ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5494/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення основного боргу, інфляційний втрат, 3% річних та штрафних санкцій у розмірі 928 551 15 грн. за договором № 3037/1718-КП-3 від 06.09.2017 року.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-165 від 30.08.2018 року, адвокат;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" основний борг, інфляційні втрати, 3% річних та штрафні санкції у розмірі 928 551 15 грн. за договором № 3037/1718-КП-3 від 06.09.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 3037/1718-КП-3 від 06.09.2017 року, а саме відповідач лише частково сплатив кошти за надані послуги та не виконав зобов'язання у строк визначений договором.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 10.01.2019 року о 11:20 год.

08.01.2019 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 12/19 від 03.01.2019 року про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовче судове засідання 10.01.2019 року відповідач не з'явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 23.01.2019 року о 10:30 год.

21.01.2019 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 46/19 від 15.01.2019 року та клопотання вих. № 53/19 від 17.01.2019 року про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовче судове засідання 23.01.2019 року відповідач не з'явився.

У підготовчому судовому засіданні 23.01.2019 року позивачем було зазначено, що ним були надані всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23.01.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2019 року о 10:00 год.

04.02.2019 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечує проти викладених вимог у відзиві, та заперечує проти клопотання про зменшення розміру пені.

15.02.2019 відповідач подав до суду письмові пояснення № 174/19 від 13.02.19, в яких зазначає щодо зменшення розміру пені, так, останній є підприємством, яке надає послуги з централізованого теплопостачання на території м. Жовті Води, отже основним джерелом доходів є кошти, що за надані послуги.

Крім того, підприємству потрібні гроші на виплату заробітних плат та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії.

Враховуючи вищенаведене відповідач просить суд взяти до уваги вищезгадані обставини, та відсутність значних фінансових збитків та втрат ПАТ "НАК Нафтогаз України" при розгляді питання про зменшення розміру пені.

Крім того, 15.02.2019 відповідач направив на адресу суду клопотання № 177/19 від 13.02.2019 про залучення доказів у справі № 904/5494/18, в яких зазначає, що відповідачем частково сплачено заборгованість, що підтверджується платіжними дорученнями та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 138 368,37 грн.

Також, 19.02.2019 на електронну адресу суду відповідач направив клопотання № 189/19 від 19.02.2019 про залучення доказів у справі № 904/5494/18, в яких зазначає, що відповідачем частково сплачено заборгованість, що підтверджується платіжними дорученнями та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 37 985,62 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але 15.02.2019 відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі-позивач, постачальник) та Комунальним підприємством "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі-відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу № 3037/1718-КП-3 від 06.09.2017 року.

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов'язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов'язується оплатити його на умовах цього договору.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 3.1. договору постачальник передає споживачу у загальному потоці імпортний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу в ПСГ в газотранспортну систему.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов'язану з правом власності на природний газ.

Позивач на виконання умов договору передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 2 037 239,47 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 28-33).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як сторони встановили у п. 6.1. договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Відповідач частково виконав прийняті на себе зобов'язання оплативши грошові кошти у сумі 1 193 001,33 грн. за поставлений товар.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, протягом розгляду справи, частково оплатив на користь позивача заборгованість за поставлений товар на загальну суму 693 862,20 грн. Тобто спір в цій частині сторонами врегульовано.

За таких обставин, провадження у справі в частині вимог про стягнення 693 862,20 грн. основного боргу підлягає закриттю за відсутністю предмета спору згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

З урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, сума боргу відповідача складала 37 985,62 грн.

Що стосується частини позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 112 390,35 грн. то такі вимоги не підлягають задоволенню.

Так, позовна заява зареєстрована господарським судом Дніпропетровської області 07.12.2018, тоді як сплата частини основного боргу була проведена відповідачем в період з 06.06.2018 по 06.12.2018, що підтверджується платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи.

Доказів погашення заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як визначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений природний газ у сумі 37 985,62 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Пунктом 8.2. договору встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1. договору він зобов'язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивач заявив до стягнення пеню за загальний період з 28.11.2017 по 31.05.2018, що складає у розмірі 68 754,58 грн.

Докладний розрахунок зазначених сум доданий позивачем до матеріалів справи, суд вважає обґрунтованим.

Проте що стосується суми пені, яка підлягає стягненню, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення суми пені, що належить до стягнення на 50% з огляду на таке.

Відповідно до ч. З ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання сторонами є добросовісність, розумність і справедливість, що є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін.

Як вбачається із заяви відповідача, останній є єдиним постачальником та виробником теплової енергії для забезпечення потреб споживачів м. Жовті Води комунальної послуги з централізованого опалення. Крім того, на рахунки Відповідача у банках накладено арешт. Заробітна плата працівникам Відповідача стягується державною виконавчою службою в примусовому порядку. Також, відповідач наголошує на скрутному фінансовому становищі підприємства.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи наведені обставини справи та з метою збереження балансу інтересів обох сторін спору, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача, зменшивши розмір пені на 50 %. Загальна сума пені, що підлягає стягненню, складає 34 377,29 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивачем нараховано відповідачу 3% річних за загальний період з 28.11.2017 по 31.05.2018 в розмірі 6 228,49 грн. та інфляційні втрати за загальний період з листопада 2017 по травень 2018 в розмірі 9 329,94 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що нарахування пені, інфляції та 3% річних проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідачем доказів на підтвердження своїх доводів надано не було.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню частково, а саме 37 985,62 грн. - основного боргу, 34 377,29 грн. - пені, 6 228,49 грн. - 3% річних, 9 329,94 грн. - інфляційних втрат в частині стягнення основного боргу в сумі 693 862,20 грн. слід закрити провадження.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, позивач має право на повернення із державного бюджету 50% сплаченого судового збору від суми сплаченого боргу до початку слухання справи по суті, що складає 5 203,97 грн. Порядок повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" про стягнення основного боргу, інфляційний втрат, 3% річних та штрафних санкцій у розмірі 928 551 15 грн. за договором № 3037/1718-КП-3 від 06.09.2017 року - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. 8 Березня, буд. 42, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) - 37 985,62 грн. - основного боргу, 34 377,29 грн. - пені, 6 228,49 грн. - 3% річних, 9 329,94 грн. - інфляційних втрат та 7 038,44 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу за договором № 3037/1718-КП-3 від 06.09.2017 року у сумі 693 862,20 грн. - закрити провадження.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.02.2019

Суддя ОСОБА_2