ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

м. Київ

11.03.2019

Справа № 910/16844/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/16844/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство професійної безпеки «ЛЕВ», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «УКРТЕХСПЕЦБУД-ТД», м. Київ,

про стягнення 122 193,80 грн.,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство професійної безпеки «ЛЕВ» (далі – Агентство) до товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «УКРТЕХСПЕЦБУД-ТД» (далі – Товариство) про стягнення заборгованості за договором про охорону об’єкта від 28.03.2017 №28/03-17 (далі – Договір): 88 000 грн. основного боргу; 26 277,70 грн. пені; 5 622,62 грн. втрат від інфляції та 2 293,48 грн. 3% річних, а всього 122 193,80 грн.

Агентство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 28.03.2017 Агентством (виконавець) і Товариством (замовник) було укладено Договір, за умовами якого замовник доручає та оплачує, а виконавець, на підставі ліцензії МВС України від 17.12.2013 серія АЕ №284750, бере на себе зобов’язання з охорони об’єкта, зазначеного у дислокації до Договору, збереження матеріальних цінностей, що знаходяться на об’єкті та забезпечення пропускного режиму на ньому;

- позивач виконував належним чином умови Договору про, що свідчить відсутність претензії від відповідача;

- Товариство систематично та безпідставно затримувало оплату за Договором;

- відповідно умов Договору вартість за послуги складає у сумі 16 000 грн., а починаючи з 01.01.2018 становить 24 000 грн., згідно із додатковою угодою до Договору від 29.12.2017;

- починаючи з грудня 2017 року Товариство перестало здійснювати оплату за надані послуги відповідно до умов Договору;

- 13.02.2018 Агентство надіслало на адресу Товариства лист №13/02 з вимогою сплатити грошові кошти за надані послуги згідно з умовами Договору у сумі 64 000 грн. за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року, який залишився без належного реагування;

- 28.12.2018 позивач надіслав відповідачу претензію №28/02-1 про сплату заборгованості у сумі 64 000 грн. з актом звірки взаєморозрахунків, яка залишилася без відповіді;

- Агентство 31.03.2018 відповідно до умов Договору зняло охорону з об’єкта охорони у зв’язку із заборгованістю у сумі 88 000 грн.;

- крім суми заборгованості позивачем нараховано 26 277,70 грн. пені; 5 622,62 грн.; втрат від інфляції та 2 293,48 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

02.01.2019 Товариство подало суду документи на виконання вимог ухвали суду від 19.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу суду від 03.01.2019 було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Позивач 29.01.2019 подав суду документи, підготовлені на виконання ухвали від 03.01.2019 та оригінали документів, долучених до позовної заяви.

Судом оглянуто оригінали документів, встановлено їх відповідність наявним в матеріалах справи копіям, та листом від 31.01.2019 повернуто такі оригінали позивачу.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 Агентством (виконавець) і Товариством (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- замовник доручає та оплачує, а виконавець, на підставі ліцензії МВС України від 17.12.2013 серії АЕ №284750, бере на себе зобов’язання з охорони об’єкту, зазначеного у дислокації (Додаток №1), збереження матеріальних цінностей, що знаходяться на об’єкті та забезпечення пропускного режиму на ньому (пункт 1.1 Договору);

- у випадку несвоєчасної оплати послуг виконавця, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (пункт 3.6 Договору);

- вартість охоронних послуг визначається відповідно до розрахунку вартості охорони (Додаток №2), що є невід’ємною частиною Договору (пункт 4.1 Договору);

- оплата замовником наданих послуг з охорони здійснюється таким чином: повний розрахунок (100%) до 5-го числа місяця, в якому надаються послуги, зазначений у розрахунку (Додаток №2) (пункт 4.2 Договору);

- за закінченням звітного (розрахункового) місяця сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг; обов’язок по своєчасному складанню проекту відповідного акта приймання-передачі наданих послуг та надання його на підписання замовнику, покладається на виконавця (пункт 4.4 Договору);

- у випадку відсутності письмових заперечень, протягом 3-х робочих днів з моменту отримання замовником акта приймання-передачі наданих послуг, послуги вважаються прийнятими (пункт 4.5 Договору);

- Договір набирає сили з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє один рік; в частині виконання грошових зобов’язань, у тому числі: щодо відшкодування виконавцем збитків, що спричинені замовнику внаслідок неналежного здійснення виконавцем своїх зобов’язань за Договором, щодо стягнення заборгованості за надані виконавцем послуги, Договір діє до їх повного виконання (пункт 5.1 Договору).

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з протоколом погодження вартості охоронних послуг вартість охоронних послуг за місяць становить 16 000 грн. (в тому числі ПДВ – 2 666,67 грн.).

Додатковою угодою від 29.12.2017 сторонами погоджено, що починаючи з 01.01.2018 вартість охоронних послуг становитиме 24 000 грн. (в тому числі ПДВ 20% – 4 000 грн.).

На виконання умов Договору позивачем було надано, а відповідачем було прийнято послуги на загальну суму 88 000 грн., що підтверджується актами приймання-передачі робіт (надання послуг), а саме: від 31.12.2017 №ОУ-00085 на суму 16 000 грн.; від 31.01.2018 №ОУ-000001 на суму 24 000 грн.; від 28.02.2018 №ОУ-000012 на суму 24 000 грн.; від 31.03.2018 №ОУ-000023 на суму 24 000 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Таким чином, позивачем надані, а відповідачем прийняті без будь-яких зауважень послуги з охорони.

Листом від 13.02.2018 №13102 позивач просив сплати заборгованість за грудень 2017 року – лютий 2018 року на загальну суму 64 000 грн.

Претензією від 28.02.2018 №28/021 позивач вимагав сплатити заборгованість у сумі 64 000 грн.

Відповідач відповіді на вказані лист і претензію не надіслав; заборгованість не сплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 88 000 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 88 000 грн. заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім заявленої суми основної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача 5 622,62 грн. втрат від інфляції та 2 293,48 грн. 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач просить стягнути з відповідача 5 622,62 грн. втрат від інфляції та 2 293,48 грн. 3% річних за такі періоди:

з 06.12.2017 (нарахованих на 16 000 грн. заборгованості за грудень 2017 року) по 05.01.2018 сума втрат від інфляції становить 160 грн.; 3% річних – 40,77 грн.;

з 06.01.2018 (нарахованих на 40 000 грн. заборгованості за грудень 2017 року та січень 2018 року) по 05.02.2018 сума втрат від інфляції становить 600 грн.; 3% річних – 101,92 грн.;

з 06.02.2018 (нарахованих на 64 000 грн. заборгованості за грудень 2017 року та січень і лютий 2018 року) по 05.03.2018 сума втрат від інфляції становить 576 грн.; 3% річних – 147,29 грн.;

з 06.03.2018 (нарахованих на 88 000 грн. заборгованості за грудень 2017 року та січень – березень 2018 року) по 07.12.2018 сума втрат від інфляції становить 4 286,62 грн.; 3% річних – 2 003,51 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок сум та періодів нарахування втрат від інфляції та 3% річних, судом встановлено, що:

- періоди нарахування визначені позивачем правильно;

- суми 3% річних розраховані позивачем правильно;

- суми втрат від інфляції за періоди з 06.12.2017 по 05.01.2018, з 06.01.2018 по 05.02.2018 та з 06.02.2018 по 05.03.2018 розраховані позивачем правильно;

- сума втрат від інфляції за період з 06.03.2018 по 07.12.2018 розрахована позивачем неправильно.

Так, за перерахунком суду сума втрат від інфляції за період з 06.03.2018 по 07.12.2018 становить 5 578,63 грн.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 5 622,62 грн. втрат від інфляції та 2 293,48 грн. 3% річних за розрахунком позивача.

Що ж до стягнення 26 277,70 грн. пені, то слід зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг виконавця, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі – ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок суми та періодів нарахування пені та встановлено, що позивачем не враховано положення частини шостої статті 232 ГК України.

За перерахунком суду сума пені та періоди її нарахування становлять:

- 2 577,10 грн. з 06.12.2017 (нарахованих на 16 000 грн. заборгованості за грудень 2017 року) по 06.06.2018 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені);

- 3 957,04 грн. з 06.01.2018 (нарахованих на 24 000 грн. заборгованості за січень 2018 року) по 06.07.2018 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені);

- 4 053,70 грн. з 06.02.2018 (нарахованих на 24 000 грн. заборгованості за лютий 2018 року) по 06.08.2018 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені);

- 4 172,71 грн. з 06.03.2018 (нарахованих на 24 000 грн. заборгованості за березень 2018 року) по 06.09.2018 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 14 760,55 грн. пені за розрахунком суду; у стягненні решти суми (11 517,15 грн.) пені слід відмовити.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство професійної безпеки «ЛЕВ» (02105, м. Київ, пр-т Возз’єднання, буд. 10/1; ідентифікаційний код 36239680) до товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «УКРТЕХСПЕЦБУД-ТД» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, кімната 43; ідентифікаційний код 35944802) про стягнення 122 193,80 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «УКРТЕХСПЕЦБУД-ТД» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, кімната 43; ідентифікаційний код 35944802) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство професійної безпеки «ЛЕВ» (02105, м. Київ, пр-т Возз’єднання, буд. 10/1; ідентифікаційний код 36239680): 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) грн. основного боргу; 14 760 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) грн. 55 коп. пені; 5 622 (п’ять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 62 коп. втрат від інфляції; 2 293 (дві тисячі двісті дев’яносто три) грн. 48 коп. 3% річних та 1 660 (одну тисячу шістсот шістдесят) грн. 15 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.03.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук