ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 Справа № 904/2266/18
за позовом Кам'янської міської ради Дніпропетровської області, м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "ЧИПОЛЛІНО", м. Кропивницький, Кіровоградська область

про стягнення 42 198,51грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 дов. № 01-14/9/19вих від 10.01.2019

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Кам'янська міська рада Дніпропетровської області (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПП "Чиполліно" (далі - Відповідач) про стягнення збитків завданих використанням земельної ділянки у розмірі 42 198,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.05.2016 департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. С.Х. Горобця, 1/1012, площею 0,1311га. В результаті обстеження виявлено, що вказана земельна ділянка використовується ПП "Чиполліно" під розміщення нерухомого майна з 20.12.10. Однак, до теперішнього часу договір оренди земельної ділянки не укладено, в зв'язку з цим відповідач користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за землю, що є порушенням вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 19.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 19.07.2018.

04.09.2018 судом прийнято ухвалу про направлення матеріалів справи №904/2266/18 за територіальною підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області, за місцезнаходженням Відповідача.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.18, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області. Судові витрати Кам'янської міської ради Дніпропетровської області зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, покладено на Приватне підприємство "Чиполліно".

Справа повернулась до суду першої інстанції 21.12.2018.

Ухвалою суду від 28.12.18 справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 24.01.2019.

Ухвала суду, які направлялися за адресою місцезнаходження Відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою Судова повістка, які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення у зв'язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про слухання даної справи.

Відповідач відзив на позовну заву не надав, в зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 24.01.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 05.02.2019.

В судовому засіданні 05.02.19 оголошено перерву до 19.02.19.

19.02.19 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 19.02.19 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинська міської ради проведено обстеження спірної земельної ділянки та складений Акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 12.05.2016 (арк.с. 10).

За результатами обстеження встановлено, що у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно, рішенням Дніпродзержинської міської ради від 26.06.2013 року №820-37/VІ ПП "Чиполліно" надано дозвіл на розробку технічної документації та зобов'язано оформити документи на землекористування земельною ділянкою за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. С.Х.Горобця, 1/1012, площею 0,1311га для розміщення автомобільних терезів холодильника.

Фактично на момент обстеження за зазначеною адресою на земельній ділянці площею 0,1311 га розміщено авто вагову. Земельна ділянка огороджена парканом по загальному периметру. Договір оренди земельної ділянки на момент обстеження не оформлено, що не відповідає вимогам ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України.

Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30.05.2014 №1058-50/VІ ПП "Чиполліно" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. С.Х.Горобця, 1/1012.

Відповідно до інформації довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09.10.2017 № 99688302, Відповідач з 29.07.2011 року являвся власником нерухомого майна будівлі автомобільних терезів холодильнику за адресою: вул.С.Х. ОСОБА_2, 1/1012 є Приватне підприємство "Чиполліно" (арк.с. 9).

Із 11.05.2018 року право власності на відповідний обєкт нерухомості зареєстровано за іншою особою ОСОБА_3.

Таким чином, ПП "Чиполліно" користувалося земельною ділянкою площею 0,1311га за адресою вул. С.Х. Горобця, 1/1012 під розміщення нерухомого майна з 29.07.2011 року по 11.05.2018 року.

29.04.2016 позивачем на адресу відповідача направлено лист вих.№07-08/1476 про усунення порушень земельного законодавства. Зазначений лист був залишений Відповідачем без реагування.

На момент розгляду справи договір оренди землі з відповідачем не укладено, земельні платежі за час фактичного користування землею не сплачені.

Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради №84 від 07.02.2005 утворено комісію з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі і землекористувачам, затверджено її склад та положення про комісію.

11.10.2017 відбулось засідання комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та користувачам, Відповідача на запрошення, яке направлено листом №08-08/2559 від 25.09.2017 для участі в засіданні не зявився.

За результатами засідання, комісією складено акт визначення розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання земельних ділянок м. Кам'янське.

Згідно доданого у справу розрахунку, розмір збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користування ПП «Чиполліно» земельною ділянкою за адресою: вул. С.Х. Горобця, 1/1012 площею 0,1311 га, за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, склав суму 42 198,51 грн.

При розрахунку розміру недоотриманої орендної плати позивачем використовувались положення статей 274, 288 Податкового кодексу України в редакції, яка діяла в спірний період та рішення Дніпродзержинської міської ради від 26.12.2014 №1168-58/VI "Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 №842-38/VI "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ"; рішення Кам'янської міської ради від 30.09.2016 №349-10/VII "Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 №842-38/VI "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ" та рішення Кам'янської міської ради від 24.02.2017 №621-14/VII "Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 №842-38/VI "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ" зі змінами" у спірний період.

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується таким.

З метою відшкодування міській раді заподіяних збитків 22.11.2017 прийнято рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради №345 "Про затвердження акта про визначення розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання земельних ділянок м. Кам'янського".

На виконання рішення виконкому міської ради м. Кам'янського №345 від 22.11.2017 відповідачу направлено лист вих.№08-08/3291 від 30.11.2017р. про необхідність сплати завданих нею збитків, який було залишено відповідачем без відповіді.

Посилаючись на фактичне використання відповідачем спірної земельної ділянки без укладення договору оренди та неотримання доходу в розмірі орендної плати Кам'янська міська рада просить стягнути 42 198,51 грн. збитків, у вигляді недоотриманих бюджетом доходів за фактичне використання земельної ділянки за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, які відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач в період з 01.01.2015 по 30.09.2017 користувався спірною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, що свідчить про бездіяльність відповідача щодо вчинення передбачених законодавством заходів зі своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розміщено належне йому нерухоме майно.

В силу приписів ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, у тому числі, шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Майнова шкода (збитки) - це виражене в грошовій сумі будь-яке зменшення наявного майна та інше ураження майнового інтересу однієї особи, заподіяне протиправною дією іншої особи. Саме грошовий вираз майнової шкоди називають збитками.

Так, відповідно до ст.. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Згідно із ч.1 та ч. 2 ст 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доводиться кредитором (частини 1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України).

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Слід зазначити, що саме згідно зі ст.. 22 Цивільного кодексу України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Згідно зі ст.. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, понесені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

При цьому, відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи;

- шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру;

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками;

- вини особи, яка заподіяла шкоду.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Частиною 4 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним з видів цивільно-правової відповідальності.

Керуючись вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, створеною рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, визначено розмір збитків у вигляді неодержаного доходу, а саме: у розмірі недоотриманої орендної плати внаслідок використання земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_2, будинок 1/1012, загальною площею 0,1311 га. за відсутності договору оренди цієї земельної ділянки за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, заподіяних відповідачем. Акт комісії про визначення розміру збитків затверджено рішенням виконавчого комітету Кам'янської міської ради. Згідно із затвердженим актом загальна сума збитків, спричинених відповідачем позивачу, становить 42 198,51 грн.

Обов'язок вносити плату за землю передбачено ст. 1 Закону України "Про оренду землі", згідно з якою оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до норм чинного законодавства міська рада, як суб'єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати. Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

В той же час, відсутність договору оренди землі позбавляє міську раду, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки доход в розмірі встановленої чинним законодавством орендної плати.

Отже, отримавши право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_2, будинок 1/1012 на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2010, відповідач набув право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщено, та мав відповідним чином оформити таке право, уклавши договір оренди земельної ділянки з Кам'янською міською радою.

За встановлених обставин, господарський суд вважає, що факт порушення відповідачем чинного земельного законодавства, що виявився у тривалому користуванні земельною ділянкою площею 0,1311 га, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вулиця ОСОБА_2, будинок 1/1012, без укладення договору оренди земельної ділянки є доведеним та є підставою для нарахування збитків.

Відповідно до ст.. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі ст. 157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що заявлений позивачем до стягнення розмір збитків за фактичне використання земельної ділянки, за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, на загальну суму 42 198,51 грн. відповідає обставинам справи, проведений з дотриманням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 та є обґрунтованим.

Судом також враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України обов'язок щодо доведення відсутності вини особи в заподіянні збитків покладається саме на заподіювача цих збитків. Відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутність своєї вини в несвоєчасному укладенні договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку відповідача, а саме: протиправність поведінки (користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди земельної ділянки), збитки (визначені комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам), причинний зв`язок між збитками та поведінкою, вина (саме використання земельної ділянки без належного правового оформлення, позбавило власника земельної ділянки права отримати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати, тобто призвело до виникнення збитків).

Можливість стягнення збитків (упущеної вигоди) за користування земельними ділянками з фактичних користувачів внаслідок неодержання доходів у вигляді орендної плати викладена у постанові Верховного Суду 18.04.2018 у справі № 904/11577/16.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків, завданих використанням земельної ділянки за відсутності належним чином оформленого права землекористування за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, у сумі 42 198,51 грн. є обґрунтованими, доведеними позивачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі у розмірі 1 762,00 грн. та судові витрати у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 81, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Чиполліно" (25006, Кіровоградська обл. м. Кропивницький, вул.. Преображенська, 88Б, ) на користь Кам'янської міської ради (51931, м. Кам'янське, майдан ОСОБА_4, буд. 2, ) 42 198,51 грн. збитків завданих використанням земельної ділянки, 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 1 762,00 грн. витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.03.2019.

Суддя ОСОБА_5