УХВАЛА

26 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 44/664-б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Відкрите акціонерне товариство "Телевізійний завод "Славутич",

боржник - Приватне підприємство "Підприємство НБС Ко"

розпорядник майна - арбітражний керуючий Кирик Віктор Кирилович

розглянув касаційну скаргу Приватного підприємства "Підприємство НБС Ко"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 31.01.2019

у складі колегії суддів: Остапенко О.М. (головуючий), Верховець А.А., Отрюх Б.В.

за заявою Відкритого акціонерного товариства "Телевізійний завод "Славутич"

про банкрутство Приватного підприємства "Підприємство НБС Ко"

ВСТАНОВИВ:

18.02.2019 Приватне підприємство "Підприємство НБС Ко" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі №44/664-б в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №44/664-б було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.02.2019.

Подана Приватним підприємством "Підприємство НБС Ко" касаційна скарга не може бути розглянута Верховним Судом по суті за правилами Глави 2 Розділу IV ГПК України з огляду на таке.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019, прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №44/664-б про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого Кирика В.К. про ухвалення додаткового рішення.

Частиною 1 статті 304 ГПК України визначено, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 цієї статті - на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відтак, ГПК України не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову в ухваленні додаткового рішення та прийнятої за результатами її апеляційного перегляду постанови апеляційного суду, оскільки така ухвала суду першої інстанції (пункт 19 частини 1 статті 255) не визначена як судове рішення, що підлягає касаційному оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 287 та частини 1 статті 304 ГПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Наявність вичерпного переліку ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд касаційних скарг яким має на меті забезпечити сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Отже, подана 18.02.2019 Приватним підприємством "Підприємство НБС Ко" касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції від 31.01.2019, прийняту за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 08.10.2018 у справі №44/664-б про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого Кирика В.К. про ухвалення додаткового рішення, не може бути розглянута судом касаційної інстанції по суті за правилами Глави 2 Розділу IV ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на таке, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Підприємство НБС Ко" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі №44/664-б слід відмовити на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України, оскільки скаржником визначено предметом касаційного оскарження судове рішення, яке не підлягає перегляду в касаційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 55, 129 Конституції України, статтями 234, 287, 304, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Підприємство НБС Ко" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі №44/664-б.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк