РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/58/19
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/58/19, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ЦЕНТР»

вул. Роменська,1 м. Бахмач, Чернігівська обл., 16500

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.. Шевченка

вул. Перемоги, 1А, с.Черниш, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 15522

про стягнення 572 481,51 грн

за участю

представника позивача: не з"явився;

представника відповідача: не з"явився;

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю СТРОЙ ЦЕНТР звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка про стягнення 572 481,51 грн заборгованості, а саме: 389 100,96 грн боргу за поставлений товар, 49 038,91 грн пені, 4 091,90 грн 3% річних, 130 249,74 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів № 105 від 20.03.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/58/19 у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 12.02.2019 та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції № 873, №881.

12.02.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява від 11.02.2019 про закриття провадження у справі в частині стягнення 189 100,96 грн боргу у звязку з частковою оплатою відповідачем суми заборгованості.

Крім того, позивач у заяві від 11.02.2019 просить суд вирішити питання про повернення ТОВ «СТРОЙ ЦЕНТР» 2 836,51 грн судового збору на підставі п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Суд прийняв заяву до розгляду та долучив до матеріалів справи.

У судове засідання 12.02.2019 представники сторін не зявились.

У судовому засіданні 12.02.2019 судом оголошено перерву до 26.02.2019 до 14 год.10 хв.

26.02.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Суд заяву позивача задовольнив та долучив до матеріалів справи.

Від відповідача до початку судового засідання надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату для надання можливості врегулювання спору мирним шляхом.

Клопотання задоволено, у судовому засіданні судом оголошено перерву до 12.03.2019.

В судове засідання 12.03.2019 повноважні представники сторін не з"явились.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 04.01.2019 встановлено строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву, а саме 15 днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до рекомендованого повідомлення № 881 відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 19.01.2019.

Таким чином, останнім днем подання відзиву на позов є 04.02.2019.

Відповідач у встановлені судом строки відзиву на позов не надав.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції, № 752, №760.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частину рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Фактичні обставини справи.

20.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ЦЕНТР» (далі - Постачальник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім.. Шевченка (далі - Покупець) укладено договір № 105 поставки нафтопродуктів (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобовязувався у відповідності із замовленням передавати партіями у власність Покупцю нафтопродукти (далі - ОСОБА_1), а Покупець зобовязувався приймати нафтопродукти та своєчасно здійснювати їх оплату на умовах даного Договору та Додаткових угод до нього (п. 1.1. Договору).

Істотними умовами цього Договору є кількість, асортимент, ціна (вартість) та умови поставки ОСОБА_1, які узгоджуються сторонами шляхом укладання (підписання) письмових Додатків до цього Договору. Додатки (додаткові угоди) до цього Договору становлять його невідємну частину з моменту підписання їх уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (п. 1.2. Договору).

Відповідно до розділу 3 Договору «Ціна і порядок розрахунків», зокрема п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.6., 3.7., 3.9., Покупець зобовязується оплатити ОСОБА_1 згідно з умовами, визначеними у Додаткових угодах до даного Договору. У разі проведення поставки ОСОБА_1 без підписання додаткової угоди (за усним/письмовим замовленням), на дану партію ОСОБА_1 Покупець зобовязаний провести 100% передоплати.

Оплата здійснюється на підставі виставленого Постачальником рахунку, якщо інше не передбачено в Додаткових угодах до цього Договору. У випадку неотримання від Постачальника рахунку оплата проводиться протягом 2 (двох) банківських днів по реквізитах, вказаних у Договорі.

Рахунок надсилається Покупцю факсимільним звязком або електронною поштою, а оригінал передається Покупцю в момент отримання ОСОБА_1 разом з додатковою угодою та видатковою накладною.

Датою оплати ОСОБА_1 вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Якщо не передбачена 100% попередня оплата за ОСОБА_1, ціна товару фіксується в Додатковій угоді та не підлягає зміні, якщо умови Додаткової угоди виконані.

Кінцеві розрахунки за отриманий ОСОБА_1 здійснюється покупцем на підставі рахунку, виставленого Постачальником не пізніше 2 (двох) банківських днів після отримання ОСОБА_1, з урахуванням особливостей п. 3.2. Договору.

Платіжне доручення в банківській установі Покупця обовязково повинно містити посилання на цей Договір та номер відповідного рахунку.

Відповідно до п. 4.1. Договору Постачальник зобовязується відвантажити Покупцю ОСОБА_1 у відповідності з поданою заявкою та у відповідності з відповідною додатковою угодою до даного Договору.

У разі 100% передплати Постачальник зобовязується відвантажити Покупцю ОСОБА_1 у день отримання коштів, якщо інше не передбачено додатковою угодою (п. 4.2. Договору).

Згідно з п. 4.3. Договору ОСОБА_1 поставляється Покупцю партіями, в кількості і по ціні, за умовами, які визначені в Додатковій угоді до даного Договору.

Відповідно до п. 4.9. Договору перехід права власності на ОСОБА_1 та ризиків відбувається в момент передачі ОСОБА_1. Моментом передачі ОСОБА_1 за кількістю та якістю ОСОБА_1 вважається дата підписання товаро-транспортних накладних про їх отримання Покупцем.

Пунктом 6.4. Договору визначено, що у випадку порушення Покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених п. 3.1. Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується на весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами Договору , без обмеження шестимісячним або іншим строком нарахування та стягнення пені, визначеного чинним законодавством.

У випадку, якщо термін прострочення Покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, Покупець зобовязаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі 25% від суми заборгованості не пізніше 20 календарних днів після дати прострочення проведення таких розрахунків (п. 6.5. Договору).

Відповідно до п. 9.4. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його укладання (тобто з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін) та діє протягом одного року, але в будь-якому разі до моменту повного виконання Сторонами своїх зобовязань за цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем в період з 27.03.2018 по 21.05.2018 було здійснено поставку нафтопродуктів на загальну суму 520998,96 грн, а саме:

по Додатковій угоді № 1 від 27.03.2018 на підставі видаткової накладної № Ц357 від 27.03.2018 позивачем поставлено ОСОБА_1 на загальну суму 131 898,00 грн (з ПДВ). Строк оплати: до 31.08.2018 (п. 4 Додаткової угоди № 1);

по Додатковій угоді № 2 від 02.05.2018 на підставі видаткової накладної № Ц667 від 02.05.2018 позивачем поставлено ОСОБА_1 на загальну суму 128 707,20 грн (з ПДВ). Строк оплати: до 31.08.2018 (п. 4 Додаткової угоди № 2);

по Додатковій угоді № 3 від 04.05.2018 на підставі видаткової накладної № Ц713 від 05.05.2018 позивачем поставлено ОСОБА_1 на загальну суму 128 707,20 (з ПДВ). Строк оплати: до 31.08.2018 (п. 4 Додаткової угоди № 3);

по Додатковій угоді № 4 від 21.05.2018 на підставі видаткової накладної № Ц811 від 21.05.2018 позивачем поставлено ОСОБА_1 на загальну суму 131 686,56 грн (з ПДВ). Строк оплати: до 30.09.2018 (п. 4 Додаткової угоди № 4);

Позивачем виписані товаро-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів за формою №1-ТТН, а саме: № 000000339 від 27.03.2018, № 000000617 від 02.05.2018, № 000000659 від 05.05.2018, № 000000754 від 21.05.2018.

Для отримання товару відповідачем видані довіреності: № 3 від 27.03.2018, № 5 від 02.05.2018, № 6 від 04.05.2018, №7 від 14.05.2018.

Позивачем виставлялись відповідачу рахунки на оплату, а саме: № Ц331 від 27.03.2018 на суму 131898,00 грн, № Ц610 від 02.05.2018 на суму 128 707,20 грн, № Ц641 від 04.05.2018 на суму 128 707,20 грн, № Ц735 від 21.05.2018 на суму 131 686,56 грн.

Видаткові накладні та товаро-транспортні накладні підписані сторонами та скріплені печатками, заперечення і зауваження відсутні.

Відповідачем 19.09.2018 здійснено часткову оплату за поставлений Позивачем ОСОБА_1 на суму 131 898,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «СТРОЙ ЦЕНТР» № 84 за період з 19.09.2018 до 19.09.2018 (а.с 43).

Вартість ОСОБА_1, отриманого Відповідачем по Додатковій угоді № 2 від 02.05.2018 на суму 128 707,20 грн, по Додатковій угоді №3 від 04.05.2018 на суму 128707,20 грн, по Додатковій угоді №4 від 21.05.2018 на суму 131 686,56 грн, станом на день звернення Позивача до суду, відповідачем сплачена не була.

Заборгованість станом на день звернення до суду становила 389 100,96 грн.

Після відкриття провадження у справі відповідач сплатив борг у сумі 189 100,96 грн, що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «СТРОЙ ЦЕНТР» № 84 за період з 01.01.2019 до 05.02.2018 (а.с 51), а саме: 25.01.2019 відповідачем проведено оплати за накладною № Ц667 від 02.05.2018 на суму 89 100,96 грн, 31.01.2019 відповідачем проведена оплата за накладною № Ц713 від 05.05.2018 на суму 100 000 грн.

За прострочення виконання зобовязання по оплаті вартості ОСОБА_1 позивачем нараховано та предявлено до стягнення :

- 49 038,91 грн пені, а саме:

по Додатковій угоді № 1 від 27.03.2018 за період з 01.09.2018 по 18.09.2018 у сумі 2319,96 грн;

по Додатковій угоді № 2 від 02.05.2018 за період з 01.09.2018 по 10.01.2019 у сумі 16735,46 грн;

по Додатковій угоді № 3 від 04.05.2018 за період з 01.09.2018 по 10.01.2019 у сумі 16735,46 грн;

по Додатковій угоді № 4 від 21.05.2018 за період з 01.10.2018 по 10.01.2019 у сумі 13248,03 грн;

- 4 091,90 грн 3% річних, а саме:

по Додатковій угоді № 1 від 27.03.2018 за період з 01.09.2018 по 18.09.2018 у сумі 195,14 грн;

по Додатковій угоді № 2 від 02.05.2018 за період з 01.09.2018 по 10.01.2019 у сумі 1396,38 грн;

по Додатковій угоді № 3 від 04.05.2018 за період з 01.09.2018 по 10.01.2019 у сумі 1396,38 грн;

по Додатковій угоді № 4 від 21.05.2018 за період з 01.10.2018 по 10.01.2019 у сумі 1104,00 грн;

- 130 249,74 грн штрафу, а саме:

по Додатковій угоді № 1 від 27.03.2018 у сумі 32 974,50 грн;

по Додатковій угоді № 2 від 02.05.2018 у сумі 32 176,80 грн;

по Додатковій угоді № 3 від 04.05.2018у сумі 32 176,80 грн;

по Додатковій угоді № 4 від 21.05.2018 у сумі 32 921,64 грн.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у звязку з невиконанням умов договору відповідачем.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обовязків ( ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконувались належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Згідно зі ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім того, ст. 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - стаття 530 ЦК України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Частиною 2 статті 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв ОСОБА_1 на суму 520 998,96грн без зауважень, що підтверджується видатковими накладними №Ц357 від 27.03.2018, № Ц667 від 02.05.2018, №Ц713 від 05.05.2018, № Ц811 від 21.05.2018, довіреностями № 3 від 27.03.2018, № 5 від 02.05.2018, № 6 від 04.05.2018, №7 від 14.05.2018, а також товаро-транспортними накладними № 000000339 від 27.03.2018, № 000000617 від 02.05.2018, № 000000659 від 05.05.2018, № 000000754 від 21.05.2018.

Станом на день винесення рішення судом, відповідач заборгованість за поставлений товар оплатив частково в сумі 189 100,96 грн.

Враховуючи часткову оплату відповідачем заборгованості в сумі 189 100,96 грн після подання позову до суду, клопотання позивача про закриття провадження у справі в частині стягнення 189 100,96 грн підлягає задоволенню.

Провадження у справі в частині вимог про стягнення 189 100,96 грн заборгованості за поставлений товар, підлягає закриттю за відсутністю предмета спору.

Таким чином, заборгованість відповідача по неоплаті вартості отриманих нафтопродуктів станом на день винесення рішення судом складає 200 000 грн.

Вимоги позивача по стягненню 200000 грн боргу за поставлений товар є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

У той же час, свої зобовязання щодо оплати товару у строк, визначений договором, відповідач виконав з порушенням строків оплати, внаслідок чого виникла прострочка виконання зобовязання.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, штрафу та 3% річних, заявлених позивачем, судом встановлено, що зазначені суми позивачем нараховані правомірно, у відповідності до умов договору та вимог законодавства.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 49 038,91 грн пені, 4091,90 грн 3% річних та 130249,74 грн штрафу є правомірними і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 4 ч.6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про повернення судового збору.

Позивачем у заяві від 11.02.2019 заявлено клопотання про вирішення питання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ЦЕНТР» з Державного бюджету судового збору, що був сплачений позивачем згідно з платіжним дорученням № 5221 від 10.01.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Своє клопотання позивач обґрунтовує нормами п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, клопотання позивача підлягає задоволенню. Позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 2 836,51 грн судового збору.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 5750,71 грн.

Керуючись ст. 120,129,178,236-239,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ЦЕНТР», до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, про стягнення 572481,51 грн заборгованості задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 189 100,96 грн боргу за відсутністю предмета спору.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.. Шевченка, вул. Перемоги, б. 1А, с.Черниш, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 15522, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ЦЕНТР», вул. Роменська,1, м. Бахмач,Чернігівська обл., 16500, , 200000,00грн основної заборгованості, 49 038,91 грн пені, 130 249,74 грн штрафу, 4 091,90 грн 3% річних.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.. Шевченка, вул. Перемоги, б. 1А, с.Черниш, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 15522, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ЦЕНТР», вул. Роменська,1, м. Бахмач,Чернігівська обл., 16500, , 5 750,71 грн судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

6. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ЦЕНТР», вул. Роменська,1, м. Бахмач, Чернігівська обл., 16500, з Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 22030101) 2 836,51 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 5221 від 10.01.2019, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи № 927/58/19 Господарського суду Чернігівської області.

7. Дане рішення є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 12.03.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен