УХВАЛА

04 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7523/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" Наукового-технологічного концерну "Інститут монокристалів" Національної академії наук України на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 (головуючий суддя Руденко М.А., судді Дідиченко М.А., Сулім В.В.) про закриття апеляційного провадження у справі № 910/7523/15-г Господарського суду міста Києва

за первісним позовом Компанії "КМ КОР ЛІМІТЕД" (KM CORE LIMITED)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АТА", 2) Публічного акціонерного товариства "КВАЗАР"

про виділ у натурі частки компанії "КМ КОР ЛІМІТЕД" (KM CORE LIMITED), припинення права спільної часткової власності компанії "КМ КОР ЛІМІТЕД" (KM CORE LIMITED), визнання за компанією "КМ КОР ЛІМІТЕД" (KM CORE LIMITED) права власності,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТА"

до 1) Компанії "КМ КОР ЛІМІТЕД" (KM CORE LIMITED), 2) Публічного акціонерного товариства " КВАЗАР ",

за участю Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" Наукового-технологічного концерну "Інститут монокристалів" Національної академії наук України

про виділ у натурі частки товариства з обмеженою відповідальністю "АТА", припинення права спільної часткової власності товариства з обмеженою відповідальністю "АТА", визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "АТА" права власності,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 Державне підприємство "Науково-дослідний інститут мікроприладів" Наукового-технологічного концерну "Інститут монокристалів" Національної академії наук України подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі № 917/439/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статтям 288, 290 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржник оскаржує ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019, останній день оскарження за приписами частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України припадає на 11.02.2019, натомість касаційну скаргу скаржником надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 20.02.2019.

Звертаючись з даною касаційною скаргою, скаржником в тексті касаційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 вказує на ту обставину, що скаржник отримав поштою повний текст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції - 13.02.2019, а тому має право на поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на приписи частини другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження дати отримання копії оскаржуваної ухвали, скаржником до матеріалів касаційної скарги додано копію першої сторінки ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 з вхідним номером № 388 від 13.02.2019.

Розглянувши клопотання про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

За приписами частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Колегія суддів вважає, що підстави, наведені в обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, оскільки копія оскаржуваної ухвали з власною відміткою скаржника є неналежним доказом отримання копії ухвали саме 13.02.2019 та не змінює встановлений законом початок перебігу строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У зв'язку з відсутністю у суду касаційної інстанції матеріалів справи № 910/7523/15-г, враховуючи ненадання скаржником доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали, колегія суддів визнає підстави пропуску строку на подання касаційної скарги неповажними та відмовляє у задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Скаржником на підтвердження сплати судового збору до матеріалів касаційної скарги додана копія платіжного доручення № 1089 від 20.02.2019 на суму 1921,00 грн.

За змістом положень статті 290 Господарського процесуального кодексу України документом є його оригінал, а не будь-яка копія.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір", суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд зазначає, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При цьому, пунктами 2.20, 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" який носить виключно рекомендаційний та роз'яснювальний характер зазначено наступне: чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, додана скаржником до матеріалів касаційної скарги копія платіжного доручення № 1089 від 20.02.2019 на суму 1921,00 грн не може вважатися допустимим доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі № 923/331/16, від 30.08.2018 у справі № 910/6968/16 та від 18.04.2018 у справі № 925/56/16.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригіналу платіжного доручення № 1089 від 20.02.2019 на суму 1921,00 грн та клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження з доданням відповідних належних доказів (копія конверта, довідка органу зв'язку тощо).

Керуючись статтями 119, 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" Наукового-технологічного концерну "Інститут монокристалів" Національної академії наук України на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі № 910/7523/15-г залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.