ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 справа №914/93/19

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглянув матеріали справи

За позовом: Фізичної особи - підприємця Ігнатова Дмитра Івановича, м. Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожній вектор», Львівська область, м. Яворів

про: стягнення 31 394,00грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору. Фізична особа - підприємець Ігнатов Дмитро Іванович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожній вектор» про стягнення 31 394,00 грн. заборгованості за договором про надання правової допомоги від 05.09.2017р.

Ухвалою від 17.01.2019р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, надано сторонам строк до 10.02.2019р. для подання відзиву та документів по справі, відповіді на відзив, а також заперечення проти розгляду справи у спрощеному провадженні.

Ухвалою суду від 19.02.2019р. розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження було призначено на 05.03.2019р.

В судове засідання 05.03.2019р. сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суд не повідомили.

Станом на 05.03.2019р. від відповідача не надходило відзиву, а позивач не подавав додаткових пояснень та клопотань. Водночас, на адресу суду від відповідача повернулися повідомлення про вручення поштових відправлень з ухвалами з відміткою про вручення від 22.01.2019р. та 21.02.2019р.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать про належне повідомлення сторін про розгляд даної справи.

В силу приписів ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що справа, у відповідності до вимог статей 165, 248 ГПК України, може бути розглянута за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом з'ясовано наступне:

05.09.2017 р. між Фізичною особою Ігнатовим Дмитром Івановичем (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дорожній вектор» (відповідачем) було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого позивач, як адвокат, взяв на себе зобов'язання представляти інтереси ТОВ «Дорожній вектор» (відповідача по даній справі) по довіреності в якості представника в Господарському суді Херсонської області та господарських судах апеляційної та касаційної інстанцій по справі за позовом ТОВ «Дорожній вектор» до ДП «Харківський облавтодор ВАТ «Автомобільні дороги України» про стягнення коштів.

Крім того, відповідно до п. 1.2. договору, до зобов'язань представника позивача також входило представництво інтересів довірителя, як стягувача, в органах державної виконавчої служби з питань примусового стягнення присуджених сум.

Згідно п. 3.1. договору, вартість послуг позивача, була визначена як 50% від стягнутої на користь замовника (відповідача по даній справі) суми боргу у справі за позовом ТОВ «Дорожній вектор» до ДП «Харківський облавтодор ВАТ «Автомобільні дороги України».

За умовами п. 3.2. договору, сторони дійшли згоди про те, що фактичне надходження коштів на користь замовника вважається стягненням такого боргу та є підставою для оплати послуг адвоката. Так само стягненням на користь замовника вважається добровільна сплата боргу.

Як стверджується позивачем, всі зобов'язання за договором про надання правової допомоги були належно виконані ним, як адвокатом. Зокрема, згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 13.03.2018р. у справі №923/895/17 на користь ТОВ «Дорожній вектор» було стягнуто з ДП «Харківський облавтодор» загальну суму боргу в розмірі 162 789,81 грн.

Згідно листа ДП «Харківський облавтодор» від 03.12.2018р. №1857, зазначена сума боргу була повністю зарахована на рахунок відповідача по даній справі наступними платежами:

- 55 960,55 грн. згідно платіжного доручення від 30.05.2018р. №9409;

- 55 960,55 грн. згідно платіжного доручення від 18.06.2018р. №9699;

- 55 960,55 грн. згідно платіжного доручення від 30.07.2018р. №10204;

Таким чином, оскільки сума боргу була повністю сплачена на користь відповідача, то позивач вважає, що в останнього наступив обов'язок з оплати адвокатських послуг по договору від 05.09.2017р. в розмір 50% від стягнутої суми 162 789,81 грн., а саме 81 394,00 грн.

Як зазначається позивачем, відповідач лише частково виконав свій обов'язок та сплатив 50 000,00 грн. Натомість несплаченими залишились 31 394,00 грн. адвокатських послуг.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 12.12.2018р. про сплату залишку заборгованості, однак вимога залишилася без задоволення.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся з позовом до ТОВ «Дорожній вектор» про стягнення 31 394,00 грн. заборгованості в судовому порядку.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до фактичних обставин справи встановлених судом, спір виник через неналежне виконання з боку відповідача договірних зобов'язань в частині повної та своєчасної оплати за договором про надання послуг, а саме правової допомоги від 05.09.2017р.

Даний спір лежить в площині його регулювання нормами Цивільного кодексу України і Господарського кодексу України, зокрема правовим інститутом надання послуг.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Серявін проти України»).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 3.2. договору, вартість послуг сплачується замовником на розрахунковий рахунок виконавця або готівковими коштами протягом 5 днів з дня кожного стягнення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем було виконано роботи в межах договору про надання послуг, а саме фактично стягнуто на користь клієнта суму боргу з ДП «Харківський облавтодор» в розмірі 162 789,81 грн., про що свідчать долучені до матеріалів справи платіжні доручення. З урахуванням договірних умов, у відповідача наступив обов'язок зі сплати адвокатських послуг в розмірі 50% від стягнутої суми, зокрема 81 394, 00 грн.

Судом встановлено, що вказані послуги були частково оплачено відповідачем на суму 50 000,00 грн., що підтверджується копією банківської виписки з 01.05.2018р. по 11.12.2018р.

Відтак, неоплаченими залишилися послуги на суму 31 394,00 грн.

Також суд зазначає, що відповідач з моменту відкриття провадження у справі та до прийняття судом рішення не надав суду відзив на позов, не спростував заявлені позовні вимоги та не надав жодних доказів в їх заперечення, хоча належно повідомлявся та отримував судову кореспонденцію, про що свідчать повернуті повідомлення про вручення поштових відправлень з ухвалами з відміткою про вручення від 22.01.2019р. та 21.02.2019р.

Таким чином, суд констатує, позовні вимоги про стягнення з відповідача 31 394,00 грн. заборгованості за договором про надання послуг від 05.09.2017р. є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Судовий збір, сплачений при поданні позову, в силу приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача в сумі 1 921, 00 грн.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Ігнатова Дмитра Івановича - задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожній вектор» (81000, Львівська область, Яворівський район, м. Яворів, вул. Лесі Українки, 31, кв. 48, ) на користь Фізичної особи - підприємця Ігнатова Дмитра Івановича (73020, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 31 394,00 грн. основного боргу та 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.03.2019р.

Суддя Юркевич М. В.