ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"07" березня 2019 р. Справа№ 925/69/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Хрипуна О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Черкаської області від 10 березня 2015 року

у справі № 925/69/15 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Черкаської міської ради, (18000, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36; ідентифікаційний код 25212542)

до Приватного підприємства «Виробнича фірма «Євгенія» (18016, м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграду, 42/1, оф.3-1; ідентифікаційний код 14182306)

про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року Черкаська міська рада звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою про розірвання укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди землі від 23.02.2006р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що виявлено факт порушення земельного законодавства приватним підприємством «Виробнича фірма «Євгенія» в частині недотримання умов договору оренди земельної ділянки (т.І, а.с.3-4).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10 березня 2015 року (Повне рішення складено 10.03.2015р.) у справі № 925/69/15 (суддя Скиба Г.М.) позов задоволено повністю, розірвано на майбутнє договір оренди землі від 23.02.2006р. реєстраційний № 91, що укладений між Черкаською міською радою та ПП «Виробнича фірма «Євгенія». Стягнуто з ПП «Виробнича фірма «Євгенія» на користь Черкаської міської ради 1 218,00 грн. судового збору (а.с.46-51).

27 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 10 березня 2015 року у справі №925/69/15, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2015 року по справі № 925/69/15 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2019 року, апеляційна скарга ОСОБА_2 у судовій справі № 925/69/15 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом заявлено клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2015 року по справі № 925/69/15.

Клопотання вмотивовано тим, що «Прийняття оскаржуваного рішення відбулось за відсутності ОСОБА_2 та її представника. Про наявність даного рішення ОСОБА_2 дізналась лише коли звернулась 31.01.2019 року з листом до ПП «Будівельно-виробнича фірма «Євгенія» про можливість надання згоди на вилучення частини орендованої земельної ділянки та для оформлення самостійного договору оренди земельної ділянки під приміщеннями, які належать ОСОБА_2

05.02.2019 року у відповідь на даний лист ОСОБА_2 було повідомлено, що ПП «Будівельно-виробнича фірма «Євгенія» не має змоги надати нотаріально засвідчену згоду на вилучення частини орендованої земельної ділянки для оформлення самостійного договору оренди земельної ділянки під приміщеннями, які належать ОСОБА_2, оскільки рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.03.2015 року вирішено розірвати на майбутнє договір оренди землі від 23.02.2006 року реєстраційний № 91, що укладений між Черкаською міською радою та ПП «БВФ «Євгенія»».

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Зокрема, частиною 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що «строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу».

Частиною другою статті 261 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що «Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.»

Відповідно до пункту 13 частини 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з вимогами статті 93 ГПК України у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

З апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2015, (строк для подання апеляційної скарги на зазначене рішення закінчився 20.03.2015), скаржник звернувся 27 лютого 2019 року, тобто зі значним пропуском строку оскарження (з пропуском строку майже 4 (чотири) роки). У клопотанні про відновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення скаржник зазначив, що не був учасником справи, не отримував жодних процесуальних документів, хоча рішення у цій справі стосується його прав та інтересів.

За змістом статті 119 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому із правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов'язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 40/353 -10, у справі № 5/452/06, у справі № 910/7599/15-2.

Колегія суддів зазначає про помилковість доводів скаржника стосовно того, що за змістом частини 2 статті 261 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, зокрема незалучення особи до участі у справі є поважною причиною для поновлення строку на оскарження судового рішення та відкриття провадження у справі, при цьому неважливо, коли саме скаржникові стало про це рішення відомо. Зазначена норма не встановлює безумовного обов'язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов'язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом із цим неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, із посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, свідчить лише про те, що такій особі, ймовірно, не було відомо про розгляд цієї справи, однак не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними, поновлення цього строку та прийняття скарги до провадження.

У клопотанні скаржник зазначає що « 21.02.2019 року представник ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи, тому строк на оскарження має починатись з 22.02.2019 року».

Проте, скаржник не зазначає, з яких підстав не мав можливості ознайомитись раніше з текстом оскаржуваного судового рішення та відповідно звернутись з апеляційною скаргою.

Так колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підписана «представником апелянта: ОСОБА_3, повноваження якого підтверджено довіреністю (копія наявна в додатку до апеляційної скарги) відповідно до якої 31 січня 2019 року ОСОБА_3 уповноважено бути представником ОСОБА_2.

Також, колегією суддів встановлено, що 28 січня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №925/69/15 відмовлено Приватному підприємству «Виробнича фірма «Євгенія» у відкритті апеляційного провадження у справі №925/69/15, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Виробнича фірма «Євгенія» на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2018 у справі №925/69/15 з доданими до неї документами повернуто апелянту. Матеріали справи №925/69/15 повернуто до Господарського суду Черкаської області.

Зокрема, апеляційна скарга Приватного підприємство «Будівельно-виробнича фірма «Євгенія» також містить підпис представника ОСОБА_3, що свідчить про те, що представник ОСОБА_2 знав про існування оскаржуваного рішення та мав змогу звернутись з апеляційною скаргою раніше.

Необхідність перегляду судового рішення, що набрало законної сили та чинне понад 4 роки, має бути зумовлена виключними обставинами (оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов'язки протягом усього часу чинності цього рішення), наявність яких є очевидною та безспірною, що обґрунтовувало би порушення принципу правової визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду, та виправдовувало таке порушення необхідністю відновлення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася до суду за таким переглядом, а також неможливістю цієї особи відновити свої права шляхом використання передбачених законом інших способів захисту.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 5/452/06.

Так, пунктом 1 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків, зокрема подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки.

Тобто, звернення особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній з апеляційною скаргою зі спливом строку понад один рік можливо лише, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що в зв'язку з тим, що на частині земельної ділянки, переданій в оренду ПП «БВФ «Євгенія» знаходиться комерційна нерухомість, що являється власністю третіх, право користування земельною ділянкою мало б перейти до власників нерухомості.

Зокрема, оскаржуваним судовим рішенням розірвано на майбутнє договір оренди землі від 23.02.2006р. реєстраційний №91, що укладений між Черкаською міською радою та Приватним підприємством «Виробнича фірма «Євгенія», що не позбавляє права ОСОБА_2 звернутись до Черкаської міської ради (орендодавця) для оформлення самостійного договору оренди земельної ділянки під приміщеннями, які належать ОСОБА_2

З огляду на викладене, судова колегія, у даному випадку не вбачає поважних підстав для поновлення процесуального строку та відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Частиною 4 статті 261 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній з 15.12.2017, передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення ОСОБА_2 матеріалів апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, в тексті апеляційної скарги скаржником заявлено клопотання, в якому просить залучити до участі в розгляді справи ОСОБА_2 в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог.

В зв'язку з тим, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, зазначене вище клопотання не розглядається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 119, 174, 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 10 березня 2015 року.

2. Відмовити ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 10 березня 2015 року у справі № 925/69/15.

3. Апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Черкаської області від 10 березня 2015 року у справі № 925/69/15 разом з доданими до неї документами повернути ОСОБА_2.

4. Копію даної ухвали надіслати учасникам у справі.

5. Матеріали справи № 925/69/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

О.О. Хрипун