ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"04" березня 2019 р.м. Харків Справа № 922/538/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши матеріали вх. № 03-17-294-19 від 22.02.2019

за позовом Заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, 64300, Харківська обл., м. Ізюм, вул. Донця - Захаржевського, 4;

прокурор, який забезпечує участь у справі: працівник прокуратури Харківської області, 61024, м. Харків, вул. Студентська, 5;

до відповідача - 1 Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, ;

відповідача - 2 ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1;

відповідача - 3 ФГ «Ранг», 63720, Харківська обл., Куп'янський район, с. Кіндрашівка, вул. Спортивна, 22, ;

про визнання незаконним та скасування наказу від 26.09.2014 № 2311-СГ, визнання недійсним договору оренди землі від 21.11.2014, визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки від 06.01.2017, зобов'язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1, ФГ «Ранг» в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про передачу в оренду земельної ділянки» від 26.09.2014 № 2311-СГ;

- визнати недійсним, укладений 21.11.2014 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 договір оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 21,9332 га, яка розташована за межами населених пунктів Кіндрашівської сільської ради Куп'янського району Харківської області та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки;

- визнати недійсним, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Ранг» договір суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 21,9332 га, яка розташована за межами населених пунктів Кіндрашівської сільської ради Куп'янського району Харківської області та скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки;

- зобов'язати ОСОБА_1 та ФГ «Ранг» повернути земельну ділянку загальною площею 21,9332 га, яка розташована за межами населених пунктів Кіндрашівської сільської ради Куп'янського району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_2 вартістю 476621, 65 грн. державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справи суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч. 3, 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватись з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатись в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результати реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України та пред'являти позов до суду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення (наказу) незаконним є оспорювання цивільного речового права (зокрема, права оренди земельної ділянки), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, наказом Держгеокадастру у Харківській області від 26.09.2014 № 2311-СГ надано громадянину ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення. Крім того, відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стан суб'єкту - ФОП ОСОБА_1 з 07.12.2010 припинено, номер запису 3000570.

Таким чином, земельна ділянка державної власності сільськогосподарського призначення була надана ОСОБА_1 в оренду як фізичній особі (громадянину Україну), а не фізичній особі-підприємцю.

Разом з тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

За таких обставин, з огляду на те, що підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинено ще до укладання договору оренди землі та подачі позову прокурором, відповідач - 2 не є суб'єктом господарювання, отже, позов не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що прокурор звертається до господарського суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про передачу в оренду земельної ділянки» від 26.09.2014 № 2311-СГ, яким надано громадянину ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, такий спір є приватноправовим і за суб'єктом складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов'язки саме фізичної особи.

Аналогічний правовий висновок міститься зокрема в постанові Верховного суду від 08.05.2018 по справі № 910/13755/17, від 15.02.2019 по справі № 911/4007/16.

Крім того, суд звертає увагу, що вимоги прокурора про визнати недійсним, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Ранг» договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення та зобов'язання ОСОБА_1 та ФГ «Ранг» повернути земельну ділянку загальною є похідними та будуть вирішені в залежності від прийнятого рішення у справі в порядку реституції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234, ст. 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1, ФГ «Ранг» про визнання незаконним та скасування наказу від 26.09.2014 № 2311-СГ, визнання недійсним договору оренди землі від 21.11.2014, визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки від 06.01.2017, зобов'язання повернути земельну ділянку.

2. Повернути позовну заяву та додані до неї документи.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 254, 255, 256 ГПК України.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 перехідних положень ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 04.03.2019.

Суддя Н.А. Новікова