СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Справа № 922/2507/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Зубченко І.В., суддя Пушай В.І.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Фізичної особи - підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича, смт. Пісочин, Харківська обл., (вх. № 115Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 06.12.2018 (суддя Новікова Н.А.; повне судове рішення підписано 07.12.2018) у справі № 922/2507/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тара", юридична адреса: 72311, Запорізька обл., м. Мелітополь, Каховське Шосе, буд. 38, адреса для листування: 61057, м. Харків, пров. Театральний, 11/13, к. 225, ;

до Фізичної особи - підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1;

про стягнення компенсації за порушення авторських прав в розмірі 40000, 00 грн., зобов'язання відповідача надати інформацію щодо третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара" та про канали їх розповсюдження та про стягнення з відповідача штрафу до Державного бюджету України в розмірі 4000, 00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.12.2018 у справі № 922/2507/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тара" суму компенсації за порушення авторських прав у розмірі подвоєної паушальної суми винагороди, що становить 40000,00 грн. Зобов'язано Фізичну особу - підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича надати у письмовій формі Товариству з обмеженою відповідальністю "Тара" інформацію (документи) щодо третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара" та про канали їх розповсюдження. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича штраф у розмірі 4000, 00 грн. до Державного бюджету України, що становить 10 % суми, що підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тара". Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тара" витрати зі сплати судового збору у розмірі 3524, 00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000, 00 грн. В решті стягнення витрат на правову допомогу - відмовлено.

Відповідач, ФОП Кузнєцов Д.О., звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 06.12.2018 у справі № 922/2507/18, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено, що диск зчеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА" було придбано у відповідача; акт закупки № 02/07/18 від 27.07.2018 вважає не належним доказом, оскільки він складений зацікавленою особою, без належних на те повноважень в порушення норм постанови КМУ від 28.02.2000 № 419 "Про затвердження порядку подання фінансової звітності"; у позивача відсутнє Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір логотипу "ТАРА"; судом першої інстанції не надано оцінки акту огляду (порівняльного дослідження) № 2 контрафактного диску зчеплення МТЗ-80 (85-1601130) від 31.07.2018; відповідач не знав і не міг знати, що використовує чужий твір та, що мав отримати у зв'язку з цим дозвіл.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2019 для розгляду справи №922/2507/18 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Гребенюк Н.В., судді Пушай В.І., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №922/2507/18 та встановлено позивачу до 25.01.2019 включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

На поштову адресу суду 24.01.2019 (згідно штампу канцелярії, наявному на першому аркуші документа) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тара" надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення - залишити без змін. Позивач вважає, що факт розповсюдження (продажу) відповідачем контрафактних товарів підтверджується товарним чеком № 384 від 27.07.2018 та інформацією з куточка споживача, а саме: Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Після виявлення факту використання логотипу представниками позивача був складений Акт № 02/07/18 від 27.07.2018. Процес закупки товару, отримання чеку, відповідність придбаного товару артикулу у чеку та наявність на товарі зображень логотипу "ТАРА" зафіксовано за допомогою відеозйомки, яка здійснювалась за допомогою мобільного телефону; в матеріалах справи відсутні докази, які б могли свідчити про дотримання відповідачем законодавства у сфері інтелектуальної власності та виключних майнових авторських прав позивача.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2019 для розгляду справи №922/2507/18 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Гребенюк Н.В., судді Пушай В.І., Зубченко І.В.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст. 267 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 призначено розгляд справи №922/2507/18 на 11.02.2019 о 09:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 прийнято оголосити перерву у розгляді справи №922/2507/18 на 27.02.2019 о 12:30 год.

Представник відповідача - Фізичної особи - підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича, в дане судове засідання не з'явився, 22.02.2019 на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі, зазначив, що підтримує в повному обсязі апеляційну скаргу та просить її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.12.2018 у справі № 922/2507/18 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тара", в дане судове засідання не з'явився, 27.02.2019 на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі, зазначив про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення господарського суду Харківської області.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.02.2014 між ФОП Мартіросян Е.Г. та ТОВ "Тара" укладений договір про передачу виключних майнових авторських прав на твір, відповідно до умов якого автор передає правонабувачу на строк, визначений цим договором, усі виключні майнові авторські права на твір, який міститься у додатку № 1 до договору і є його невід'ємною частиною, а правонабувач набуває їх та сплачує автору винагороду (роялті) одноразово у розмірі 20000,00 грн. (арк. справи 18-24).

Відповідно до п. 11 договору передбачено передачу правонабувачу виключні майнові авторські права, що встановлює право право набувача на власний розсуд, на строк даного договору, на території всього світу самостійно та/або разом з третіми особами здійснювати використання твору та/або окремої його частини (у тому числі оригінальної назви), а також надавати дозвіл або забороняти використання твору іншим особам, що передбачає:

- відтворення у будь - якій матеріальній формі (у тому числі цифровій);

- публічне виконання і публічне сповіщення;

- публічну демонстрацію і публічний показ;

- переробки, адаптації, переклад та будь - які інші подібні зміни;

- подання твору до загального відома (опублікування) публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до твору з будь - якого місця і у будь-який час за їх власним вибором (у тому числі за допомогою мережі Інтернет та/або інших новітніх цифрових технологій);

- включення твору як складову частину до збірників, антологій, енциклопедій та/або будь - яких інших творів;

- здавання в майновий найм і/або комерційний прокат;

- використання в якості комерційного найменування та/або торговельної марки;

- експортування та/або імпорт примірників твору;

- розповсюдження твору у будь - якій формі та будь яким способом;

- передання (відчуження) виключних майнові авторські права на твір будь - яким третім особам або іншим чином розпорядження ними;

- захист виключних майнових авторських прав на твір у судовому порядку, а також у будь - якій інший спосіб не заборонений законом;

- використання твору, дозволу або заборона використання твору іншим особам у будь - якій іншій формі та будь - яким іншим способом на те, що наведений вище перелік не є вичерпним.

Відповідно до п. 2.2 договору автор у повному обсязі передає права на твір право набувачу на строки, визначені цим договором, що передбачає виключне право останнього використовувати твір, дозволяти або забороняти використання твору іншим особам, а також передавати понести або

Згідно з п. 3.1 договору автор не зберігає за собою право використовувати твір, дозволять або забороняти використання твору іншим особам, а також передавати повністю або частково права на твір третім особам протягом строку визначеного п. 9.1 договору. Одноособовим власником прав на цей період є право набувач.

Відповідно до п. 9.1 договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2030 включно.

З акту приймання - передачі від 03.02.2014, який є невід'ємною частиною договору, вбачається, що ФОП Мартіросян Е.Г. передав, а ТОВ "Тара" прийняв твір образотворчого мистецтва (малюнок), графічне зображення логотипу "ТАРА" в паперовому та електронному вигляді (арк. справи 23).

Згідно з Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 206807 від 25.12.2015, виданим Державною службою інтелектуальної власності України Торговельну марку "ТАРА" було створено та зареєстровано у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.12.2015 (арк. справи 26-29).

Позивач наголошує, що 27.07.2018 його представниками у магазині АДРЕСА_2, де здійснює свою господарську діяльність ФОП Кузнецов Д.О., було придбано диск щеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА", в якості доказу здійснення відповідачем продажу контрафактної продукції позивачем до матеріалів справи долучено ком пакт-диск з відеозаписом проведення контрольної закупки даної продукції безпосередньо у відповідача.

Як зазначає позивач, факт розповсюдження (продажу) підтверджується товарним чеком № 384 від 27.07.2018 та інформацією з куточка споживача, а саме: Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Після виявлення факту використання логотипу представниками позивача був складений Акт № 02/07/18 від 27.07.2018. Процес закупки товару, отримання чеку, відповідність придбаного товару артикулу у чеку та наявність на товарі зображень логотипу "ТАРА" зафіксовано за допомогою відеозйомки.

Ознаки підробки (контрафактності) диску зчеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА", що був придбаний у відповідача, встановлено позивачем на підставі суттєвих відмінностей зовнішнього вигляду упаковки товару оригінальному пакуванню, а також невідповідності каталожного номеру товару та елементів конструкції товару стандартам, які встановлені ТОВ "Тара" як заводом - виробником. Крім того, вартість контрафактного диску є значно нижчою: він коштує 550 грн., натомість оригінальний диск зчеплення виробництва ТОВ "Тара" коштує 710 грн. Вказані відмінності зафіксовані позивачем Актом закупки №02/07/18 від 27.07.2018.

Як вбачається з матеріалів справи з метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з Претензією від 27.07.2018, в якій позивач вимагав від відповідача негайно припинити незаконне розповсюдження контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара", надати інформацію щодо третіх осіб задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "ТАРА" та про канали їх розповсюдження.

Однак, 08.08.2018 відповідач відмовився виконати вимоги позивача щодо досудового врегулювання спору з посиланням на те, що відповідач здійснює власну господарську діяльність на підставі законодавства України, крім цього, докази, які долучені до претензії від 27.07.2018 жодним чином не посвідчують факт незаконного виробництва чи розповсюдження контрафактної продукції, у зв'язку з чим відповідач вважав, що в його діях відсутні будь-які порушення законодавства про авторське право.

Вищевказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача про стягнення з останнього суми компенсації за порушення авторських прав у розмірі подвоєної паушальної суми винагороди у розмірі 40 000,00 грн.; зобов'язання відповідача надати у письмовій формі інформацію, щодо третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара" та про канали їх розповсюдження; про стягнення штрафу у розмірі 4000, 00 грн. до Державного бюджету України, що становить 10 % суми, яка підлягає стягненню.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги позивача, посилаючись на те, що електронним доказом відеозаписом контрольної закупки, актом закупки та актом огляду, підтверджується, а відповідачем не спростовується, що 27.07.2018 представником позивача у павільйоні АДРЕСА_2, де здійснює свою господарську діяльність ФОП Кузнецов Д.О., було придбано диск щеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА", водночас як вбачається з акту огляду (порівняльного дослідження) № 2 контрафактного диску зчеплення МТЗ-80 85-1601130 від 31.07.2018, підписаного директором ТОВ "ТАРА", Начальником відділу технічного контролю ТОВ "ТАРА", головним конструктором ТОВ "ТАРА" та представниками ТОВ "ТАРА", встановлено, що куплений у відповідача диск щеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА" не виготовлявся позивачем та не вводився в обіг, у зв'язку з чим вказана продукція є контрафактною, що свідчить про розповсюдження відповідачем контрафактної продукції виключні авторські права на яку належать позивачу. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про відсутність у діях останнього порушення виключних авторських позивача.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції, вважає наведений висновок таким, що здійснений з урахуванням усіх обставин справи та приписів чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 426 Цивільного кодексу України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється виключно з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності.

У відповідності до п. "б" ч. 1 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно з положенням п. 8 ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" розповсюдження творів є одними із способів використання творів.

Статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - це будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" твір образотворчого мистецтва - це самостійний об'єкт авторського права.

Твором образотворчого мистецтва, у тому числі, є малюнок (ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Стаття 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначає, що контрафактний примірник твору - це примірник твору, відтворений і/або розповсюджуваний з порушенням авторського права.

Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5 від 04.06.2010) розповсюдження контрафактних примірників творів порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

Згідно пунктів "а", "б" ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", порушеннями авторського права є вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", а також піратство у сфері авторського права.

Пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, зо розмір компенсації визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" паушальна сума назначається як одноразовий платіж за будь-яке використання об'єктів авторського права.

Статтею 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право, зокрема: ж) вимагати від осіб, які порушують авторське право і (або) суміжні права позивача, надання інформації про третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних примірників

творів і об'єктів суміжних прав, а також засобів обходу технічних засобів захисту, та про канали їх розповсюдження.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" визначено юридичні факти, які кожна із сторін повинна доводити при розгляді справ про захист авторського права.

Так, для стягнення з відповідача компенсації позивач повинен довести належність йому авторського права, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем. Відповідач, у свою чергу, має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору, в іншому разі фізична або юридична особа взнається порушником авторського права і для неї настають наслідки, передбачені цими: законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови № 12 від 17.10.2012 компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних грав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права, а розмір збитків та причинно-наслідковий зв'язок суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний.

В п.п. 12, 42 Постанови № 5 від 04.06.2010 встановлено, що при вирішенні спорів судам слід мати на увазі, що компенсація, передбачена п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення с збою дій, які визнаються порушенням авторського права.

Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» розповсюдження контрафактних примірників творів є порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, у відповідності до договору про передачу виключних майнових авторських прав на твір від 03.02.2014 та Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 206807 від 25.12.2015, виданим Державною службою інтелектуальної власності України, позивачу належать виключні майнові авторські права на твір образотворчого мистецтва, логотип "ТАРА", та виключні майнові права на торговельну марку "ТАРА".

Також, матеріалами справи, а саме електронним доказом відеозаписом контрольної закупки, актом закупки та актом огляду, підтверджується, а відповідачем не спростовується, що 27.07.2018 представником позивача у павільйоні АДРЕСА_2, де здійснює свою господарську діяльність ФОП Кузнецов Д.О., було придбано диск щеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА", водночас як вбачається з акту огляду (порівняльного дослідження) № 2 контрафактного диску зчеплення МТЗ-80 85-1601130 від 31.07.2018, підписаного директором ТОВ "ТАРА", Начальником відділу технічного контролю ТОВ "ТАРА", головним конструктором ТОВ "ТАРА" та представниками ТОВ "ТАРА", встановлено, що куплений у відповідача диск щеплення МТЗ-80 (85-1601130) із зображенням логотипу "ТАРА" не виготовлявся позивачем та не вводився в обіг, у зв'язку з чим вказана продукція є контрафактною, що свідчить про розповсюдження відповідачем контрафактної продукції виключні авторські права на яку належать позивачу.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про відсутність у діях останнього порушення виключних авторських позивача, у зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на те, що лише свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір є доказом авторських прав особи є помилковими, оскільки вищевказані обставини справи та надані позивачем суду на їх підтвердження докази у своїй сукупності підтверджують факт належності позивачу виключних майнових авторських прав на твір образотворчого мистецтва, логотип "ТАРА" та виключні майнові права на торговельну марку "ТАРА". Також, укладений між сторонами договір про передачу виключних майнових авторських прав на твір від 03.02.2018 набув чинності, про що свідчить наявність підписів та печатки сторони на ньому, та є діючим.

Дані факти не спростовані відповідачем у встановленому чинним законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав докази на підтвердження порушення авторських прав саме відповідачем шляхом незаконного розповсюдження контрафактних товарів, а саме, товарний чек № 384 від 27.07.2018, Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно фізичної особи-підприємця Кузнецова Дмитра Олександровича, що знаходився у куточку споживача магазину АДРЕСА_2; Акт закупки № 02/07/18 від 27.07.2018; Акт огляду (порівняльного дослідження) № І контрафактного диску зчеплення МТЗ-80 85-1601130 від 31.07.2018; електронний доказ у вигляді фотокопії контрафактного товару із зображенням логотипу «ТАРА», придбаних 27.07.2018 у магазині АДРЕСА_2; електронний доказ у вигляді диску DVD-R з копією відеозапису (накладеним на неї електронним цифровим підписом) процесу закупки контрафактного товару із зображенням логотипу «ТАРА», придбаних 27.07.2018 у магазині АДРЕСА_2.

Таким чином, вищевказаними доказами підтверджується факт продажу відповідачем контрафактних товарів із зображенням логотипу «Тара», а також дата і місце проведення фіксації порушення авторських прав ТОВ «Тара».

Матеріали справи не містять доказів дотримання відповідачем законодавства у сфері інтелектуальної власності та виключних майнових авторських прав позивача, а саме, отримання відповідачем дозволу на розповсюдження товарів із використанням об'єктів авторського права, що належать позивачу, а також укладання відповідно до вимог статей 31, 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та Розділу 75 ЦК України авторського або ліцензійного договору на право розповсюдження товарів із використанням об'єктів авторського права, що належать позивачу.

Посилання відповідача про те, що він не знав та не міг знати про статус товару та про авторські права позивача є безпідставними.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь ТОВ "ТАРА" суми компенсації за порушення авторських прав у розмірі подвоєної паушальної суми винагороди у розмірі 40000, 00 грн., судова колегія зазначає наступне.

Пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, зо розмір компенсації визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" паушальна сума назначається як одноразовий платіж за будь-яке використання об'єктів авторського права.

Відповідно до умов Додатку № 2 до Договору про передачу виключних майнових авторських прав на твір від 03.02.2014 Позивач одноразово сплачує Мартіросяну Е.Г. як автору винагороду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Таким чином, вищезазначений розмір авторської винагороди є базовою розрахунковою величиною для визначення розміру компенсації за порушення майнових авторських прав.

Оскільки представниками ТОВ "Тара" зафіксовано 1 (один) факт порушень виключних майнових авторських прав відповідачем, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що заявлена вимога щодо стягнення з останнього подвоєної паушальної суми у розмірі 40 000,00 грн., є законною, обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що судом задоволено вимогу щодо стягнення з відповідача подвоєної паушальної суми у розмірі 40 000,00 грн., беручи до уваги те, вимоги ч. 3 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", суд першої інстанції також правомірно стягнув з відповідача до Державного бюджету України штрафу у розмірі 10% від суми присудженої до стягнення, що становить 4000,00 грн.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача надати у письмовій формі інформацію, щодо третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара" та про канали їх розповсюдження, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. "ж" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" при порушеннях будь-якою особою авторського права, суб'єкти авторського права мають право вимагати від осіб, які порушують авторське право позивача, надання інформації про третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних примірників творів та про канали їх розповсюдження.

Під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, зокрема у формі документів як основного матеріального носія, для її збереження та передавання у часі та просторі (ч.1 ст. 1 Закону України "Про інформацію").

Враховуючи визначення ЗУ "Про авторське право та суміжні права" спеціального способу захисту порушених авторських прав, такого як зобов'язання порушника надати інформацію про третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних примірників творів та про канали їх розповсюдження, беручи до уваги доведеність факту порушення відповідачем виключних авторських прав позивача, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що дана вимога позивача є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, а тому зобов'язав відповідача надати інформацію щодо третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних товарів із зображенням логотипу "Тара" та про канали їх розповсюдження.

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду про те, що законними та обґрунтованими є обставини й матеріали справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення, наведено місцевим судом, та приходить до висновку, що підстав для скасування рішення не має. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Фізичної особи - підприємця Кузнєцова Дмитра Олександровича, смт. Пісочин, Харківська обл., на рішення господарського суду Харківської області від 06.12.2018 у справі № 922/2507/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.12.2018 у справі № 922/2507/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 04.03.2019.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Зубченко І.В.

Суддя Пушай В.І.