СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2019 р. справа №905/2169/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргуАкціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
ухваленого 14.01.2019р. (повний текст підписано 14.01.2019р.) у м. Харкові
у справі №905/2169/18 (суддя Зекунов Е.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області
до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області
про стягнення 41210,51грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення збитків, які виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні в сумі 41210,51грн.

2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.11.2018р. було відкрито провадження у справі №905/2169/18 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.01.2019р. (повний текст підписано 14.01.2019р.) у справі №905/2169/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» були задоволені в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання залізницею своїх зобовязань зі збереження ввіреного їй вантажу за договором перевезення, враховуючи також вірний розрахунок вартості недостачі вантажу (збитків) та не доведення втрати такого вантажу через незалежні від залізниці причини. Окрім того, місцевим судом було зазначено, що залізнична накладна №49800295 від 19.05.2018р. містить переуступний напис про те, що право на пред'явлення претензії та позову передано Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», а отже останній правомірно звернувся до суду з позовними вимогами.

ІІ. ОСОБА_6 зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019р. у справі №905/2169/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Також апелянт просить стягнути з Позивача витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- місцевим судом залишено поза увагою доводи Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не наведено підстав їх відхилення, зокрема щодо неналежності доказів у справі підписання комерційних актів лише двома представниками залізниці та відсутність підпису начальника вантажного району.

- в комерційних актах відсутній підпис начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи). Комерційні акти підписані лише двома представниками залізниці і вантажоодержувачем, а отже оформлені з порушенням Правил складання актів і не є належними доказами у справі (постанова обєднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018р. у справі №916/2450/17).

- місцевим судом не було враховано заперечення щодо визначення вартості втраченого вантажу, оскільки рахунок-фактура №90593745 від 31.08.2018р. містить різну фактичну ціну за вугілля камяне, Г(Г2)Р(0-200) від 1171,27грн. до 2310,03грн. без ПДВ. Відтак, означений документ не дає можливості встановити вартість вугілля, завантаженого саме в спірні вагони №61297370, №53186284, №62965413.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», в межах визначеного апеляційним судом строку, наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, зазначає, що посилання апелянта на недоліки у власному документі є недоречними, адже саме залізниця несе відповідальність за правильність складання комерційних актів, що також дає підстави вважати, що ці недоліки були допущені посадовими особами Акціонерного товариства «Українська залізниця» свідомо, з наміром уникнути відповідальності.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 07.02.2019р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2 і ОСОБА_3

9. Ухвалою від 08.02.2019р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №905/2169/18, а ухвалою від 25.02.2019р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

10. Враховуючи викладене в п.8 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

12. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 19.05.2018р. за залізничною накладною №49800295 (а.с.11) Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (Відправник) зі станції відправлення Добропілля ОСОБА_5 залізниці було відправлено на станцію ОСОБА_5 залізниці на адресу Відокремленого підрозділу «Курахівська теплова електрична станція» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (Одержувач) вугілля кам'яне марки Г(Г2)Р(0-200) у вагоні №61297370 в кількості 70000кг, у вагоні №53186284 в кількості 69700кг. та у вагоні №62965413 в кількості 70000кг.

У п.20 накладній №49800295 від 19.05.2018р. також зазначено, що вугілля у вологому стані (вологість 8,0%). Вантаж завантажено нижче рівня бортів, а поверхня вантажу маркована двома повздовжніми борознами вздовж вагону.

Також означена накладна містить напис про те, що право на пред'явлення претензії та позову передано Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», який засвідчено підписами генерального директора та головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (Одержувача) та скріплено печаткою підприємства.

13. Під час прибуття вагону на станцію ОСОБА_5 залізниці 23.05.2018р. було проведено перевірку на підставі ст.24 Статуту залізниць України та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагонах №61297370, №53186284, №62965413 масі вантажу, зазначеній Відправником у накладній №49800295 від 19.05.2018р.

14. Так, на підставі акту загальної форми №232 від 22.05.2018р. було проведено комісійне переважування вагонів №61297370, №53186284, №62965413 на 200-тонних тензометричних вагах Одержувача, повірених 21.12.2017р., та в результаті чого встановлено, що:

- у вагоні №61297370 фактична маса брутто вагону склала 87250кг, вага тари - 23400кг, а маса вантажу нетто - 63850кг, що менше даних, зазначених у залізничній накладній на 6150кг. Також під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері зачинені, витікання вантажу немає. Над 1-2 люками є поглиблення шириною 1м, глибиною 40см, а над 6-7 люками шириною 2м, глибиною 40см, довжиною 1м.

Означений факт недостачі вантажу у вагоні №61297370 зазначений в комерційному акті №481001/30 від 23.05.2018р. (а.с.8), підписаний начальником станції ОСОБА_7, комерційним агентом ОСОБА_8 та прийомоздавачем КТЕС ОСОБА_9

- у вагоні №53186284 фактична маса брутто вагону склала 84750кг, вага тари - 24000кг, а маса вантажу нетто - 60750кг, що менше даних зазначених у залізничній накладній на 8950кг. Також під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері зачинені, витікання вантажу немає. Над 1-2 люками є поглиблення на всю ширину вагону, глибиною 40 см, довжиною 1м.

Означений факт недостачі вантажу у вагоні №53186284 зазначений в комерційному акті №481001/31 від 23.05.2018р. (а.с.9), підписаний начальником станції ОСОБА_7, комерційним агентом ОСОБА_8 та прийомоздавачем КТЕС ОСОБА_9

- у вагоні №62965413 фактична маса брутто вагону склала 81600кг, вага тари - 23300кг, а маса вантажу нетто - 58300кг, що менше даних, зазначених у залізничній накладній на 11700кг. Також під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері зачинені, витікання вантажу немає. Над 1-2 люками є поглиблення на всю ширину вагону, глибиною 40 см, довжиною 1м, маркування порушене.

Означений факт недостачі вантажу у вагоні №62965413 зазначений в комерційному акті №481001/32 від 23.05.2018р. (а.с.10), підписаний начальником станції ОСОБА_7, комерційним агентом ОСОБА_8 та прийомоздавачем КТЕС ОСОБА_9

Перелічені комерційні акти не містять підпису начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи).

15. Матеріали справи також містять акт прийому-передачі №90511234 від 31.05.2018р. до договору №25/12-ДУ-12.2-956 від 25.12.2012р. (а.с.а.с.12-14), складений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Трейдінг», а також рахунок-фактуру №90511234 від 31.05.2018р. до договору №25/12-ДУ-12.2-956 від 25.12.2012р. (а.с.14 зворотна сторона), відповідно яких вартість однієї тони вугілля камяного у вагонах №61297370, №53186284 та №62965413 складає 1822,99грн. з ПДВ (1519,16грн.+20%ПДВ=1822,99грн.).

16. Вказані в п.п.12-15 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Так, враховуючи напис на залізничній накладній №49800295 від 19.05.2018р. про передачу права на пред'явлення претензії та позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», останній звернувся з позовними вимогами до суду про стягнення з залізниці отриманих збитки через незбереження перевезеного вантажу в сумі 41210,51грн.

17. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного кодексу України, Статуту залізниць України, Закону України «Про залізничний транспорт» та Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

18. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб'єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

19. Сутність розглядуваного спору полягає у стягненні з Відповідача збитків, які виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні його залізничним транспортом в сумі 41210,51грн. (загальна вартість недостачі, виявленої у вагонах №61297370, №53186284, №62965413).

20. Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України. Таким чином, оскільки ч.2 ст.307 Господарського кодексу України та ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України вказують на можливість підтвердження укладання договору перевезення вантажу фактом складання провізного документу, у тому числі накладної, складена залізнична накладна №49800295 від 19.05.2018р. є належним підтвердженням виникнення договірних правовідносин з перевезення вантажу, а саме вугілля кам'яне марки Г(Г2)Р(0-200) у вагоні №61297370 в кількості 70000кг, у вагоні №53186284 в кількості 69700кг. та у вагоні №62965413 в кількості 70000кг.

21. Беручи до уваги правову природу розглядуваних правовідносин, кореспондуючі права та обов'язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів Господарського, Цивільного кодексів України, Закону України «Про залізничний транспорт», Статуту залізниць України та інших підзаконних нормативно-правових актів. Так, ч.5 ст.306 Господарського кодексу України передбачає регламентацію умов перевезення вантажів, серед іншого, транспортними статутами.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

22. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору (п.20 цієї постанови), апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов'язків сторін.

23. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

24. Своєю чергою, п.110 Статуту залізниць України передбачає обовязок залізниці відповідати за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі Одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству, що узгоджується із приписами ст.12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.314 Господарського кодексу України. Окрім цього, відповідно до п.113 Статуту залізниць України, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

25. Відповідно до ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує завдану недостачею, псуванням або пошкодженням вантажу шкоду у розмірі дійсної його вартості або у розмірі тієї суми, на яку знижено вартість вантажу. Недостача маси вантажу, з огляду на яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вантажу під час перевезення, оскільки навіть у разі розкрадання вантажу під час перевезення недостача в межах граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати не пов'язана із розкраданням.

26. Місцевим судом було вірно зазначено, що згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, в той час як за даними комерційного акту №481001/30 від 23.05.2018р. недостача у вагоні №61297370 складає 6150кг, за даними комерційного акту №481001/31 від 23.05.2018р. недостача у вагоні №53186284 - 8950кг, за даними комерційного акту №481001/32 від 23.05.2018р. недостача у вагоні №62965413 - 11700кг.

27. Доводи апеляційної скарги щодо неможливості встановлення вартості вугілля, завантаженого у вагони №61297370, №53186284 та №62965413, відхиляється судом апеляційної інстанції, оскільки визначені номери вагонів, які дозволяють ідентифікувати й номер залізничної накладної, що, своєю чергою, дозволяє встановити за актом прийому-передачі №90511234 від 31.05.2018р. (містить посилання на вагони №61297370, №53186284 та №62965413 та залізничну накладну №49800295) відповідну партію поставки (№291), за загальною масою якої (1088,039т) з рахунку-фактури №90511234 від 31.05.2018р. можна визначити вартість тонни вугілля.

28. Між тим, в ч.1 ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт», що кореспондується зі ст.129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів посвідчуються актами.

При цьому, обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника та вантажоодержувача при перевезенні вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами (подаються лише в оригіналі), які складають станції залізниць у випадках, передбачених ст.129 Статуту (у тому числі в разі невідповідності маси вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах).

Відповідно до п.10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці. Отже, діюче законодавство імперативно встановлює обовязкову необхідність трьох підписів визначених співробітників залізниці в комерційному акті.

29. Своєю чергою, дослідивши наявні в матеріалах справи комерційні акти №481001/30 від 23.05.2018р., №481001/31 від 23.05.2018р. та №481001/32 від 23.05.2018р., які є підставою для матеріальної відповідальності залізниці в розглядуваному випадку, апеляційним судом встановлено невідповідність їх оформлення зазначеним в п.10 Правил складання актів (ст.129 Статуту залізниць України) вимогам - не містять підпису начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи). Підпис комерційного агенту ОСОБА_8, участь якого за змістом п.10 Правил складання актів є факультативною, не усуває означеного недоліку.

30. Відносно заперечень проти апеляційної скарги, викладених у відзиві Позивача (п.7 цієї постанови), судова колегія зазначає, що оскільки п.10 Правил складання актів вимагає саме від залізниці забезпечення належного складання комерційних актів через імперативні вимоги обовязкової участі та підпису трьох визначених її представників, остільки ігнорування Відповідачем цих вимог з невизначених підстав є несумісним із гарантіями ст.1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. у випадку, коли мова йде про відновлення майнових інтересів власника вантажу. Означена обставина зумовлює необхідність реагування з боку апеляційного суду в порядку ч.1 ст.246 Господарського процесуального кодексу України, однак не усуває недоліку щодо належності наявних доказів (комерційних актів), якими обґрунтовані позовні вимоги.

31. Апеляційний суд звертає увагу, що попри наявність відповідних зауважень з приводу оформлення комерційних актів у відзиві Відповідача, переглядуване судове рішення всупереч вимог ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України не містить правової оцінки вказаних істотних для цього спору доводів, що є несумісним із гарантіями ст.6 вказаної Конвенції.

При цьому, матеріали справи не містять жодних заяв Позивача відносно невчинення Відповідачем дії з належного оформлення вказаних комерційних актів та відомостей про вжиті з цього приводу судом заходи в порядку ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

32. Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині та зазначає, що через недоліки оформлення наявні в матеріалах справи комерційні акти №481001/30 від 23.05.2018р., №481001/31 від 23.05.2018р. та №481001/32 від 23.05.2018р. не можуть вважатися належними і достовірними доказами у розумінні ст.ст.76, 78 Господарського процесуального кодексу України. Цей висновок щодо застосування норм матеріального права (п.10 Правил складання актів) при здійснення оцінки наявних доказів узгоджується з релевантною для даного випадку позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23.11.2018р. у справі №916/2450/17, врахування якої визначено ч.4 ст.236 цього Кодексу.

33. З огляду на викладені в п.п.28-32 цієї постанови міркування, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування переглядуваного рішення на підставі п.2 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України через недоведеність позовних вимог та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля».

Це зумовлює задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та віднесення на рахунок Позивача згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрат зі сплати судового збору як за подання позовної заяви так і за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019р. (повний текст підписано 14.01.2019р.) у справі №905/2169/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2019р. (повний текст підписано 14.01.2019р.) у справі №905/2169/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №905/2169/18, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля Донецької області до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області про стягнення збитків в сумі 41210,51грн. відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька обл., м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, буд.1А, ідентифікаційний код 37014600) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «ОСОБА_5 залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд.22, ідентифікаційний код 40150216) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2643,00грн.

5. Доручити Господарському суду Донецької області видати наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2019р.

Головуючий, суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР 04.03.2019р.