ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Справа№ 911/1868/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Руденко М.А.

Смірнової Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно з протоколу судового засідання від 06.03.2019

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2018

у справі № 911/1868/18 (суддя - Саванчук С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до 1) Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

2) Державного підприємства «СЕТАМ»

3) Головного територіального управління юстиції у місті Києві

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) Міністерство юстиції України

4) ОСОБА_4

про визнання торгів такими, що не відбулися,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270, 271 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У серпні 2018 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Відділ примусового виконання рішень) та Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») про визнання торгів такими, що не відбулися.

Позовні вимоги про визнання торгів такими, що не відбулися обґрунтовані тим, що 14.06.2018 відбулися електронні торги з реалізації предмета іпотеки, зокрема, земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 1, 6307 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Крюківщинська сільська рада. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 338954, переможцем торгів став учасник № 6, проте, відповідних грошових коштів за придбане майно ним внесено не було. Згідно з протоколом проведення електронних торгів №343328, наступним переможцем визначено учасника № 21, яким не здійснено оплату за придбане майно. Відповідно до наступного протоколу проведення електронних торгів №34621 переможцем торгів визнано учасника № 21, яким також не внесено кошти за майно. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 350030 наступним переможцем торгів визнано учасника № 18 - ОСОБА_5.

Позивач зазначає, що згідно з положеннями ст. 45, 46 Закону України «Про іпотеку» та Наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 «Про затвердження порядку реалізації арештованого майна» переможцем торгів може бути оголошений лише учасник, який запропонував найвищу ціну та наступний за ним учасник. При несплаті ними відповідних сум грошових коштів (запропонованих ними цін на майно), на думку заявника, торги оголошують такими що не відбулися.

14.09.2018 ухвалою суду першої інстанції залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача ОСОБА_2.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3.

13.11.2018 ухвалою Господарського суду Київської області залучено до участі у справі співвідповідача - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство юстиції України та ОСОБА_4.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2018 закрито провадження у справі № 911/1868/18 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до відповідачів: Відділу примусового виконання рішень, ДП «СЕТАМ», Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання торгів такими, що не відбулися.

Ухвала Господарського суду Київської області обґрунтована тим, що позивачем у даній справі заявлено позовні вимоги до Відділу примусового виконання рішень, ДП «СЕТАМ» та Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якості третіх осіб судом залучено до участі у справі ОСОБА_4, який є власником спірного у справі майна та ОСОБА_3, яка є переможцем спірних у справі торгів.

Водночас, базуючись на вказаних аргументах у даній справі, позивачу необхідно було заявляти позовні вимоги до всіх сторін правочину, зокрема, й до ОСОБА_3, яка є стороною правочину, однак, вона також є фізичною особою, яка не є підприємцем. А тому суб'єктний склад справи є цивільно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

3. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

До Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПАТ «Дельта банк», в якій позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2018, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не врахував та не встановив ту обставину, що, подаючи позовну заяву, АТ «Дельта Банк» не знав та не міг знати, що ДП «СЕТАМ» визначило переможцем торгів фізичну особу.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування практики Верховного Суду у справі № 910/856/17, оскільки в останні предметом спору є визнання недійсним електронних торгів як багатостороннього правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів з покупцем фізичною особою. У даній справі предметом спору є визнання торгів такими, що не відбулися, тобто обставини, що відбувалися до оформлення протоколу.

Інші доводи скаржника стосуються доводів позивача по суті заявленого позову, а саме підстав для визнання торгів такими, що не відбулися.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу ПАТ «Дельта банк» не надали.

5. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду.

02.01.2019 ПАТ «Дельта банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2018, запропоновано учасникам провадження надати відзиви та заперечення на відзив, встановлено строк для подачі відповідних заяв, скаргу призначено до розгляду на 21.02.2019. Заяв про продовження процесуального строку в порядку ч. 2 ст. 119 ГПК України не надійшло.

21.02.2019 ухвалою суду апеляційної інстанції продовжено строк розгляду апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» та відкладено розгляд апеляційної скарги на 06.03.2019.

05.03.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

06.03.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Вказані заяви задоволені судом апеляційної інстанції.

У судове засідання 06.03.2019 з'явилися представник позивача, відповідача 1 та представник ОСОБА_2. Представники відповідачів 2, 3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (наявні в матеріалах справи).

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати. Представники відповідача 1 та ОСОБА_2 заперечили проти вимог апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги про визнання торгів такими, що не відбулися. Предметом апеляційного перегляду - ухвала про закриття провадження у справі.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем пред'явлено позов до Відділу примусового виконання рішень, ДП «СЕТАМ» та Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, згідно з пунктом 10 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Нормою статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Абзацом 1 ст. 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вирішуючи питання про те, чи відноситься справа до юрисдикції господарських судів чи до юрисдикції інших судів, суду, зокрема, слід враховувати суб'єктний склад учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Виходячи зі спірних правовідносин, при вирішенні питання про віднесення даної справи до юрисдикції господарських судів, судом враховані правові позиції, що викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №725/3212/16-ц (провадження №14-3цс18) та №910/856/17 від 05.06.2018.

Посилання скаржника на неможливість застосування вказаної правової позиції Верховного Суд, оскільки предметом розгляду у названих справах є визнання недійсними електронних торгів, відхиляється судом як безпідставне з огляду на те, що обставинами дослідження, як у вказаних справах так і у даній, є фактично результати проведених торгів та встановлення їх відповідності або ж невідповідності закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п. 4 ст. 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19.02.2009 у справа «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Здійснення правосуддя судом, встановленим законом, поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом норм, що регулюють його діяльність. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Занд проти Австрії», зазначено, що термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Як встановлено судом апеляційної інстанції, підставами позову у даній справі є таке. 14.06.2018 відбулись електронні торги з реалізації предмета іпотеки, зокрема, земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 1, 6307 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Крюківщинська сільська рада. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 338954, переможцем торгів став учасник № 6, проте, відповідних грошових коштів за придбане майно ним внесено не було. Згідно з протоколом проведення електронних торгів №343328, наступним переможцем визначено учасника № 21, яким не здійснено оплату за придбане майно. Відповідно до наступного протоколу проведення електронних торгів №34621 переможцем торгів визнано учасника № 21, яким також не внесено кошти за майно. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 350030 наступним переможцем торгів визнано учасника № 18 - ОСОБА_3.

02.11.2018 укладено договір купівлі-продажу майна № 832, зокрема, земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 1,6307 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Крюківщинська сільська рада, покупцем цього договору є ОСОБА_4, що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143790059 від 02.11.2018.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів, покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів.

Приймаючи судові рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець.

Відчуження майна на електронних торгах як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі, відповідачами у справі, крім організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем. Якщо набувачем (переможцем електронних торгів) є фізична особа, то справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17, від 06.02.2018 у справі №911/845/17 та від 14.03.2018 у справі №910/1454/17.

Позивачем у даній справі заявлено позовні вимоги до Відділу примусового виконання рішень, ДП «СЕТАМ» та Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якості третіх осіб судом залучено до участі у справі ОСОБА_4, який є власником спірного у справі майна та ОСОБА_3, яка є переможцем спірних у справі торгів.

За таких обставин правомірним є висновок суду першої інстанції, що, звертаючись з даним позовом, з визначених підстав (аргументів) у даній справі позивачу необхідно було заявляти позовні вимоги до всіх сторін правочину, зокрема, й до ОСОБА_3, яка є стороною правочину, однак, вона також є фізичною особою, яка не є підприємцем.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржника не те, що АТ «Дельта Банк» не знало та не могло знати, що ДП «СЕТАМ» визначило переможцем торгів фізичну особу, оскільки скаржник, як стягувач не обмежений в праві звернутися до державного виконавця за відповідною інформацією, яку останній отримує в порядку передбаченому п. 2 Розділу VIIІ. Оформлення результатів електронних торгів Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Доводи скаржника про те, що на момент звернення з позовом він не знав про те, що переможцем торгів стала фізична особа, не змінює цього факту та необхідності залучення такої особи до участі у справі. Норми ГПК України також передбачають можливість залучення співвідповідачів, інших відповідачів після відкриття провадження у справі. Водночас, з урахуванням того, що ОСОБА_3 є фізичною особою, розгляд такого спору в господарському судочинстві виключається з огляду на предметну та суб'єктну юрисдикцію господарських судів визначену ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, згідно з пунктом 10 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки ОСОБА_3, яка повинна виступати співвідповідачем у даній справі, є фізичною особою, яка не є підприємцем.

Відповідно до п. 1 ч. 1, 2 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин, суд першої інстанції, враховуючи фактичний суб'єктний склад спору, дійшов правомірного висновку про те, що даний позов є цивільно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Та з дотримання,приписів ч. 2 ст. 231 ГПК України, роз'яснив, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції загального суду - Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Посилання скаржника на неможливість закриття провадження на стадії розгляду судової справи по суті відхиляється судом апеляційної інстанції з огляду на те, що положення ст. 231 ГПК України не містять відповідного застереження щодо неможливості закриття провадження на стадії розгляду справи по суті. Вказана норма містить перелік обставин, з якими закон пов'язує необхідність закриття провадження у справі та не ставить у залежність вчинення такої процесуальної дії зі стадіями судового провадження.

Отже, Північний апеляційний господарський суд, враховуючи фактичні та правові підстави позовних вимог, погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Таким чином, керуючись ст. ст. 2, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

8. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2018 у справі №911/1868/18 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2018 у справі №911/1868/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

4. Матеріали справи № 911/1868/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 11.03.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді М.А. Руденко

Л.Г. Смірнова