ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3438/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків
до ТОВ "Гарант ОСОБА_1", м. Київ
про стягнення коштів, розірвання договору та повернення майна
за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року до господарського суду звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області та просить стягнути з ТОВ" Гарант ОСОБА_1" ( АДРЕСА_1, Солом*янський р-н, м.Київ, 03680, ) на користь РВ ФДМУ по Харківській області ( майдан Театральний 1, м. Харків, 61057, , отримувач : УК в м. Харків, м. Харків, ( 22080200, код ЄДРПОУ УДКСУ 37999649, номер рахунку 0002, установа банку : Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998) заборгованість з орендної плати в розмірі 8 439,51 грн. ( за період з листопада 2014 року по вересень 2018 року) , та штраф в розмірі 2909,08 грн.

Розірвати договір оренди від 03.02.2014 року № 5685-Н, укладений між РВ ФДМУ по Харківській області ( майдан Театральний, 1, м. Харків, 61057, ) та ТОВ" Гарант ОСОБА_1" ( вул. Солом*янська, 3 кв. 920, Солом*янський район, м. Київ, 03680, ).

Зобов*язати ТОВ" Гарант ОСОБА_1" ( вул. Солом*янська, 3.кв. 920, Солом*янський р-н, м. Київ, 03680, ) звільнити державне окреме індивідуально визначене майно : частини стін переходу на 2-ому ( площа 2,16 кв.м.) та 3-му ( площа 2,16 кв.м) поверсі 7- поверхового учбово-лабораторного корпусу МЕТ ( інв. 10300011, літ. за тех. паспортом "Е-7") зареєстрований номер майна 02071151.27.ШЕРШХХ037, загальною площею 4,32 кв.м. за адресою : м.Харків, вул. Революції,12, що перебуває на балансі Харківського національного університету міського господарства ім. О.М.Бекетова, та повернути майно балансоутримувача по акту приймання-передавання, погодженим з орендодавцем.

Судові витрати покласти на відповідача.

В березні 2019 року позивач подав письмові пояснення та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати в розмірі 286,48 грн. за період грудень 2014 року та січень 2015 року ( а.с.59-62).

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди за № 5685-Н від 03.02.2014 року та ст. 10 ,18, 19 Закону України " Про оренду державного та комунального майна".

17.12.2018 року господарський суд відкрив провадження у справі та призначив справу за правилами загального позовного провадження на 14.01.2019 року на 10 год.

10.01.2019 року до суду повернулася ухвала суду від 17.12.2018 адресована відповідачу ТОВ" Гарант ОСОБА_1" з відміткою поштового відділення " за закінченням строку зберігання " ( а.с.36).

14.01.2019 року суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 30.01.2019 року до 11 год. ( а.с.41).

В судовому засіданні позивачем було заявлене клопотання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті про що 30.10.2019 року судом прийнята ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 18.02.2019 року. ( а.с.47).

18.02.2019 року протокольною ухвалою було відкладено розгляд справи по суті на 04.03.2019 року на 9 годину. ( а.с.51).

Станом на 26.02.2019 року до суду повернулася ухвала адресована ТОВ" Гарант ОСОБА_1" з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" яка долучається до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та були повернуті до суду закінченням терміну зберігання, про що свідчать довідки ПАТ Укрпошта.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне, що 03.02.2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" було укладено договір оренди за № 5685-Н ( а.с.15-18).

Предметом цього договору є строкове, платне користування державним майном , а саме частинами стін переходу на 2-ому ( 2,16 м2) та 3-му ( площа 2,16 м2) поверхах 7 ми - поверхового учбово-лабораторного корпусу ТЕТ ( інв. № 10300011, літ. за тех. паспортом "Е-7") реєстровий номер майна 02071151.27.ШЕРШХХ037, загальною площею 4,32 м.2, за адресою м. Харків, вул.Революції,12, що перебуває на балансі Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова ( ) , вартість якого визначена згідно з висновком про вартість оцінки на 10 вересня 2013 року і становить за незалежною оцінкою 15700,00 грн.

У відповідності до п. 1.2. договору, майно передається в оренду з метою : розміщення носіїв соціальної та комерційної реклами.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.4. Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передавання майна. Обов'язок щодо складання акта приймання - передавання покладається на орендодавця.

Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців , що діє з 03 лютого 2014 до 03 лютого 2017 включно (пункт 10.1. Договору). Після закінчення терміну дії Договору оренди подальше використання об*єкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства та за зверненням Орендаря.

Відповідно до пунктів 10.3., 10.4., 10.6. Договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються договором про внесення змін, який є невід'ємною частиною договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди.

Пунктом 10.6. Договору передбачено, що чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання - передавання між орендарем та балансоутримувачем. Обов'язок щодо складання акта приймання передавання про повернення майна покладається на орендаря (пункти 10.9., договору).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач передав, а відповідач прийняв без зауважень за актом приймання-передачі від 03.02.2014 державне майно, а саме частини стін переходу на 2-ому ( 2,16 м2) та 3-му ( площа 2,16 м2) поверхах 7 ми - поверхового учбово-лабораторного корпусу МЕТ ( інв.№ 10300011, літ. за тех. паспортом "Е-7") реєстровий номер майна 02071151.27.ШЕРШХХ037, загальною площею 4,32 м.2, за адресою м. Харків, вул.Революції,12, яке згідно довідок Балансоутримувача від 25.04.2013 року 3 1343 та від 25.04.2013 року не потребує поточного або капітального ремонту. Майно знаходиться на балансі Харківського національного університету міського господарства ім.О.М.Бекетова. ( а.с.18 зворотня сторона аркуша).

Як свідчать письмові пояснення позивача до позовної заяви від 04.03.2019 року договір оренди за № 5685-Н від 03.02.2014 року укладений між позивачем та ТОВ "Холдинг Груп" припинив свою дію 31.01.2015 року. Акти приймання-передачі орендованого майна між сторонами підписані та направлені на адресу ФДМ Україна та ТОВ" Гарант ОСОБА_1", про що свідчить лист балансоутримувача від 01.03.2019 року за № 488. ( а.с.60).

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача 286,48 грн. як заборгованість з орендної плати з листопада 2014 року по січень 2015 року ( включно).

Задовольняючи позовні вимоги частково , суд виходить з наступного, що позивачем не заперечується, і це підтверджено матеріалами справи, що об'єкт оренди відповідачем балансоутримувачу повернено; спірне нерухоме майно на теперішній час перебуває у користуванні балансоутримувача у зв*язку з закінченням договору оренди майна , пунктом 10.10 договору сторони обумовили, що обов'язок щодо складання акта приймання - передавання про повернення майна покладається безпосередньо на орендодавця (позивача ), акт підписано, про що не заперечує позивач.

Статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендодавцями державного майна є Фонд державного майна України та його регіональні відділення.

Згідно зі статтею 287 Господарського кодексу України, Фонд державного майна України, його регіональні відділення є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

Предметом даного спору є повернення державного майна з оренди, яке здавалося позивачу, а до спірних правовідносин, які виникли між сторонами, мають бути застосовані не лише умови Договору, але й відповідні положення Цивільного і Господарського кодексів, а також норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна", які є спеціальними і визначають певні особливості укладення та пролонгації договорів оренди державного майна.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статей 626, 627, 628 та 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України та частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною четвертою статті 284 Господарського кодексу України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також встановлено статтею 764 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Вищевказаними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Поряд із цим, пунктом 10.4 Договору передбачено, що після закінчення терміну дії Договору оренди подальше використання об*єкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства та за зверненням Орендаря.

Таким чином, за умовами спірного Договору після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендар.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно із частиною другою статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Згідно частини першої статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Судом встановлено, що сторонами у пунктах 10.9., 10.10. Договору оренди обумовлено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання - передавання між орендарем та балансоутримувачем.

Як було встановлено в судовому засідання на день звернення з позовною заявою наявність боргу у позивача існувала за період за листопад 2014 року на суму 120,28 грн., за грудень 2014 року - 123,89 грн. та за січень 2015 року - 127,73 грн. що становить разом 371,90 грн. разом з тим у відповідача була переплата в розмірі 85,42 грн. ( 371,90 - 85,42 грн. = 286,48 грн.).

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Судові витрати у відповідно до ст. 129 ГПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст129, 162, 194, 195, 232, 233,238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" ( , м.Київ, вул. Солом*янська, 3 кв. 920, Солом*янський район ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області ( , майдан Театральний, 1 м.Харків ) суму 286,48 грн. заборгованості з орендної плати та судовий збір в розмірі 44,48 грн.

В іншій частині відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 07.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_3