ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"21" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2888/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.
при секретарі судового засідання Воровіній Т.О.
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_1 - адвокат
від відповідача: ОСОБА_2 - адвокат
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
про стягнення 314 783,26 грн.
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АВС-ТРАНС" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЄАТК-УКРАЇНА" 314 783, 26 грн., де 206 029,62 грн. безпідставно сплачені кошти, 6 655,00 грн. 3% річних, 79 917,56 грн. пеня, 22 181,08 грн. інфляційні.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
2 червня 2017 року між ТОВ «ABC-Транс» та ТОВ «ЄАТК-Україна» був укладений договір транспортного експедирування № 59-ЕА (далі - Договір). Однак, у процесі виконання договору виникли суперечності, які не можуть бути вирішені шляхом переговорів.
На думку позивача, при виконанні зазначеного договору відповідач (експедитор) вийшов за межі наданих йому повноважень та без узгодження з позивачем (клієнтом) безпідставно сплатив Іллічівській філії ДП «Адміністрація морських портів України» кошти у загальному розмірі 206 029,62 грн. за чергування протипожежної техніки.
Позивач також вважає, підстави для сплати платежів за чергування пожежного автомобілю відсутні, а сплачені кошти підлягають поверненню з наступних підстав.
Відповідно до п.2.7. Договору, за погодженням Сторін Клієнт зобовязаний видати експедитору довіреність на право надання транспортно-експедиторських послуг та представлення інтересів Клієнта на митних пунктах України, в морських портах України, державних органах фітосанітарного, ветеринарного та інших видів контролю, повязаних з перевезеннями вантажів.
При цьому, жодних довіреностей експедитору протягом усього строку дії договору надано не було.
Відповідно до п.3.2. Договору, за взаємним погодженням Сторін та на підставі довіреності, виданої Клієнтом, експедитор зобовязаний витупати перед третіми особами (перевізниками, органами митного контролю, іншими державними органами контролю) від імені та за рахунок Клієнта.
Однак, при виконанні доручень за зазначеним договором, експедитор вийшов за межі наданих йому повноважень та без узгодження з Клієнтом без належної правової підстави сплатив Іллічівській філії ДП «Адміністрація морських портів України» кошти у загальному розмірі 206 029 грн. 62 коп. за чергування протипожежної техніки.
Вантаж має клас небезпечності 1.4S, а отже, може перевозитися без дотримання більшості вимог Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів та зазначена угода не містить вимог щодо перевезення такого класу небезпечності вантажу із супроводженням пожежної охорони, що на думку позивача є підтвердженням правомірності заявлених позовних вимог.
Відповідно до п. 5.5. Національного стандарту України Вантажі небезпечні. Класифікація. ДСТУ 4500-3:2008 до підкласу небезпечних вантажів 1.4 відносяться речовини та вироби, які не становлять значної небезпеки.
Підпунктом 6.1.3. зазначеного Національного стандарту встановлено, що підклас 1.4 - це речовини та вироби, які становлять незначну небезпеку у разі їхнього займання або ініціювання під час транспортування. Результати дії таких речовин і виробів виявляються, в основному, всередині паковання (викиду осколків значних розмірів або на велику відстань не відбувається). Зовнішня пожежа не повинна бути причиною миттєвого вибуху майже всього вмісту паковання.
Пунктом 1.7 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів (далі - Правила) і підрозділом 1.1.3.6 ДОПИВ передбачені спрощені вимоги до перевезення небезпечних вантажів в упаковках в кількостях, які не перевищують максимальних загальних значень, зазначених у додатку 1 до Правил і підрозділі 1.1.3.6 (для вибухових речовин і виробів підкласу 1.4, групи сумісності S максимальну кількість не обмежується).
З огляду на вищенаведене, при перевезенні вибухових речовин і виробів підкласу 1.4, групи сумісності S, в будь-яких кількостях, не вимагається:
1. наявність на транспортній одиниці узгодження маршруту дорожнього перевезення небезпечного вантажу, ДОПНВ-свідоцтва про підготовку водіїв транспортних засобів, що здійснюють перевезення небезпечних вантажів, і свідоцтва про допуск транспортних засобів до перевезення деяких небезпечних вантажів;
2. позначати транспортний засіб інформаційними табличками небезпечного вантажу і знаками-табло небезпеки;
3. укомплектування транспортного засобу додатковим обладнанням і засобами пожежогасіння, передбаченими відповідно пунктом 5.8 та підпунктами 5.2 б) - г) Правил.
При цьому на транспортній одиниці має бути один вогнегасник, ємністю не менше 2 кг сухого порошку (п.5.2. а) Правил), а також інше обладнання, передбачене Правилами дорожнього руху (упори, знак аварійної зупинки або миготливий ліхтар червоного кольору, аптечка).
За умовами договору транспортного експедирування №59-ЕА від 02.06.2017, укладеного між ТОВ «ЄАТК-УКРАЇНА» (експедитор) та ТОВ «АВС-ТРАНС» (клієнт) експедитор зобовязався за плату та за рахунок клієнта надати послуги, повязані з перевезенням вантажів, а саме: сплачувати перевізникам належні платежі за морське транспортування вантажів клієнта, прямуючих у поромному відправленні на лініях Чорноморськ/Поті/Батумі, Поті/Батумі/Чорноморськ, Чорноморськ/ОСОБА_1, ОСОБА_1/Чорноморськ, Чорноморськ-порти Туреччини /порти Туреччини-Чорноморськ, а також здійснювати розрахунки з особами за всі види робіт, які можуть виникнути в процесі виконання даного договору в звязку з перевезенням вантажу.
У відповідності до п.1.2 договору, в межах даного договору експедитор має право укладати договори морського перевезення як від власного імені, так і від імені клієнта.
Положеннями п.3.2 договору визначено обовязок експедитора, за взаємним погодженням сторін та на підставі довіреності, виданої клієнтом, виступати перед третіми особами (перевізниками, органами митного контролю, іншими державними органами контролю) від імені та за рахунок клієнта. Однак, позивачем не було погоджено чергування пожежного автомобіля.
Відповідачем було здійснене виставлення поста чергування пожежного автомобіля на час знаходження вантажу на території порту за відсутності правових підстав для цього, що призвело до надмірних витрат позивача, оскільки чергування пожежного автомобіля для зазначеної категорії вантажу законодавством не передбачається взагалі.
Наказом Міністерства інфраструктури України №162 від 26.05.2016 року затверджено Обовязкові постанови по морському порту Іллічівськ, дія яких поширюється на судна всіх прапорів та відомств та форм власності, які знаходяться в акваторії морського порту, а також на підприємства, організації, установи і окремих осіб, котрі здійснюють свою діяльність на території та акваторії порту (п.п.5.1.1).
Відповідно до п.п.18.1.2, 18.2.9, 18.3.2 зазначених Обовязкових постанов, контроль за дотриманням визначених законодавством Правил пожежної безпеки на берегових обєктах, розташованих на території морського порту Іллічівськ, а також пожежно- профілактичну роботу на суднах під Державним Прапором України, що стоять біля причалів порту, здійснює служба пожежної та техногенної безпеки Адміністрації морського порту Іллічівськ; під час завантаження і вивантаження легкозаймистих вантажів адміністрація портового оператора, на вимогу СПТБ Адміністрації морського порту Іллічівськ повинна забезпечувати пожежними постами, місця вантажних робіт на весь період їх проведення; під час виконання бункерувальних або вантажних операцій з вогнебезпечними чи вибухонебезпечними вантажами біля причалів морського порту Іллічівськ, або за наявності вибухонебезпечного вантажу на судні, на борту судна організувати чергування буксира пожежної безпеки.
Однак, автомобіль з вантажем патрони для мисливської рушниці, капсули, гільзи, АДР 1.4 S, номери ООН 0012, 0044, 0055 знаходився в порту «Чорноморськ» з 15.09.2017 по 22.09.2017 та при цьому не здійснювалось завантаження, вивантаження або виконання будь-яких бункерувальних, вантажних операцій, а тому в даному випадку не підлягають застосуванню положення глави XVIII Вимоги протипожежного режиму в морському порту Іллічівськ наказу Міністерства інфраструктури України № 162 від 26.05.2016 року (п.18.1.2, п.18.3.2), що додатково підтверджує відсутність правових підстав для чергування пожежного автомобіля та здійснення оплати таких послуг.
З врахуванням наведеного, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2018р., позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-ТРАНС" (вх.№3108/18) було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельського О.В.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2018р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-ТРАНС" (вх.№3108/18) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2888/18 за правилами спрощеного позовного провадження.
17.01.2019р. відповідач звернувся до суду із заявою (вх.№914/19) про закриття провадження у справі, яке судом було залишено без задоволення, з підстав його недоведеності та необґрунтованості.
Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача заявлені позивачем позовні не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№906/19).
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:
Частиною 1 ст.1 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.
Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.
Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Зі змісту ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як зазначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
05.09.2017 року ТОВ «АВС-ТРАНС» на підставі договору №59-ЕА від 02.06.2017р., звернулось до ТОВ «САТК-УКРАЇНА» з заявкою, на транзитне перевезення за маршрутом Гальдако (Іспанія)- Єреван (Вірменія) на поромі відправлення із Чорноморська на Грузію автомобіля Mersedes з причепом державні номерні знаки АА5294РК та АА2312 ХК.
В подальшому ТОВ «САТК-УКРАЇНА» звернулись з листом №934 від 05.09.2017року, до Державного Підприємства «МТП «Чорноморськ», з проханням надати дозвіл на вїзд автомобіля з транзитним вантажем «Мисливськи патрони» на територію 5-го терміналу Державного Підприємства «МТП «Чорноморськ» для подальшого навантаження та відправки по «прямому варіанту». Дозвіл на здійснення відповідних дій був отриманий та узгодження 06.09.2017р, щодо відправки по прямому варіанту з умовою «дотримання протипожежних норм та залучення виставлення поста у відповідності до обовязкових постанов» - згідно застереження начальника служби пожежної та техногенної безпеки ОСОБА_3, яке міститься у листі №934 від 05.09.2017р.
10.09.2017р., автомобіль був завантажений на паром по «прямому варіанту», інформація, щодо завантаження автомобіля відображена у вантажному маніфесті №1 від 10.09.2017р.
Згідно з вантажним маніфестом №1 від 13.09.2017р., автомобіль був прийнятий до перевезення, але було заборонено вивантажувати в порту Поті, через відсутність дозволу на ввезення вантажу.
Отже за відсутності дозволу на ввезення вантажу, автомобіль Mersedes з причепом, державні номерні знаки АА5294РК та АА2312ХК з вантажем -патрони для мисливської рушниці, капсули, гільзи, АДР 1.4 S, номери ООН 0012, 0044,0055 вивантажений у порту Поті не був, повернутий з порту Поті та 15.09.2017р., прибув у порт Чорноморськ.
Між ТОВ «ЄАТК-УКРАЇНА» та ТОВ «АВС-ТРАНС» здійснювалось листування за допомогою засобів електронної пошти, при поверненні вантажу 15.09.2017р., ТОВ «ЄАТК- УКРАЇНА» повідомило ТОВ «АВС-ТРАНС», що відповідно до правил зберігання та навантаження небезпечних вантажів в порту Чорноморськ, в обовязковому порядку має бути виставлено чергування пожежної машини на весь час знаходження автомобіля з небезпечним вантажем із зазначенням вартості такого чергування 1300,00 грн. за годину; зазначені послуги входять до портових зборів ; виставлені Портом рахунки за послуги чергування пожежної машини у повному обсязі будуть перевиставлені ТОВ «АВС-ТРАНС». Водночас, 18.09.2017р., ТОВ «АВС-ТРАНС» повідомлено, що вартість стоянки автомобіля в порту Чорноморськ та вартість чергування пожежної машини буде включене до рахунку.
В подальшому, ТОВ «АВС-ТРАНС» у відповідності до листа за вих.№174 від 22.09.2017року, звернулось з проханням до ТОВ «ЄАТК-УКРАЇНА» чергування пожежного автомобіля в порту Чорноморськ припинити за автомобілем НОМЕР_1/АА2312ХК із зазначенням, що пожежна безпека за відповідним автомобілем буде забезпечена власними засобам пожежогасіння.
Відповідне чергування було зняте 22.09.2017р., з 16:30 год., після листа отриманого від ТОВ «АВС-ТРАНС» №17 від 22.09.2017р., за заявкою №100 від 22.09.2017р.
У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про перевезення небезпечних вантажів» , визначено, що небезпечний вантаж - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об'єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин.
Пунктом 1 статті 1 ЗУ «Про морські порти» визначено, що адміністрація морських портів України - державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання обєктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту).
У відповідності до п. 13 ст. 15 ЗУ «Про морські порти», адміністрація морських портів України утворюється з метою справляння та цільового використання портових зборів.
У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про морські порти», обовязкові постанови по Порту приймаються адміністрацією морських портів України за погодженням з капітаном морського порту та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському і річковому транспорті та, зокрема, містять вимоги протипожежного режиму в морському порту.
У відповідності до п. 1.1. Правил надання послугу морських портах України затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 р., №348, ці Правила регулюють відносини повязані з наданням послуг у морських портах та на підходах до них з вантажно- розвантажувальних робіт, обслуговування суден, пасажирів та транспортних засобів, а також з наданням інших послуг , що звичайно гадаються в морських портах у частині, що стосується зобовязань за міжнародними договорами України, відповідно до ст. 19 ЗУ «Про морські порти України» , та встановлюють вимоги до виконання технологічних процесів з урахуванням особливостей роботи в морських портах.
При цьому згідно п. 1.2. Правил надання послуг у Морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013р., №348, ці Правила є обовязковими для виконання портовими операторами, операторами терміналу, вантажовідправниками, вантажоотримувачами, судновласниками, вантажовласниками, перевізниками, їх представниками та іншими особами, які користуються послугами передбаченими законодавством, та надають їх у морських портах України.
Водночас згідно Договору №43/п від 01.02.2016р. з відповідними додатковими угодами та протокол розбіжностей укладеному між Державним Підприємством «МТП «Чорноморськ» (підприємство) та ТОВ «ЄАТК-УКРАЇНА» (клієнт) , вбачається, що предметом даного договору є надання портом платних послуг/ робіт із обробки, прийому відправлення експортних/імпортних і транзитних безпечних і не потребуючих особливих режимів зберігання вантажів Клієнта, що прибувають/відправляються в/з підприємством/підприємства у поромних сполученнях, а клієнт зобовязується оплатити надані йому підприємством послуги в погодженому цим договором порядку.
У відповідності до п. п. 2.1.4. договору, яким доповнено договір №43/п від 01.02.2016р. додатковою угодою від 29.12.2017 року, визначено обовязок підприємства здійснювати вантажні операції відповідно до Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 року №348.
Згідно наказу Міністерства інфраструктури України №162 від 26.05.201 броку., «Про затвердження обовязкових постанов по морському порту Іллічівськ» дія обовязкових постанов поширюється на судна всіх прапорів та відомств та форм власності, які знаходяться в акваторії морського порту, а також на підприємстві, організації, установи і окремих осіб, котрі здійснюють свою діяльність на території та акваторії порту (п. п. 5.1.1).
У відповідності до глави 18 Вимоги протипожежного режиму в морському порту Іллічівськ наказу Міністерства інфраструктури України №162 від 26.05.201 броку контроль за дотриманням визначених законодавством Правил пожежної безпеки на берегових обєктах, розташованих на території морського порту Іллічівськ, а також пожежно-профілактичну роботу на суднах під Державним Прапором України, що стоять біля причалів порту, здійснює служба пожежної та техногенної безпеки Адміністрація морського порту Іллічівськ (п. 18.1.2) під час завантаження і вивантаження легкозаймистів вантажів адміністрація портового оператора, на вимогу СПТБ Адміністрації морського порту Іллічівськ повинна забезпечувати пожежними постами, місця вантажних робіт на весь період їх проведення (п. 18.2.9) під час виконання бункерувальних або вантажних операцій з вогненебезпечними чи вибухонебезпечними вантажами біля причалів морського поту Іллічівськ, або за наявності вибухонебезпечного вантажу на судні, на борту судна організувати чергування буксиру пожежної безпеки.
З урахуванням викладеного, Державним Підприємством «МТП «Чорноморськ» здійснено надання дозволу на перевезення небезпечного вантажу з умовою дотримання протипожежних норм та залучення і виставлення поста у відповідності до обовязкових постанов по морському порту Іллічівськ із сплатою вартості чергування пожежної машини на рахунок філії Державне Підприємство «Адміністрація морських портів України».
Також слід зазначити, що на запит ТОВ «ЄАТК-УКРАЇНА» вих. №155 від 01.06.2018р., Державне Підприємство «МТП «Чорноморськ», листом №456/03.5-10 від 08.06.2018р., надала розяснення стосовно завантаження / розвантаження та зберігання небезпечного вантажу класа 1.4. S. В розясненні вказано, щодо необхідності залучення пожежного авто.
Однак, листом від 03.10.2017 року за вих. № 33 ТОВ „ABC-Транс» повідомило, що перевезення вибухових речовин та виробів, яким призначено класифікаційний код 1.4 S характеризуються незначною небезпекою і можуть перевозитись автомобільним транспортом без дотримання більшості вимог Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення вантажів та враховуючи зазначені обставини позивач просив скасувати відповідні рахунки щодо сплати вартості послуг з чергування пожежної машини.
Відповідні рахунки були оплачені позивачем 06.10.2017 року, згідно платіжного доручення № 871 від 06.10.2017р. на суму 174 956,89 грн. та платіжного доручення № 872 від 06.10.2017р. на суму 32 422,73 грн.
Листом за вих. №23/01 від 23.10.2017 року ТОВ «ЄАТК-УКРАЇНА» зазначило про відсутність підстав для анулювання виставлених до сплати рахунків, оскільки необхідність чергування пожежної машини регламентується Правилами морського перевезення небезпечних вантажів та зазначені рахунки адміністрацією порту були виставлені до сплати ТОВ „ЄАТК- Україна та оплачені товариством.
За приписами ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
У відповідності до ч.3 ст. 237 Цивільного кодексу України, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Водночас суд, зазначає що у розумінні ст. 237 Цивільного кодексу України, не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені.
Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" визначено, що клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.
06.10.2017 року за умовами договору №59-ЕА від 02.06.2017 року між сторонами, зокрема, складено акт надання послуг №252/09А від 06.10.2017 р. на загальну суму 32 422,73 грн. із зазначенням найменування послуг чергування пожежного автомобіля без використання пожежного обладнання з 15:00 год. 21.09.2017р. по 22.09.2017р. при супроводженні вантажної машини Mercedes за маршрутом Чорноморськ Батумі/Поті та акт надання послуг №218/09А від 06.10.2017р. на загальну суму 174 956,89 грн. із зазначенням найменування послуг робота пожежного автомобіля без використання пожежного обладнання за маршрутом
Чорноморськ Батумі/Поті, оплата за стоянку в п. Чорноморськ на протязі 6 діб вантаж Mercedes АА5294РК та АА2312ХК, вантаж патрони за маршрутом Чорноморськ Батумі/Поті.
Зазначені акти підписані ТОВ „ABC-Транс, як клієнтом (замовником) із зазначенням відсутності претензій щодо обсягу, якості та строків виконання робіт (надання послуг).
Стаття 1212 ЦК України визначає, що Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами існування обставин, які б свідчили, що відповідач під час надання експедиційних послуг ТОВ „ABC-Транс діяв поза межами предмету договору №59-ЕА від 02.06.2017 року та за відсутності наданих йому умовами договору повноважень або його витрати є документально не підтвердженими, у звязку з чим правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 206 029,62 грн. в якості безпідставно сплачених грошових коштів у суду відсутні.
З підстав, того що позовна вимога про стягнення з відповідача 206 029,62 грн. задоволенню судом не підлягає, вимоги про стягнення з останнього 3% річних, пені та інфляційних також задоволенню судом не підлягає.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача спростовано.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-ТРАНС" є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню судом не підлягають.
Відповідно до приписів ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.
Керуючись ст.ст.13, 76, 86, 129, 233, 237, 238, 240, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. У позові відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно ст.241 ГПК України.

Повний тест рішення складено 26 лютого 2019 р.

Суддя О.В. Цісельський