РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 м. Київ Справа № 910/14835/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "БІВЕР С";

до: приватного акціонерного товариства "ФАРЛЕП-ІНВЕСТ";

про: стягнення 489.001,29 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

позивача: Іваницька О.П.;

відповідача: Оніщенко О.В.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІВЕР С" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "ФАРЛЕП-ІНВЕСТ" (далі - відповідач) про стягнення 489.001,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором на виконання аварійно-відновлювальних робіт магістрально-розподільчої мережі від 01.11.2016 № , що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 489.001,29 грн., з яких: 457.006,34 грн. - основна заборгованість, 26.177,49 грн. - пеня, 2.197,99 грн. - 3 % річних та 3.619,47 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14835/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що листом від 20.09.2018 № 5151/04-11 відповідач повідомив позивача про застосування до останнього штрафних санкцій у розмірі 559.449,75 грн., що враховуючи умови договору на виконання аварійно-відновлювальних робіт магістрально-розподільчої мережі від 01.11.2016 № , що є підставою на зменшення суми за будь-яким актом виконаних робіт. В свою чергу, надання пояснень позивача щодо вказаного листа без будь-яких обґрунтувань надало право відповідачу на неоплату наданих позивачем актів виконаних робіт. Крім того, посилання позивача на те, що відповідач не надав мотивованої відмови у підписанні актів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки роботи на які посилається позивач не узгоджувалися в порядку, передбаченому договором від 01.11.2016 № .

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій та ненадання відповідачем відмови від підписання актів в порушення п. 6.1.6 договору від 01.11.2016 № .

Ухвалою господарського суду від 11.12.2018, за клопотанням відповідача, подальший розгляд справи № 910/14835/18 вирішено здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 14.01.2019.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав про те, що зважаючи на приписи ч. 8 ст. 80 ГПК України, свідчення ОСОБА_3, що викладені в тексті заяви-свідчення від 06.12.2018 не можуть бути прийняті судом зважаючи на порушення позивачем ч.ч. 1, 2, 4 ст. 80 ГПК України.

До господарського суду надійшла заява відповідача про виклик свідка, яка відхилена в судовому засіданні 28.01.2019.

До господарського суду надійшла заява позивача щодо процесуальних питань, яка судом не вирішена у зв'язку з відсутністю підстав для такого вирішення.

В судових засіданнях оголошувались перерви до 27.02.2019.

В судовому засіданні 27.02.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як підрядником та відповідачем, як замовником укладено договір на виконання аварійно-відновлювальних робіт магістрально-розподільчої мережі від 01.11.2016 № (далі - Договір) відповідно до предмету якого відповідач доручає, а позивач зобов'язується на свій ризик, своїми або залученими силами та засобами, у відповідності з діючими в телекомунікаційній галузі керівними нормативними документами по експлуатації лінійно-кабельних споруд, технічних умов, проектно-кошторисної документації та домовленістю сторін, що зазначені в додатках до Договору, в обумовлений строк, виконувати профілактичні роботи, роботи з обслуговування та усунення пошкоджень на лінійно-кабельних спорудах, кінцевих пристроях та клієнтському обладнанні доступу (далі - роботи) (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.3 Договору визначено, що оплата виконаних робіт за Договором проводиться щомісячно, на підставі підписаного сторонами акту приймання виконаних робіт, протягом двадцяти банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних робіт (п. 3.3 Договору);

Положеннями п. 4.3 Договору передбачено, що позивач повинен інформувати відповідача у письмовій формі і завчасно про можливість припинення або сповільнення виконання робіт з його вини, а також через інші незалежні від позивача обставини. Таке повідомлення має бути направлене відповідачу не пізніше ніж за п'ять календарних днів до настання зазначених вище обставин.

Відповідно до п. 4.7 Договору, позивач зобов'язаний не пізніше третього календарного дня місяця, наступного за звітним, складати два екземпляри акта(ів) приймання-передачі виконаних робіт та надавати їх відповідачу в електронному вигляді для перевірки та погодження. Відповідач погоджує акт(и) приймання виконаних робіт протягом одного робочого дня та погоджує електронний варіант.

Умовами п. 6.1.6 Договору визначено, що відповідач зобов'язаний підписати акт приймання виконаних робіт протягом п'яти робочих днів з моменту отримання акту, або надати мотивовану відмову від його підписання.

Згідно п. 11.7 Договору, у випадку, якщо відповідач не проводить платежі, як це визначено цим Договором, то останній сплачує позивачу виключну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Умовами пункту 3 додатку № 8 до Договору передбачено, що відповідач, з моменту виникнення права на застосування штрафних санкцій передбачених Договором та п. 1 - 3 цього додатку, направляє відповідне письмове повідомлення позивачу. Позивач з моменту отримання письмового повідомлення від відповідача, зобов'язаний протягом п'яти робочих днів надати відповідачу обґрунтовані пояснення щодо кожного факту виявленого порушення.

У випадку ненадання або несвоєчасного надання обґрунтованих пояснень позивача щодо відповідного письмового повідомлення відповідача, передбачається виникнення права у відповідача на не оплату наданих позивачем актів приймання-передачі виконаних робіт або зменшення суми оплати на розмір штрафних санкцій передбачених у відповідному повідомленні відповідача.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так, позивач, виконуючи взяті на себе зобов'язання за Договором та на його умовах, протягом 2016-2018 років виконав роботи на загальну суму 3.777.278,12 грн., які були оплачені відповідачем частково в сумі 3.320.271,78 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 457.006,34 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 26.177,49 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 2.197,99 грн. та інфляційних втрат в сумі 3.619,47 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Відповідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що станом на 05.11.2018 у відповідача перед позивачем наявна заборгованість в сумі 457.006,34 грн., а саме за актами:

- від 02.07.2018 № 1/06 на суму 94.296,76 грн.;

- від 02.07.2018 № 2/06 на суму 96.201,60 грн.;

- від 01.08.2018 № 1/07 на суму 95.827,74 грн.;

- від 01.08.2018 № 2/07 на суму 96.201,60 грн.;

- від 03.09.2018 № 1/08 на суму 37.239,32 грн.;

- від 03.09.2018 № 2/08 на суму 37.239,32 грн.

Акти № 1/07, № 2/07, № 1/08, № 2/08, були направлені на адресу відповідача, що наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями листів та доказами їх отримання відповідачем. Проте, вказані акти відповідачем підписані не були.

При отриманні вказаних вище актів відповідач був зобов'язаний підписати такі акти або надати мотивовану відмову від їх підписання. Водночас, такої відмови у строк, встановлений п. 6.1.6 Договору від відповідача не надійшло.

В свою чергу, за висновками суду позивач не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання відповідача до підписання актів виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту.

Обов'язок прийняти виконані роботи, покладений саме на відповідача, а у випадку виявлення недоліків робіт - про них заявити.

Таким чином, відповідач безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки, відтак не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані позивачем за укладеним між сторонами спору Договором.

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту погашення відповідачем заборгованості перед позивачем в розмірі 457.006,34 грн., сторонами спору до суду не подано.

Таким чином факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 457.006,34 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 26.177,49 грн., 3 % річних в сумі 2.197,99 грн. та інфляційних втрат в сумі 3.619,47 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Заперечення відповідача викладені у поданих до суду заявах судом відхилені, оскільки позивачем було надано пояснення щодо нарахованих відповідачем штрафів - у листі від 27.09.2018 № 09/27-1, а саме: вказано, що у зв'язку з порушенням відповідачем строків оплати робіт за Договором, позивач 06.08.2018 на виконання п. 4.3 Договору проінформував відповідача про можливе зупинення робіт у випадку несплати коштів. В подальшому, 13.08.2018 позивач повідомив відповідача про зупинення робіт. Відтак, позивач належним чином повідомив відповідача про неправомірність нарахування штрафних санкцій у зв'язку з відсутністю співпраці за укладеним між сторонами спору Договором.

Крім того, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність заявок з 13.08.2018 і потребували б виходу працівників позивача на лінію.

Також судом відхиляються доводи відповідача щодо порушення позивачем строків надання доказів (заяви свідка), оскільки така заява на момент подання позову не існувала, а тому позивач не міг її надати разом із позовною заявою.

Більш того, лист відповідача від 20.09.2018 № 515/04-11 містить інформацію про нарахування позивачу штрафних санкцій за 2018 рік, але акти приймання виконаних робіт включно за червень 2018 були підписані.

Заперечення відповідача щодо порушення порядку узгодження актів виконаних робіт, а саме щодо відсутності попереднього узгодження актів в електронному вигляді спростовуються електронним листуванням, відповідно до якого спірні акти надсилалися відповідачеві в електронному вигляді і погоджені відповідальною особою відповідача ОСОБА_3, що додатково підтверджено заявою свідка ОСОБА_3.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи відпвідача щодо необхідності узгодження спірних актів додатково ще однією особою відповідача, оскільки саме ОСОБА_3 визначений укладеним між сторонами спору Договором, як відповідальна особа (п. 4.7 Договору).

Більш того, як встановлено вище судом акти № 1/07, № 2/07, № 1/08, № 2/08, були направлені на адресу відповідача, проте відповідачем підписані не були, а мотивована відмова від їх підписання у строк, встановлений п. 6.1.6 Договору від відповідача до позивача не надходила.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "ФАРЛЕП-ІНВЕСТ" (01011, м.Київ, ПРОВУЛОК ЄВГЕНА ГУЦАЛА, будинок 3, ідентифікаційний код: 19199961) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БІВЕР С" (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЩОРСА, будинок 15, корпус 3, ідентифікаційний код: 39483377) основну заборгованість в сумі 457.006 (чотириста п'ятдесят сім тисяч шість) грн. 34 коп., пеню в сумі 26.177 (двадцять шість тисяч сто сімдесят сім) грн. 49 коп., 3 % річних в сумі 2.197 (дві тисячі сто дев'яносто сім) грн. 99 коп., інфляційні втрати в сумі 3.619 (три тисячі шістсот дев'ятнадцять) грн. 47 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 7.335 (сім тисяч триста тридцять п'ять) грн. 02 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11 березня 2019 року

Суддя С.В. Балац