Р І Ш Е Н Н Я

26 лютого 2019 року Справа № 913/585/18

Провадження №1/913/585/18

За позовом заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах

позивача ОСОБА_1 міської ради Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до 1-го відповідача Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

2-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ-О СЕРВІС, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 2156000 грн. 00 коп. та зобовязання повернути машину дорожню комбіновану вартістю 2156000 грн. 00 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Гулевич В.В.

В засіданні брали участь:

від прокуратури ОСОБА_2, прокурор відділу прокуратури Харківської області;

від позивача та відповідачів представники не викликались

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні 11.02.2019 оголошувалась перерва до 26.02.2019, 12-00.

Суть спору: про стягнення 2156000 грн. 00 коп. та зобовязання 1-го відповідача повернути машину дорожню комбіновану вартістю 2156000 грн. 00 коп. 2-му відповідачу.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши прокурора, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору.

Так, заступник керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Луганської області просить суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю ТРИ-О СЕРВІС (ідент. код 34596501) повернути Управлінню житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради грошові кошти у сумі 2156000 грн. та зобовязати останнє повернути вказаному товариству машину дорожню комбіновану на шасі КрАЗ 65055, державний знак НОМЕР_1 вартістю 2156000 грн. у порядку проведення двосторонньої реституції за наслідками визнання недійсним договору від 16.12.2016 № 17/12 купівлі-продажу машини дорожньої комбінованої.

Таким чином, має місце звернення до суду ОСОБА_1 місцевої прокуратури Луганської області, а правове регулювання участі прокурора у розгляді справ у господарському процесі регулюється ст. 53 ГПК України, згідно з якою прокурор для представництва інтересів держави в господарському суді повинен обґрунтувати, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Також ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2018 підтверджено підстави представництва заступником керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Луганської області інтересів держави в особі ОСОБА_1 міської ради Луганської області, врахувавши у т.ч. результати розгляду справи № 913/159/17 за позовом прокурора тими ж сторонами спору та той факт, що УЖКГ ОСОБА_1 міської ради утворюється та ліквідується ОСОБА_1 міською радою, утримується за рахунок коштів міського бюджету.

Про пасивну поведінку ОСОБА_1 міської ради в питанні повернення коштів, сплачених за машину дорожню вартістю 2156000 грн. свідчить відсутність заперечень на лист ОСОБА_1 місцевої прокуратури від 14.11.2018 № 03/05/4340 з повідомленням про намір звернутися до суду.

Правовідносини, повязані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а недійсність договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

При розгляді справи суд керується преюдиційністю фактів, що передбачено ст. 75 ГПК України. Зокрема, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням від 14.02.2018 у справі № 913/159/17 Господарський суд Луганської області визнав недійсним рішення тендерного комітету Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради про визнання переможцем процедури закупівлі машини дорожньої комбінованої ТОВ ТРИ-О СЕРВІС (2-го відповідача), та визнав недійсним договір купівлі-продажу від 16.12.2016 № 17/12, укладений між відповідачами у справі на підставі цієї оспорюваної тендерної процедури.

09.10.2018 Верховний Суд скасував постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.05.2018, а рішення Господарського суду Луганської області від 14.02.2018 залишив в силі.

Прокурор у позові зазначив, що при розгляді справи № 913/159/17 не вирішувалось питання про застосування наслідків визнання недійсним договору, тому виникла необхідність звернутись до суду з цим позовом та застосувати двосторонню реституцію за недійсним договором купівлі-продажу № 17/12 від 16.12.2016.

У відзиві від 28.01.2019 № 162 1-ий відповідач - Управління житлово-комунального господарства проти позову заперечує з посиланням на те, що прокурор звернувся з позовом без відповідних підстав для представництва інтересів держави з огляду на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові при розгляді справи № 924/1237/17.

Окрім цього, 1-ий відповідач повідомив, що ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.01.2017 по справі № 428/855/17 накладений арешт на автомобіль марки КРАЗ 65055, 2012 року випуску, який належить ТОВ ТРИ-О СЕРВІС, а також суд заборонив розпоряджатися та відчужувати майно на час досудового розслідування та судового провадження у кримінальному провадженні. З огляду на вищевикладене, на думку 1-го відповідача проведення реституції неможливо.

ТОВ ТРИ-О СЕРВІС відзив на позовну заяву не надав, однак, свою правову позицію у справі висловив у клопотанні про повернення позову прокурора з посиланням також на відсутність підстав для представництва інтересів держави. Зокрема, 2-ий відповідач зазначає, що позивачем у справі виступило не Управління Житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради, а ОСОБА_1 міська рада, яка не є учасником спірних правовідносин.

ОСОБА_1 місцева прокуратура у запереченнях на вказане клопотання доводи 2-го відповідача відхиляє та наголошує, що відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його повне задоволення з огляду на наступне.

Так, правове регулювання правовідносин сторін здійснюється Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Як звісно, наслідки недійсності правочину залежать від того, чи було його виконано. Якщо сторони не приступили до виконання правочину, то він і не підлягає виконанню, тобто жодна із сторін не вправі вимагати його виконання. Якщо ж правочин уже виконано повністю або частково (передане майно, сплачені кошти), то наслідки такі: двостороння реституція, при неможливості повернення відшкодування вартості того, що одержано, за цінами які існують на момент відшкодування, відшкодування збитків, інші правові наслідки, передбачені ЦК України або іншими законами.

Також в п. 2.15 постанови пленуму ВГС України від 29.05.2013 № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними зазначено, що наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише стосовно сторін даного правочину, тому на особу, яка не брала участі в правочині, не може бути покладено обов'язок повернення майна за цим правочином.

Змістом рішення у справі № 913/159/17 та матеріалами цієї справи підтверджується, що 26.12.2016 Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради перерахувало платіжним дорученням № 411 (арк. справи 34) перераховано ТОВ ТРИ-О-СЕРВІС грошові кошти у сумі 2156000 грн. 00 коп. за придбання машини дорожньої комбінованої.

У листі від 05.11.2018 № 1678 (арк. справи 57) Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради підтверджує, що вантажний автомобіль КРАЗ 65055 знаходиться на його балансі, тобто передача автомобіля від 2-го відповідача 1-му відповідачу відбулась.

За таких обставин для застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину (договору купівлі-продажу від 16.12.2016 № 17/12) у вигляді реституції Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради має повернути вантажний автомобіль КРАЗ 65055 Товариству з обмеженою відповідальністю ТРИ-О СЕРВІС, яке має повернути його вартість у сумі 2156000 грн. 00 коп. 1-му відповідачу.

Факт звернення з позовом заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Луганської області за наслідками недійсності договору купівлі-продажу від 16.12.2016 № 17/12 узгоджуються з ч. 5 ст. 216 ЦК України, якою передбачено, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою. Так, на час звернення з позовом договір купівлі-продажу від 16.12.2016 № 17/12 визнаний недійсним, що було передумовою для захисту права ОСОБА_1 міської ради Луганської області, яка профінансувала придбання автомобіля, який не відповідав технічним вимогам до предмета закупівлі.

Задоволення позову не на користь позивача, а шляхом зобовязання відповідачів провести реституцію відносно один одного не протирічить чинному процесуальному законодавству, оскільки саме такий спосіб захисту (ст. 216 ЦК України), є ефективним. Також він обумовлюється статусом УЖКГ ОСОБА_1 міської ради, яке фінансується органом місцевого самоврядування, але є самостійною юридичною особою та головним розпорядником бюджетних коштів.

Посилання відповідачів на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові при розгляді справи № 924/1237/17, судом не може бути враховане, оскільки у цій справі не розглядалось питання проведення реституції між сторонами.

Арешт автомобіля КРАЗ 65055, накладений ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 30.01.2017 у справі № 428/855/17 та заборона розпоряджатися та відчужувати майно на час досудового розслідування та судового провадження не є перешкодою для розгляду справи по суті, оскільки це тимчасові заходи забезпечення кримінального провадження, які стосуються виконання судового рішення.

За таких обставин позов задовольняється повністю з віднесенням судових витрат на відповідачів порівну у відповідності до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 53, 75, 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ-О СЕРВІС, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Заводська, б. 12, ідент. код 34596501 на користь Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гагаріна, буд. 115, ідент. код 23264003 - 2156000 грн. 00 коп. вартості машини дорожньої комбінованої на шасі КрАЗ 65055 державний знак НОМЕР_1, видати на виконання наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Зобовязати Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гагаріна, буд. 115, ідент. код 23264003 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ТРИ-О СЕРВІС, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Заводська, б. 12, ідент. код 34596501 машину дорожню комбіновану на шасі КрАЗ 65055 державний знак НОМЕР_1 вартістю 2156000 грн. 00 коп., видати на виконання наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гагаріна, буд. 115, ідент. код 23264003 на користь прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Богдана Ліщини, 27, ідент. код 02909921 судовий збір у сумі 32340 грн. 00 коп., видати на виконання наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ-О СЕРВІС, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Заводська, б. 12, ідент. код 34596501 на користь прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Богдана Ліщини, 27, ідент. код 02909921 судовий збір у сумі 32340 грн. 00 коп., видати на виконання наказ після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення 04.03.2019.

Суддя Н.М.Зюбанова