ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 м.Дніпро Справа № 904/2413/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ігніс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/2413/18 (суддя Бєлік В.Г., повний текст рішення складено 14.09.2018)

за позовом: Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ігніс", м. Дніпро

про стягнення 104 479 грн. 60 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Спільне Українсько-Естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ігніс" (надалі – ТОВ "Торговий дім "Ігніс") на свою користь 84 700 грн. суми попередньої оплати, 12 909 грн. 21 коп. пені, 1 482 грн. 83 коп. 3% річних, 5 387 грн. 56 коп. інфляційних втрат та 1762 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань за договором підряду на виконання проектних робіт №01.02/09/2017 від 01.09.2017.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/2413/18 (суддя Бєлік В.Г.) позов задоволено частково; з ТОВ "Торговий дім "Ігніс" на користь Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" стягнуто грошові кошти у сумі 84 700 грн. та 1 428 грн. 43 коп. судового збору; в решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Торговий дім "Ігніс" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з’ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що:

-          внаслідок ненадання документів для формування вихідних даних з проектування позивачем строк виконання проектних робіт, передбачений п.1.2 договору, не розпочав свій перебіг, а отже прострочення виконання зобов’язань відповідачем відсутнє;

-          в матеріалах справи відсутня інформація щодо отримання листа позивача №01.02/09/2018 від 01.09.2017 відповідачем, у зв’язку з чим у останнього була відсутня можливість його розглянути, а вказаний лист не може вважатись належним доказом повідомлення про розірвання договору;

-          він надав Господарському суду Дніпропетровській області докази виконання договору №01.02/09/2017 від 01.09.2017, а затримка у повному його виконанні відбулась внаслідок винних дій позивача, що не може бути підставою для розірвання договору.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Між Спільним Українсько-Естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" (позивач, Замовник) та ТОВ "Торговий дім "Ігніс" (відповідач, Виконавець) було укладено договір підряду №01.02/09/2017 від 01.09.2017.

Згідно п.1.1. договору замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає Підряднику Завдання (додаток № 1 договору) на проектування, а Підрядник зобов'язується відповідно до цього Завдання розробити проектну документацію по об'єкту Замовника: "Установка блокової модульної котельні з автоматичною подачею палива потужністю 600 кВт".

Відповідно до п.1.2. договору Підрядник виконує роботи, визначені в п.1.1. договору по об'єкту Замовника, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська,1а.

Строки виконання Підрядником 100% проектних робіт не можуть перевищувати 40 календарних днів з моменту отримання передоплати, згідно п.3.3.1. договору та обов'язкового надання необхідних вихідних даних для виконання проектних робіт, якщо інше сторони не передбачили в додатковій угоді до договору (п.1.3. договору).

Документація, розроблена Підрядником за цим договором, є об'єктом авторських прав Підрядника (п.1.4. договору).

Згідно п.2.1. договору роботи виконуються згідно з наданим Замовником Завданням па проектування, а також з іншими вихідними даними, необхідними для виконання проектних робіт.

Загальна вартість робіт за цим договором визначається відповідно до Протоколу угоди про договірну ціну (додаток №1) і становить:

- 121 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 166 грн. 67 коп. (п.3.1. договору).

Згідно п.3.2. договору загальна вартість робіт, зазначена в п.п. 3.1. цього договору, може бути змінена у випадках:

3.2.1. - внесення Замовником змін до обсягів і складу робіт;

3.2.2. - зміни Замовником термінів виконання робіт:

3.2.3. - вступу в силу після укладення цього договору нормативно-правових актів, які впливають на вартість робіт.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що платежі по договору здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника в національній валюті України в наступному порядку:

3.3.1. Перший етап - передоплата в розмірі 70%. що становить 84 700 грн., оплачується Замовником Підряднику протягом 7 (семи) банківських днів з моменту підписання сторонами даного договору;

3.3.2. Другий етап - оплата у розмірі 30%, що становить 36 300 грн., оплачується Замовником Підряднику протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Підрядника (п.3.4. договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав прийняті на себе зобов’язання, передбачені пунктом 3.3.1. договору, перерахувавши попередню оплату у розмірі 70% загальної ціни договору, що складає у сумі 84 700 грн. та підтверджується копією платіжного доручення №155179 від 11.09.2017 (а.с. 18).

У відповідності до п.5.1. договору Підрядник передає Замовнику технічні умови на модульну котельню, проектну документацію та результати пошукових робіт (Проект "прив'язки" котельні, узгоджений на містобудівній раді міста, експертний висновок "Госнадзорохрантруда" (висновки комплексної експертизи) і позитивний Висновок (погодження) по розділу ОВНС), про що сторони підписують акт прийому-передачі. Документація передається в зброшурованому вигляді.

Згідно п.5.2. договору протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання документації від Підрядника Замовник зобов'язаний підписати акт прийому - передачі виконаних робіт, наданий Підрядником.

Проте, як зазначає позивач в позовній заяві, в порушення прийнятих на себе зобов'язань, встановлених договором, відповідач не виконав проектні роботи та замовнику їх результати не передав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив відповідачу претензію про розірвання договору підряду №01.02/09/2018 від 01.09.2017 та вимагав сплатити суму попередньої оплати, 3% річних, інфляційних збитків та пені (а.с. 19-22).

Апелянт зазначає, що він не отримав даної претензії про розірвання договору, тому не мав можливості її розглянути.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Враховуючи, що на момент підписання договору, пред’явлення претензії про його розірвання, пред’явлення позову та розгляду справи згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є 49000, Дніпропетровська область, м.Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, будинок 146А, та претензія позивачем направлена на вказану адресу, що підтверджується поданими доказами (а.с.19), вважається, що ним вчинені необхідні дії для розірвання договору.

Однак, незважаючи на розірвання договору та вимогу про повернення суми попередньої оплати, сплачені грошові кошти у розмірі 84 700 грн. відповідач не повернув.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає неможливим, замовник має право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що він не виконав проектні роботи у зв’язку з ненаданням позивачем вихідних даних, зазначених у Додатку №2 договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, доводи відповідача відносного того, що йому не були надані необхідні документи, зазначені у Додатку №2 договору, що унеможливило виконання прийнятих відповідачем на себе зобов'язань та є простроченням кредитора, спростовуються поданими позивачем доказами направлення документів з описом вкладення.

Поряд з тим, відповідач зазначає в апеляційній скарзі, що він неодноразово звертався до позивача про надання вихідних даних згідно умов договору для виконання проектних робіт.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, лише після спливу строку виконання проектних робіт за договором, а саме 15.12.2017, відповідач направив позивачу листа №17, в якому зазначав про необхідність надання необхідних документів.

05.04.2018 позивачем цінним листом з описом вкладення (а.с. 61) були відправлені відповідачу наступні вихідні дані: завдання на проектування; геологічне дослідження ґрунтів; топографічна зйомка М:500 зі штампом «Придатно до проектування»; документ про право власності на земельну ділянку; дозвіл на розміщення котельні.

Таким чином, позивач виконав зобов’язання по договору в частині оплати та передачі вихідних даних відповідачу для проведення проектних робіт, а відповідач зі свого боку роботи не виконав та не передав їх результати позивачу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає вимогу позивача в частині повернення попередньої оплати у розмірі 84 700 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За порушення Підрядником терміну виконання робіт та дотриманні при цьому замовником своїх зобов'язань за цим договором, що впливають на терміни виконання підрядником робіт в обумовлений строк. Підрядник оплачує Замовнику штраф за кожен день прострочення у розмірі, обчислювальному виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення, від суми фактично сплачених Замовником грошових коштів (п.6.1. договору).

Позивачем нарахована пеня за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань за загальний період з 23.10.2017 по 23.04.2018 у розмірі 12 909 грн. 21 коп. (а.с.5).

Позивач направив на адресу відповідача претензію від 24.04.2018, в якій посилаючись на ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України, повідомив про відмову від договору та вимагав повернення отриманої відповідачем суми авансу.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, вимагаючи повернення авансу позивач тим самим відмовився від договору та прийняття робіт, тобто, виконання договору підрядником, що виключає обов’язок останнього нести відповідальність за порушення строків виконання робіт у вигляді пені.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем пред’явлено до стягнення інфляційних збитків в розмірі 5 387 грн. 56 коп. та 3% річних в розмірі 1 482 грн. 83 коп., які нараховані за період з 23.10.2017 по 23.05.2018.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач вказує про порушення відповідачем зобов’язання за договором, а саме невиконання проектних робіт, що не є грошовим зобов'язанням. Отже, вимога позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 1 482 грн. 83 коп. 3% річних та 5 387 грн. 56 коп. інфляційних втрат не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову; доводи апеляційної скарги такого висновку не спростували; Господарським судом Дніпропетровської області обставини справи з'ясовані повно та всебічно; рішення у даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, понесені у зв’язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покладаються на ТОВ "Торговий дім "Ігніс".

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ігніс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/2413/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова