УХВАЛА

м. Київ

28.02.2019Справа № 910/16418/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

до Національного банку України

третя особа акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк".

про визнання недійсним правочину

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про визнання недійсним Іпотечного договору № 56 від 19.03.2009р., укладеного між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис", посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. 19.03.2009р. та зареєстрований в реєстрі за №511.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час укладення спірного Іпотечного договору сторонами не було дотримано вимог ст. 18 Закону України "Про іпотеку" та не закріплено в договорі розміру основного зобов'язання, тобто зобов'язання ПАТ "КБ "Приватбанк" за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р. Також, передача майна ТОВ "Приватофис" в іпотеку банку повинна була відбуватися за погодженням з учасниками/засновниками товариства.

Ухвалою суду від 10.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 24.01.19 р.

Також, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк".

Ухвалою суду від 24.01.2019 ухвалено розгляд справи № 910/16418/18 здійснювати в закритому судовому засіданні та оголосити перерву в підготовчому засіданні до 12.02.2019.

Ухвалою суду від 14.02.2019 суд задовольняє заяву позивача про зміну підстав позову та прийняв її до розгляду та вказує, що фактично дана заява не змінює предмет або підставу позову, а лише визначає та деталізує підстави для визнання недійсним договору, який позивач просить суд визнати недійсним.

В підготовчому засіданні 28.02.2019 представник третьої особи підтримав подану 10.01.2019 через загальний відділ діловодства суду Заяву про повернення позову про визнання недійсним Іпотечного договору №56 від 19.03.2009 без розгляду.

На обґрунтування поданої заяви представник третьої особи зазначив, що позовна заява ТОВ «Приватофис» про визнання недійсним Іпотечного договору є завідома безпідставним позовом, який має очевидно штучний характер, а відтак має ознаки позову, що ініційований з єдиною метою затягування судового розгляду справи №910/16418/18 про звернення стягнення на Предмет іпотеки, а також доводи ТОВ «Приватофіс» не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються обставинами, фактами та доказами викладеними в поясненнях АТ КБ «Приватбанк».

Представник третьої особи вважає, що Позивач зловживає своїми процесуальними правами в силу вимог ст. 43 ГПК України а відтак вказані обставини в сукупності становлять підстави для залишення позову без розгляду.

Представник позивача заперечив проти заявленої представником третьої особи Заяви про повернення позову про визнання недійсним Іпотечного договору №56 від 19.03.2009 без розгляду та зазначив, що позовна заява по справі №910/16418/18 обґрунтована чисельними порушеннями норм іпотечного договору та цивільного законодавства під час укладання спірного Іпотечного договору, а також звертає увагу суду на те, що чинний ГПК або будь-які інші нормативно-правові акти не надають критеріїв, за якими можна було б одразу однозначно встановити, що позов є штучним або завідомо безпідставним. Тобто суд визнає подання позову зловживання процесуальними правами виключно на підставі внутрішнього переконання.

Розглянувши заяву третьої особи про повернення позову про визнання недійсним Іпотечного договору №56 від 19.03.2009 без розгляду, заслухавши думку представників сторін суд вирішив відмовити в задоволенні даної Заяви, з огляду про наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

- подання завідома безпідставного позову за відсутності предмету спору або у спорі, який має очевидно штучний характер .

Водночас, ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, враховуючи, що розгляд справи господарським судом ґрунтується на принципі диспозитивності, позивачу надано право самостійно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами, зокрема, вільно та на власний розсуд визначати предмет і підстави позову, обирати спосіб захисту свого порушеного права, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб тощо.

З огляду на викладене, та враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, з яких можна дійти однозначного висновку про подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" завідомо безпідставного позову в даній справі, а також доказів вчинення позивачем дій, що мали б наслідком затягування розгляду справи та перешкоджання відповідачу у судовому захисті своїх прав та законних інтересів, у суду відсутні підстави щодо визнання зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, передбачених ст.. 43 Господарського процесуального кодексу України, а тому в задоволенні зазначеного клопотання третьої особи акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" слід відмовити.

А відтак вказані обставини в сукупності не становлять підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 43, 234, 235 ГПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні Заяви третьої особи акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ "Приватофис" про визнання недійсним Іпотечного договору №56 від 19.03.2009

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена відповідно до ст. 255 ГПК України в порядку та строки визначенні ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя І.І. Борисенко