ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2155/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Мишкіної М.А.

при секретарі судового засідання: Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача _не зявився,

від відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС України

на рішення господарського суду Одеської області від 05.12.2018, ухвалене суддею Щавинською Ю.М., м. Одеса, повний текст складено 10.12.2018

у справі № 916/2155/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Одесагаз

до Одеської митниці ДФС України

про стягнення 4236,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» (ПАТ «Одесагаз») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської митниці ДФС України про стягнення з останньої 3539,26 грн. основного боргу, 58,35 грн. 3% річних, 602,84 грн. пені та 36,04 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

01.12.2016 між ПАТ «Одесагаз» (оператор ГРМ) та Одеської митниці ДФС України (споживач) укладено договір № 008739 розподілу природного газу (далі договір), відповідно до умов якого оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

07.12.2016 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, якою сторони внесли зміни до п. 6.4. договору, виклавши його у наступні редакції: оплата вартості послуг з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, згідно з Постановою КМУ №117 від 23.04.2014 до початку розрахункового періоду у розмірі 30% від замовленого обсягу. Підставою для розрахунків є рахунок або рахунок-фактура Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Вартість послуг по даному договору у 2016 році складає 5420 грн.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди від 07.12.2016, остання вступає в силу з дати підписання та діє до набрання чинності постановою Регулятора, щодо встановлення розміру абонентської плати для Оператора ГРМ.

ПАТ "Одесагаз" у січні, лютому та березні 2018 було розподілено Одеській митниці ДФС природний газ об'ємом 3501 куб.м., 3141 куб.м. та 2 899 куб.м.

Проте відповідач не здійснив повну та своєчасну оплату за послуги розподілу природного газу, у звязку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.10.2018 складає 3539,26 грн.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору розподілу природного газу № 008739 від 07.12.2016 в частині повної та своєчасної оплати послуг з розподілу природного газу позивач нарахував до стягнення з відповідача також 58,35 грн. 3% річних, 602,84 грн. пені та 36,04 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.12.2018 у справі № 916/2155/18 позов ПАТ «Одесагаз» задоволено частково, стягнуто з відповідача на його користь 3539,26 грн. основної заборгованості з оплати послуг з розподілу природного газу, 562 грн. пені, 51 грн. 3% річних, 36,04 грн. інфляційних втрат та 1741,96 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач в порушення своїх зобовязань за договором не в повному обсязі оплатив позивачу послуги з розподілу природного газу за січень - березень 2018 року.

Належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 3539,26 грн. відповідачем у відповідності до приписів ст. 74, 76-77 ГПК України не надано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних на суму 58,35 грн. та пені на суму 602,84 грн., місцевий господарський суд зазначив про його помилковість та за допомогою системи "Ліга-Закон" здійснив власний розрахунок, відповідно до якого загальна сума 3% річних складає 51 грн., а пені 562 грн. З розрахунком позивача щодо нарахування інфляційних втрат у розмірі 36,04 грн. місцевий господарський суд погодився.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.

Вартість послуг по договору у 2016 році становить 5420 грн. Відповідач може проводити платежі за договором тільки відповідно до загальної суми договору.

22.12.2016 на виконання умов договору відповідачем було сплачено на рахунок ПАТ «Одесагаз» кошти у сумі 4765,92 грн.

Додаткова угода до договору №008739, якою визначена вартість послуг в 2018 році відсутня.

Положеннями п. 7 ч. 1 ст. 2, ч. 5 ст. 48, п. 23 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, п. 2.9. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309, заборонено здійснення Одеською митницею ДФС платежів за рахунок бюджетних коштів, які перевищують загальну суму, визначену пунктом 6.4. договору №008739 від 15.12.2016 (в редакції додаткової угоди) за відсутності документів, які підтверджують факт взяття бюджетного зобовязання (укладання додаткової угоди до договору, яка передбачає вартість послуг за 2018), та без реєстрації зобовязань в органах Державної казначейської служби України.

Скаржник також зазначив про неможливість встановлення моменту виникнення зобовязання у Одеської митниці ДФС України у звязку з відсутністю в матеріалах справи доказів вручення розрахункових документів, а отже проведений позивачем розрахунок 3% річних, інфляційних нарахувань та пені є таким, що не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив про її безпідставність та необґрунтованість.

В судове засідання 28.02.2019 зявився представник Одеської митниці ДФС України, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Одеської області від 05.12.2018 у справі № 916/2155/18 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.12.2016 між ПАТ «Одесагаз» (оператор ГРМ) та Одеською митницею ДФС України укладено договір №008739 розподілу природного газу.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунку оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об'єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п. 5.2 договору визначення об'єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 6.2 договору тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього договору, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п. 6.3. договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно п. 6.4. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється із поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти.

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п. 8.1. договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України.

Згідно п. 8.2. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

07.12.2016 між сторонами укладено додаткову угоду до договору на розподіл природного газу №008739 (а.с.15), якою сторони внесли зміни до п. 6.4. договору, виклавши його у наступній редакції: оплата вартості послуг з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, згідно з Постановою КМУ №117 від 23.04.2014р. до початку розрахункового періоду у розмірі 30% від замовленого обсягу. Підставою для розрахунків є рахунок або рахунок-фактур Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Вартість послуг по даному договору у 2016 році складає 5420 грн.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди від 07.12.2016, остання вступає в силу з дати підписання та діє до набрання чинності постановою Регулятора, щодо встановлення розміру абонентської плати для Оператора ГРМ.

Місцевим господарським судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що ПАТ «Одесагаз» у січні, лютому та березні 2018 було розподілено на пункт споживання Одеській митниці ДФС України природний газ об'ємом 3501 куб.м., 3141 куб.м. та 2 899 куб.м.

Зазначене також підтверджується наявними в матеріалах справи Актами прийому-передачі природного газу №008739(3)-БО від 31.01.2018, №008739(3)-БО від 28.02.2018 та №008739(3)-БО від 31.03.2018 (а.с.16-17).

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальна вартість наданих послуг за спірний період розрахована позивачем за тарифами, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2301 від 15.12.2016, з урахуванням визначених у Актах приймання-передачі природного газу показників, а також з урахуванням часткової сплати відповідачем складає 3539,26 грн.

Докази того, що відповідач здійснив повну та своєчасну оплату за послуги розподілу природного газу у період з січня по березень 2018 року в матеріалах справи відсутні, у звязку з чим колегія суддів зазначає про те, що у Одеської митниці ДФС України виникла заборгованість перед ПАТ «Одесагаз» у розмірі 3539,26 грн. Перевіривши здійснені судом першої інстанції розрахунки 3% річних, пені та інфляційних втрат, судова колегія зазначає про їх правильність.

Відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання за укладеним договором.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо встановлення сторонами суми договору у розмірі 5420 грн., оскільки така сума, у відповідності до додаткової угоди від 07.12.2016, була встановлена сторонами виключно за надані послуги у 2016 році та не повязана з предметом даного позову.

Як вже зазначалось раніше, сторонами узгоджено, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до 10-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає безпідставними доводи скаржника про неможливість встановлення моменту виникнення зобовязання у Одеської митниці ДФС України у звязку з відсутністю в матеріалах справи доказів вручення розрахункових документів, а отже проведений позивачем розрахунок 3% річних, інфляційних нарахувань та пені є таким, що не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах.

Також, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність додаткової угоди про визначення вартості послуг на 2018, за наявності укладеного між сторонами договору, додаткової угоди від 07.12.2016 до договору, Актів приймання-передачі природного газу та встановлених оператором ГРМ тарифів, не може бути підставою для нездійснення Одеською митницею ДФС України оплати за надані позивачем та отримані нею послуги.

Рішення господарського суду Одеської області від 05.12.2018 у справі № 916/2155/18 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281- 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 05.12.2018 у справі № 916/2155/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.03.2019.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна