СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"06" березня 2019 р. Справа № 905/1538/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: ОСОБА_1
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№465Д/3)Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області
від14.01.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 24.01.2019)
у справі за позовом до про№905/1538/17 (головуючий суддя О. М. Сковородіна; судді: С. С. Тарапата, Н. В. Величко) Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м. Краматорськ, Донецька область Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область стягнення 57 705 222,80 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.01.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 24.01.2019) у справі №905/1538/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м. Краматорськ, Донецька область до Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область про стягнення 57 705 222,80 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі заборгованість за спожиту активну електричну енергію за період лютий 2017 року квітень 2017 року у розмірі 30 767 508,76 грн., 3% річних 4 107 361,33 грн., пеню 6 754 606,24 грн., інфляційні нарахування 15 453 207,15 грн. та суму судових витрат у розмірі 240 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відмовлено у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область 24.01.2019 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №17/40-185 від 24.01.2019 року, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019 року у справі №905/1538/17 в частині відмови в наданні відстрочки виконання рішення та прийняти нове рішення в цій частині, надавши відстрочку виконання рішення на 1 рік.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2019 року визначено колегію у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Попков Д. О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область залишено без руху та зобовязано заявника сплатити судовий збір у розмірі 360 000,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019 року у справі №905/1538/17 та надати суду оригінал платіжного доручення.

Зазначена ухвала була надіслана учасникам справи 13.02.2019 року.

20.02.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що апелянтом отримано вищевказану ухвалу суду 18.02.2019 року, що свідчить про обізнаність останнього стосовно недоліків поданої ним апеляційної скарги.

28.02.2019 року на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання №17/182 від 28.02.2019 року, за змістом якого останній просить суд продовжити строк для сплати судового збору, посилаючись на наявність обставин, які є підставою для відстрочення сплати судового збору відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування неможливості сплати судового збору скаржник посилається на те, що на всі рахунки Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» накладено арешт, в підтвердження чого ним додано копію банківських довідок.

Розглянувши подане відповідчем клопотання та наведені у ньому обставини, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» заява N28249/95).

Суд підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (рішення суду від 10.07.1998 року у справі Компанії «Тіннеллі та сини, Лтд. та ін.» і «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства», Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72, та рішення суду від 28.11.2006 року у справі «Апостол проти Грузії», заява N 40765/02). При цьому, суд в якості «законної мети» визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 року у справі «Станков проти Болгарії» (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N68490/01, п. 57).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «ОСОБА_2 проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в Господарському процесуальному кодексі України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву (в тому числі апеляційну скаргу) заявнику.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» (у новій редакції), передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження підстав для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору в межах умов передбачених законодавством та з врахуванням майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування поданого клопотання, не передбачені в числі безумовних підстав для відcтрочення сплати судового збору.

Так, у даному випадку відповідачем надано довідку №005/357 від 28.02.2019 року Акціонерного товариства Європейський промисловий банк та довідку №20225 від 28.02.2019 року Відділення Краматорське Акціонерного товариства Альфа-Банк про накладення арешту на поточні рахунки ПАТ Енергомашспецсталь, втім завяником не надано суду доказів того, що у нього немає відкритих рахунків в інших банківських установах.

При цьому, відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України такий строк розгляду апеляційної скарги не може перевищувати шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. У той же час скаржник, всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України, не надав жодних доказів, які б давали підстави стверджувати про поліпшення його матеріального стану та спроможність сплатити судовий збір у повному обсязі протягом строку розгляду апеляційної скарги.

Разом з тим, законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге, покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

Водночас безпідставне звільнення, відстрочення та розстрочення юридичній особі сплати судового збору за відсутності належних та допустимих доказів суперечить завданню та меті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору у частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору» та може розцінюватися як надання певних процесуальних переваг заявнику перед іншими учасниками судового процесу, які зобов'язані сплачувати такий збір.

З огляду на зазначене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що простого факту відсутності у сторони коштів для оплати судового збору самого по собі недостатньо для безумовного висновку про необхідність надання відстрочки для сплати судового збору при поданні апеляційної скарги.

Беручи до уваги вищевикладене та оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, та з огляду на імперативні приписи статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання №17/182 від 28.02.2019 року Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019 року у справі №905/1538/17.

Викладені обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України у новій редакції є підставою для застосування наслідків, які передбачені статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область у задоволенні клопотання №17/182 від 28.02.2019 року про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 24.01.2019) у справі №905/1538/17.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 24.01.2019) у справі №905/1538/17 залишити без руху.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлений при поданні апеляційної скарги недолік, а саме:

- сплатити судовий збір у розмірі 360 000,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019 року у справі №905/1538/17 та надати до Східного апеляційного господарського суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК Шевченкі/мХар Шевченківс/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999654; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 2002; код класифікації доходів бюджету 22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті; Східний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

4. Роз'яснити апелянту, що в разі неусунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Л.Ф. Чернота