просить розглядати справи у його відсутності.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019), явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судова колегія встановила.

25.10.2017 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент", як постачальником, укладено договір постачання № 1195/ДМТЗ-17, згідно з п. 1.1 якого постачальник обов'язується поставити покупцю товар, зазначений в Специфікації, а покупець - прийняти і оплатити такий товар, код ДК 021:2015: "42912 Машини та апарати для фільтрування чи очищення рідин" (мембрани до установки ультрафільтрації), мембрана до установки ультрафільтрації, (далі - "Товар"), в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією.

Додатковою угодою до договору від 15.02.2018 № 1 сторони відповідно до п. 3.2 договору у зв'язку зі зміною курсу євро, доповнили договір п. 3.2.1 такого змісту: товар за цим договором поставлений 15.02.2018 в такій кількості та за ціною: мембрана до установки ультрафільтрації (УУФ) Hyflux Kristal K600ERI у кількості 80 штук, загальною вартістю 4127115,84 грн.

Відповідно до п.4.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 15.02.2018 розрахунки проводяться покупцем у національній валюті України, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника за фактом постачання, протягом 75-ти календарних днів, після передачі товару, що оформляється шляхом підписання сторонами видаткової накладної та відповідного акту приймання - передавання товару за кількістю та якістю.

Згідно п.5.4 договору товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних та відповідних актів приймання-передавання товару за кількістю та якістю.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивачем не додано до позовної заяви всіх наявних та необхідних документів, зокрема первинних документів, що підтверджують розрахунки між сторонами за договором не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки розрахунки між сторонами не проводились, а відповідно до умов договору розрахунки проводяться покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника за фактом постачання, протягом 75-ти календарних днів, після передачі товару.

До матеріалів справи позивачем долучено належним чином засвідчену видаткову накладену № РН-0000261 від 15.02.2018, згідно якої був поставлений товар - мембрана до установки ультрафільтрації (УУФ) Hyflux Kristal K600ERI у кількості 80 штук, загальною вартістю 4127115,84 грн. Видаткова накладна підписана контрагентами. Від імені покупця товар отримала ОСОБА_3 на підставі довіреності від 13.06.2017 № 17061304, яка долучена до матеріалів справи. Крім того, позивачем подано акт № 1 приймання-передавання згідно з договором постачання від 25.10.2017 № 1195/ДМТЗ-17, який підписаний та скріплений печаткам контрагентів та підтверджує поставку позивачем відповідачу товару на загальну суму 4127115,00 грн. належної кількості.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.05.2018, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов'язань.

Відповідач вартість отриманого від позивача товару не оплатив, у строки визначені договором, претензії щодо якості поставленого товару не заявляв.

До матеріалів справи також долучено листи відповідача від 30.05.2018 № 63/4/3068, від 20.07.2018 № 63/4-4025, в яких він зазначає, що оплата за договором буде здійснена у максимально стислі строки.

До матеріалів справи позивачем долучено довідку, згідно якої заборгованість відповідача за договором від 25.10.2017 № 1195/ДМТЗ-17 станом на 10.12.2018 становить 4127115,84 грн.

Отже відповідачем станом на день розгляду справи не сплачено вартість товару у сумі 4127115,84грн. отриманого за договором № 1195/ДМТЗ-17 від 25.10.2017.

Приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Приписом ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України унормовано - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч.3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

З огляду на відстрочення оплати товару на 75 календарних днів з дати поставки, згідно з п.4.1 договору вартість товару поставленого мала бути здійснена до 02.05.2018 включно, тобто відповідач прострочив оплату за вказаною накладною з 03.05.2018.

Оскільки факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем документально підтверджений на суму 4127115,84грн., місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2)пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 61906,74грн., витрати на відсилання відповідачу копії позову у розмірі 40,72грн., витрати на відсилання позову до суду у розмірі 40,72 грн., добові представника у розмірі 1116,90 грн. (372,30 грн. на день), білет на потяг Запоріжжя-Київ - 433,74 грн., білет Київ-Запоріжжя - 301,71 грн., заробітна плата заступника директора за час, коли він не виконував основну роботу на виробництві за три дні - 3818,19 грн.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат позивачем надано білет на потяг Запоріжжя-Київ вартістю 433,74грн., білет Київ-Запоріжжя вартістю 301,71грн., довідку головного бухгалтера № 96 від 12.11.2018 на загальну суму 5670,54грн. (добові, білети, заробітна плата), фіскальний чек Укрпошти на суму 42,70грн. та платіжне доручення про сплату судового збору.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимоги позивача: про стягнення витрат на проїзд представника в судове засідання, добові - витрати на відрядження (301,71+433,74+40,72+1116,90=1893,07) та судовий збір.

Щодо заробітної платні заступника директора за час коли він не виконував основну роботу на виробництві, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив про те, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 займає посаду заступника директора ТОВ "Технохімреагент", не надано доказів розміру його посадового окладу, не надано доказів, що він був направлений у відрядження виключно з необхідності представництва позивача у суді та не надано доказів відсутності у штатному розписі позивача посади юрисконсульта (відсутності договору з особою, що надає юридичні послуги).

Крім того, відповідно до ст. 127 ГПК України свідку у зв'язку з викликом до суду відшкодовуються витрати, що пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та наймом житла, а також виплачується компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, необґрунтованими є вимоги позивача про покладення на відповідача витрат у сумі 3818,19грн. - заробітної плати заступника директора позивача за три дні. Крім того, позивачем не долучено доказів понесення витрат на пересилання позовної заяви до суду у розмірі 40,72 грн.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 у справі № 910/12417/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12417/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.02.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай