УХВАЛА

25 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 909/475/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Національний банк України,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Скорзонера",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

розглянувши матеріали касаційної скарги Національного банку України

на постанову Західного апеляційного господарського суду

від 10.01.2019

у складі колегії суддів: Кордюк Г.Т. (головуючий), Плотніцький Б.Д., Хабіб М.І.

та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області

від 16.10.2018

у складі судді Грици Ю.І.

у справі №909/475/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорзонера"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019 поштовим відправленням, направленим на адресу Західного апеляційного господарського суду, Національний банк України звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою №18-0015/4230 від 24.01.2019 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі №909/475/18 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №909/475/18 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2019.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги Національного банку України, предметом касаційного оскарження є постанова Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019, яка прийнята за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 про призначення у справі №909/475/18 судової оціночно-земельної експертизи для вирішення питання щодо ринкової вартості земельних ділянок, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №110 від 17.10.2014, спір про звернення стягнення на які є предметом розгляду судів у справі №909/475/18; провадження у справі №909/475/18 зупинено.

На вирішення касаційного суду винесено питання доцільності призначення у справі №909/475/18 судової оціночно-земельної експертизи, зважаючи на обставини надання третьою особою звіту про оцінку майна гірськолижного курорту "Буковель" від 07.11.2017 зі строком дії у 12 місяців з дати його складення оцінювачем, який не закінчився на момент прийняття місцевим судом оскаржуваної ухвали від 16.10.2018, та з посиланням на право учасників справи на її розгляд впродовж розумного строку, який може бути порушено внаслідок зупинення місцевим судом, з яким погодився апеляційний суд, провадження у справі у зв'язку з призначенням судової оціночно-земельної експертизи земельних ділянок, що обтяжені іпотекою.

Колегія суддів касаційного суду зазначає, що питання реалізації господарськими судами права на призначення у справі судової експертизи неодноразово розглядалось Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду. Зокрема, у Постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.10.2018 у справі №910/9971/17 Верховний Суд дійшов висновку про безпідставність призначення судової експертизи у справі та порушення судом права учасника справи на її розгляд впродовж розумного строку, так як провадження у справі було зупинено. Приймаючи Постанову від 10.12.2018 у справі №910/9883/17 об'єднана палата Касаційного господарського суду дійшла висновку, що зупинення провадження у справі, пов'язане з призначенням судової експертизи, є процесуальною дією суду, яка зумовлена неможливістю вчинення судом процесуальних дій щодо розгляду справи до одержання висновку експерта за результатами призначеної у справі судової експертизи.

При цьому, Суд зазначає, що питання необхідності визначення судом при розгляді спору про звернення стягнення на предмет іпотеки початкової вартості іпотечного майна в грошовому вираженні вирішувалося Великою Палатою Верховного Суду при прийняті Постанови від 21.03.2018 у справі №235/3619/15-ц, в якій Суд дійшов висновку, що встановлення судом вартості предмета іпотеки при розгляді спору про звернення стягнення на предмет іпотеки не має вирішального значення, оскільки у виконавчому провадженні з виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки сторони не позбавлені права заявляти клопотання про визначення вартості майна, виходячи з його ринкової вартості.

Отже, в силу статей 73, 74, 76, 77, 79 ГПК України, сторони спору вправі доводити вартість іпотечного майна й іншими доказами, не обмежуючись при цьому висновками судової експертизи, і таким доказам в їх сукупності в порядку статті 86 ГПК України має бути надана оцінка судом при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відтак, питання доцільності зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи для визначення вартості майна, що є предметом іпотеки, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у зв'язку з чим, колегія суддів касаційного суду, керуючись приписами підпункту "а" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, дійшла висновку про можливість касаційного перегляду прийнятих у справі №909/475/18 судових рішень про призначення судової оціночно-земельної експертизи та зупинення у зв'язку із цим провадження у справі.

Частиною 5 статті 301 ГПК України встановлено, що перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Подані до Верховного Суду матеріали є достатніми для здійснення касаційного перегляду постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 та ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі №909/475/18 за касаційною скаргою Національного банку України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень частини 4 статті 294 та частини 8 статті 165 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним надати учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу Національного банку України до 21.03.2019.

На підставі викладеного та керуючись статтями 8, 119, 234, 290, 294, 301, підпунктом "а" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №909/475/18 за касаційною скаргою Національного банку України та здійснити перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 та ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі №909/475/18 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Надати учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу Національного банку України до 21.03.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Жуков

В.Я. Погребняк