ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019м. ДніпроСправа № 904/123/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у розмірі 14 950,00 грн. за неправильно зазначену масу вантажу.

Представники:

від позивача: Алєксєєв С.С., довіреність № 2154 від 30.10.2018 року, представник;

від відповідача: Селіванов О.В., довіреність № 37/ПУ/2019 від 03.12.2018 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" штраф у розмірі 14 950,00 грн. за неправильно зазначену масу вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, а саме в накладній № 46180915 у вагоні № 56953946 вказана маса вантажу складає 69 000 кг, фактично позивачем встановлено, що маса вантажу складає 71 500,00 кг, що на 2 500 кг більше, ніж зазначено в накладній та на 2 500 кг більше вантажопідйомності вагону.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (14 950,00 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 14.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 14.02.2019 року о 10:40 год.

29.01.2019 представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить суд відкласти судове засідання на іншу дату.

Також, 29.01.2019 представник відповідача подав до суду заяву про зменшення розміру штрафу з 14 950,00 грн. до 2 990,00 грн.

Крім того, 29.01.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, яким просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

08.02.2019 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

12.02.2019 представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, якими просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 14.02.2019, відповідно до статті 183 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 05.03.2019. Після перерви розгляд справи продовжено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснено відправлення вагону № 56953946 за накладною № 46180915 на станцію Родинська Донецької залізниці.

При прибутті вагону № 67915850 через станцію Павлоград - 1 Придніпровської залізниці, згідно акту загальної форми №22 № 454502/105 від 19.08.2018 при переважуванні вагону на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні.

Згідно з розділом Д комерційного акту № 454502/105 від 19.08.2018 вантаж вугілля кам'яне, брутто-93500кг, тара з документу 22000кг, нетто-71500кг, що більше маси зазначеної в документі на 2500кг, Зважування проводилось без відчеплення при повній зупинці на справних повірених 150т вагонних вагах №7 ст. Павлоград І повірка 26.07.2018 прийомоздавальником ОСОБА_3 в присутності ДС ОСОБА_4, приймальника поїздів ОСОБА_5 Зважування проводилось двічі комісією в тому ж складі, маса брутто - 93500кг. не змінилась. Навантаження в вагоні нижче бортів 0,1 м, з природними скосами вздовж бортів, до торцевої частини вагона, марковане продольними борознами, маркування не порушено, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, без дверний люка зачинені, течі та слідів течі вантажу не має. Начальник вантажного району по штату відсутній.

Причиною виникнення спору є стягнення штрафу за невірно вказану масу вантажу у сумі 14 950,00 грн., який відповідач відмовляється сплатити в добровільному порядку.

Відносини, пов'язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року із змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 1510 від 11.10.2002 року та № 1973 від 25.12.2002 року (далі - Статут залізниць України), визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У відповідності до статті 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною 1 статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (частини 1, 2, 3 статті 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (частини 1, 2 статті 24 Статуту залізниць України).

19.08.2018 при переваженні без відчеплення при повній зупинці вагону на справних 150 тн. вагонних вагах №7 станції Павлоград -1, що пройшли держповірку 26.07.2018 р. виявилось вага брутто - 93500 кг., тара по документу - 22000 кг., нетто - 71500 кг., що менше ваги, вказаної в документі на 2500кг., на доказ чого до матеріалів справи надані копії акту загальної форми ГУ-22 від 19.08.2018р. та копія комерційного акту № 454502/105 від 19.08.2018 р.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (частина 4 статті 52 Статуту залізниць України).

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 року № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Для засвідчення факту невірного визначення відправником маси вантажу, позивачем було складено комерційний акт № 454502/105 від 19.08.2018 р.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо того, що зазначений комерційний акт не може бути належним доказом по справі, оскільки був порушений порядок документування факту неправильного зазначення маси вагону, а саме не було зроблено запис про його складення, в порушення Правил складання актів з огляду на таке.

Відповідно до п.12, п. 14 Правил складання актів якщо при перевірці вантажу, що прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено"; така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у п. 10 цих Правил; цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції; новий акт у цьому разі не складається; одержувачу станція повинна видати складений комерційний акт у триденний термін; видача актів одержувачам провадиться під розписку на третьому примірнику акта, який зберігається на станції.

Крім того, відповідач самостійно вивозив автомобільним транспортом надлишок ватажу у кількості 2,50т., що підтверджено листом від 21.08.2018 № 8/4533 (а.с.70)

Отже, оцінюючи докази у справі у їх сукупності суд дійшов висновку про підтвердження матеріалами справи факту невірного зазначення маси вантажу у вагоні № 56953946, відправленому за накладною № 46180915 від 19.08.2018 р.

За неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (стаття 122 Статуту залізниць України).

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф підлягає стягненню у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за невірно зазначену відправником масу вантажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 14 950,00 грн.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

29.01.2019 відповідач подав до суду заяву про зменшення суми стягуваного штрафу до 2 990,00 грн.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Звертаючись до суду із заявою про зменшення розміру штрафу відповідач не навів обґрунтувань інтересу відповідача до зменшення суми штрафу, не надав доказів надмірності та непосильного розміру такого штрафу для відповідача, що є підставою для відмови у заяві відповідача про зменшення суми стягуваного штрафу.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ідентифікаційний код 00178353) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 14 950,00 грн., судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.03.2019

Суддя В.Г. Бєлік