ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2019 р. Справа № 924/11/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства „Укрпошта, м. Київ, Хмельницької дирекції АТ „Укрпошта, м. Хмельницький

до Головного управління статистики у Хмельницькій області, м. Хмельницький

про стягнення грошей

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю

ОСОБА_3 за довіреністю

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла через неналежне виконання договору про відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних та інших послуг № 19/81/51/15-П від 27.02.15 в розмірі 41 700, 89 грн., з яких: 35 202, 56 грн. основний борг; 1 303, 52 грн. пеня; 1 152 грн. 3% річних; 4 042, 81 грн. інфляційні.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує на порушення відповідачем строків проведення договірних платежів за вищевказаним договором. Нарахування річних та інфляційних здійснено з урахуванням ст. 625 ЦК України. Стягнення пені заявлено з посиланням на ст. 549 ЦК України, ст. 231 ГК України.

У відповіді на відзив від 29.01.19 позивач додатково вказав, що доводи відповідача відносно вини позивача у невчасному виставленні рахунків є необґрунтованими. Так, за договором, виставлення рахунків має здійснюватись щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним. Отже, виставлення рахунків до 25 січня наступного року за грудень минулого року є вчасним.

Аналіз ст. ст. 193, 218 ГК України та ст. ст. 625, 96 ЦК України дає підстави стверджувати, що укладення договору є безумовною підставою для виконання обовязків за ним сторонами договору. Відтак, уклавши договір про надання комунальних послуг, відповідач зобовязаний виконати його умови. При цьому, відсутність бюджетного фінансування, згідно діючого законодавства та практики Європейського суду з прав людини, не є підставою до звільнення від відповідальності за порушення виконання договору.

Доводи відповідача щодо відсутності у позивача ліцензії на здійснення охоронних послуг є безпідставними, оскільки позивачу така ліцензія не потрібна. Позивач не надає охоронні послуги. Наданий відповідачем договір на централізовану охорону майна, яку здійснює державна служба охорони лише підтверджує той факт, що субєктом охоронної діяльності, передбаченої договором в від 27.02.15 № 19/81/51/15-П є ліцензована організація.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач у відзиві визнає наявність заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 8 177, 51 грн., однак, вказує, що вона виникла з вини позивача. Так, відповідач фінансується за рахунок коштів державного бюджету та обслуговується в Головному управлінні ДКС у Хмельницькій області. Основним документом для фінансової діяльності відповідача є Бюджетний кодекс України, згідно якого бюджетним періодом для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідач неодноразово нагадував позивачу про необхідність оплати комунальних послуг до закінчення відповідного бюджетного року. Однак, впродовж 2016 2017 років позивач ігнорував такі нагадування відповідача, а саме не надавав рахунки на оплату послуг вчасно. Зокрема, в грудні 2016 року головний бухгалтер відповідача у телефонному режимі звертався до головного бухгалтера позивача щодо необхідності надання рахунків (які є підставою для бюджетних відрахувань) до 25.12.16 для проведення розрахунків. Однак, таке звернення було проігноровано, а рахунки надані в січні 2017 року. Також відповідач звертався до позивача листом від 02.06.17 щодо вирішення питання оплати, однак воно також не вирішено. Не принесло бажаного результату і звернення відповідача № 20-16/132 від 01.11.17. Черговий раз відповідач звернувся до позивача в грудні 2017 року (лист № 20-16/154) та просив позивача надати рахунки на оплату комунальних послуг до 25.12.17. Однак рахунки надані в січні 2018 року. Тому, відповідач знову не зміг здійснити оплату бюджетної заборгованості за попередній рік, оскільки такі видатки не передбачені кошторисними призначеннями 2018 року.

Відповідач вказує, що вчасно надані позивачем рахунки на оплату комунальних послуг за листопад грудень 2018 року, оплачені без прострочення.

Врахувавши дані обставини, відповідач зазначає, що він не порушив зобовязання по виконанню договору на відшкодування комунальних послуг, оскільки він не мав змоги провести оплату через несвоєчасне надання рахунків позивачем.

Крім того, відповідач заперечує щодо наявності боргу 27 025, 05 грн. пені у розмірі 1 303, 52 грн., 3% річних у розмірі 1 152 грн. та інфляційних у розмірі 4 042, 81 грн. за охоронні послуги, оскільки серед функцій позивача немає охоронних послуг. Крім того, охоронна діяльність, згідно Закону „Про охоронну діяльність має здійснюватись на підставі ліцензії. Позивач такої ліцензії немає.

Також, відповідач вказує, що за договором відповідач відшкодовує позивачу послуги з охорони в розмірі фонду оплати праці 4 сторожів з нарахуванням пропорційно займаній площі приміщення, яке охороняється. Однак, позивач жодних послуг з охорони приміщення не надав. Сторожі позивача здійснюють чергування біля службового входу приміщення, а не центрального, яким користується відповідач. Більше того, за договором орендар зобовязаний проводити оплату охоронних послуг з дня отримання рахунку та акту виконаних робіт. Проте, узгоджені акти виконаних робіт за період 2017 2018 років відсутні через невизначеність заходів, які необхідно вчинити балансоутримувачем для охоронних послуг.

Також зазначено, що відповідач обмежений фінансуванням видатків з державного бюджету та не може відшкодовувати оплату праці працівників іншої установи, про що позивачу неодноразово зазначалося.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач, крім вищевказаного, додатково зазначає таке. Позивач, зазначає, що надання рахунків на оплату комунальних послуг після закінчення бюджетного року не є порушенням договору. Однак дотримання позивачем відповідної умови договору, не завадило йому надати необхідні рахунки в грудні 2018 року, які, як наслідок успішно оплачені відповідачем.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач, все ж порушив умови договору, оскільки: рахунок за газопостачання за листопад 2016 року надано в січні 2017 року, а не в грудні 2016 року; рахунок за послуги водопостачання та водовідведення за жовтень 2017 року виставлено в січні 2018 року, а не в листопаді 2017 року.

Спростовуючи доводи позивача, відповідач вказує, що він не зазначав у відзиві про відсутність коштів на оплату комунальних послуг. Бюджетними призначеннями на 2016 2017 роки було передбачено достатньо коштів для здійснення видатків за таким цільовим призначенням. Проте, ненадання позивачем рахунків в грудні відповідних років унеможливило взяття на облік (реєстрацію) таких зобовязань протягом бюджетного періоду, в якому вони виникли. Зареєстровані бюджетні зобовязання класифікуються як кредиторська заборгованість на кінець бюджетного періоду тільки за умови недостатнього фінансування, а лише зареєстрована кредиторська заборгованість включається до бюджетних асигнувань наступного бюджетного періоду для виконання взятих зобовязань, що виникли в попередніх періодах.

Звертається увага, що за договором не лише відповідач зобовязаний оплатити надані послуги, але і позивач зобовязаний надати такі послуги. Проте, докази надання позивачем послуг охорони відповідачу позивачем не додані.

Матеріалами справи встановлено.

05.07.13 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області (орендодавець) та Головним управлінням статистики у Хмельницькій області (орендар) укладено договір № 1425, за яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно частина приміщення, загальною площею 251, 7 м. кв.. розміщене за адресою: Хмельницька область, м. Камянець Подільський, вул. Соборна, 9 на 4 поверсі будівлі, що перебуває на балансі Хмельницької дирекції УДППЗ „Укрпошта (балансоутримувач), вартість якої визначена згідно з актом оцінки на 01.05.13 і становить за залишковою вартістю 286, 15 тис. грн. ОСОБА_1 передається в оренду з метою розміщення Управління статистики у Камянець Подільському районі.

Згідно акту прийому передачі від 05.07.13 орендодавець передав, а орендар прийняв в користування приміщення, згідно договору № 1425.

В подальшому, сторони уклали додаткові договори від 18.01.16 та від 16.06.16 до вищевказаного договору, якими внесено зміни щодо обєкта оренди приміщення по вул. Соборна, 9 у м. Камянець Подільський на четвертому поверсі приміщення, а саме змінено площу приміщення та залишкову вартість.

27.02.15 між Українським державним підприємством поштового звязку „Укрпошта (балансоутримувач) та Головним управлінням статистики у Хмельницькій області (орендар) укладено договір № 19/81/51/15-П про відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних послуг та інших послуг, за яким балансоутримувач забезпечує орендаря у будівлі балансоутримувача, комунальними та іншими послугами, згідно додатку № 1 до договору, в нежитловому приміщенні площею 251, 7 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Камянець Подільський, вул. Соборна, 9 та перебуває на балансі Хмельницької дирекції УДППЗ „Укрпошта, а орендар бере участь у відшкодуванні витрат балансоутримувача згідно з додатком № 1, який додається до договору, відповідно до кількості спожитих послуг.

Згідно п. 2.1.1. договору балансоутримувач зобовязаний забезпечити орендаря комунальними та іншими послугами за діючими розцінками і тарифами. За п. 2.1.2. балансоутримувач зобовязаний щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним місяцем виставляти рахунки за комунальні та інші послуги.

Орендар зобовязаний в 3 денний термін з дня отримання рахунку та акту виконаних робіт вносити плату на рахунок балансоутримувача за надані послуги (п. 2.2.3).

Балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах та штрафні санкції, які виникли внаслідок неналежного виконання зобовязань перед балансоутримувачем (п. 3.1.2.).

Договір діє з 01.02.15 по 04.06.16 включно. У разі закінчення строку дії договору оренди, дія даного договору буде автоматично продовжена на той термін, на який продовжено договір оренди (п. 5.1.). Чинність цього договору припиняється, в тому числі, у наслідок припинення дії договору оренди № 1425 від 05.07.13, індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності і перебуває на балансі Хмельницької дирекції УДППЗ „Укрпошта, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області та орендарем після остаточного розрахунку з балансоутримувачем (п. 5.4.).

Додатки до цього договору є його невідємною і складовою частиною (п. 5.7.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Додатком до договору є розрахунок плати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача по наданню комунальних та інших послуг, який включає витрати на: електропостачання згідно показників лічильника; опалення згідно рахунків КП „Місьтепловодоенергія; водопостачання та водовідведення згідно рахунків КП „Міськтепловодоенергія; вивіз побутового сміття згідно рахунків „Спецкомунтранс; компенсацію земельного податку; охорону ФОП з нарахуванням (4 сторожів); прибирання.

Додаток підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

До вказаного договору сторони підписали додаткові договори: № 1 від 18.12.15; № 2 від 18.12.15; № 3 від 19.05.16; № 4 від 30.05.17, якими сторони вносили зміни до основного договору, а саме: до п. 1.2. додатку до договору „Опалення; до п. 1.3. додатку „Водопостачання та водовідведення та п. 1.4. „Вивіз побутового сміття; до п. 1.2. додатку „Опалення; найменування - Українське ДППЗ „Укрпошта змінено на ПАТ „Укрпошта.

Крім того, у справу додано рахунки, де постачальником вказаний позивач, а платником відповідач, призначення платежу за компенсацію вартості природного газу, водопостачання і водовідведення, відшкодування побутового сміття, відшкодування на опалення, відшкодування на охорону (сторінки 31 58 справи).

Згідно акту звірки розрахунків на кінець 31.10.17, складеного між сторонами, розходження суми за договором від 05.07.13 № 1425 відсутня, а за договором від 27.02.15 № 19/81/51/15-П складає 15 977, 03 грн. Акт підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Крім того, до справи додано:

- претензії позивача, адресовані відповідачу від 23.05.17 № 19-2259, від 15.06.18 № 19-1265, де позивач просить перерахувати заборгованість за договором щодо відшкодування комунальних послуг;

- лист від 20.01.17, адресований відповідачу, де зазначено - в приміщенні, де розташований відділ статистики у Камянець подільському районі, чергування сторожі здійснюють біля службового виходу, а не центрального, яким користуються працівники та відвідувачі;

- лист від 31.01.17 № 16-32/44 відповідача, адресований позивачу де вказано - в звязку з обмеженням фінансування з державного бюджету ГУ статистики у Хмельницькій області просить внести зміни з 01.02.17 до договору від 27.02.15 № 19/81/51/15-П, а саме не здійснювати надання послуг охорони приміщення;

- лист відповідача від 02.03.17 № 20-16/35, адресований позивачу, де вказано у звязку з тим, що Хмельницька дирекція УДППЗ „Укрпошта не має ліцензії на надання послуг з охорони майна та не надала примірник договору укладеного з субєктом охоронної діяльності Головне Управління статистики у Хмельницькій області немає правових підстав для здійснення оплати за послуги, які надає балансоутримувач Хмельницька дирекція УДППЗ „Укрпошта по охороні цілісного майнового комплексу за адресою: вул. Соборна, 9, м. Камянець Подільський.

- лист позивача від 20.03.17 № 14-1172, адресований відповідачу, де вказано - на Ваш лист щодо відмови від виконання умов договору про відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних послуг від 27.12.15 № 19/81/15-П, в частині витрат по наданню послуг з охорони, позивач повідомляє, що субєктом охоронної діяльності передбаченої договором про відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних та інших послуг від 27.12.15 є управління ДСО при МВС У в Хмельницькій області. До листа надано додаток - договір від 01.01.13 № 0312/16-46 про доручення замовника (позивача) та зобовязання охорони (У ДСО при УМВС У в Хмельницькій області) здійснювати охорону майна замовника на обєкті та обслуговування сигналізації на цьому обєкті. За цим договором охорона не приймає майно замовника на зберігання і не вступає у володіння ним. Обєктом за договором є окремий обєкт чи приміщення, яке відокремлене від решти приміщень архітектурно будівельними конструкціями (капітальним або некапітальними стінами), обладнане сигналізацією з підключенням на окремі вічка коди апаратури ПЦС. До договору додано протокол узгодження цін з заходів охорони та інструкцію про порядок приймання обєктів під охорону ПЦС. Крім того, надано договір № 0312т/16-46 централізованого спостереження за станом системи тривожної сигналізації та реагуванню ГЗ ПЦС на відповідні сигнали від 01.01.13, укладений між У ДСО при УМВСУ в Хмельницькій області та УДППЗ „Укрпошта;

- лист відповідача від 06.04.17 № 20-16/61, адресований Хмельницькій дирекції ПАТ „Укрпошта, де вказано, що ГУ статистики у Хмельницькій області не може прийняти до уваги договір на централізовану охорону майна на обєкті підрозділом державної служби охорони при МВС України № КМ-0312/16-46 від 01.01.13 та вкотре повідомляє про те, що немає правових підстав для здійснення оплати за послуги, які надає балансоутримувач Хмельницька дирекція УДППЗ „Укрпошта по охороні цілісного майнового комплексу за адресою: вул. Соборна, 9, м. Камянець Подільський.

- лист ГУ статистики в Хмельницькій області № 20-14/82 від 02.06.17, адресований позивачу, про те, що: відповідно до бюджетного кодексу України оплата рахунків здійснюється в межах бюджетного року; для вирішення питання пропонується скласти акт звірки станом на 06.06.17 та надати рахунки для оплати послуг згідно з чинним законодавством; що стосується відшкодування послуг з охорони приміщення, то з цього приводу головним управлінням направлено на адресу адресата відповідні листи. Відповіді не отримано; рішення про відшкодування буде прийнято після обґрунтованої відповіді;

- лист позивача № 14-978 від 20.06.17, адресований відповідачу, де вказано - субєктом охоронної діяльності передбаченої договором про відшкодування комунальних та інших послуг від 27.12.15 є управління ДСО при УМВСУ в Хмельницькій області;

- лист відповідача, адресований позивачу від 01.11.17 № 20-16/132, яким відповідач направляє додаткову угоду № 5 до договору про відшкодування витрат балансоутримувача по наданню комунальних послуг від 27.02.15 № 19/81/51/15-П для врегулювання питання оплати комунальних послуг за останній місяць року відповідно до чинного законодавства;

- лист відповідача № 20-16/154 від 06.12.17, адресований позивачу, де відповідач просить позивача надати розрахунки за листопад грудень 2017 р. до 25.12.17;

- лист відповідача № 20-16/9 від 17.01.18, адресований позивачу, де вказано відповідач неодноразово звертався до позивача щодо внесення змін до договору від 27.12.15 № 19/81/51/15-П про відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних та інших послуг з питання виключення з розрахунку послуг з охорони, які включають в себе фонд оплати праці працівників ПАТ „Укрпошта, а саме 4 х сторожів. Головне управління статистики у Хмельницькій області обмежене фінансуванням видатків з державного бюджету та не може оплачувати оплату праці працівників іншої установи;

- лист відповідача № 16-30/52 від 16.02.18, адресований Хмельницькій дирекції ПАТ „Укрпошта, яким відповідач повернув без виконання рахунки фактура №, № 01/78, 01/63, 01/60, 01/62 від 23.01.18. Вказано, що до розгляду будуть прийматися тільки рахунки в межах 2018 року (січень грудень);

- лист ГУ статистики у Хмельницькій області № 16-30/72 від 06.03.18, якими відповідач повернув без виконання рахунки фактура від 23.02.18. Зазначено, що до розгляду будуть прийматися тільки рахунки в межах 2018 року (січень грудень);

- лист відповідача № 20-16/97 від 16.07.18, адресований позивачу, де вказано, що відповідач має право сплачувати тільки рахунки, які надані за відповідний бюджетний період (січень грудень 2018 року). Тому, рахунки по відшкодуванню комунальних послуг на суму 4 761, 25 грн., які виставлені в січні 2017 року за 2016 рік та 3 416, 26 грн., які виставлені в січні 2018 року за 2017 рік відповідач сплатити невзмозі;

- лист ГУ статистики в Хмельницькій області від 06.11.18 № 20-16/133, адресований позивачу, де відповідач просить позивача надати рахунки на відшкодування спожитих послуг за листопад грудень 2018 року до 20.12.18.

- лист головного бухгалтера ОСОБА_4 (відповідача) до начальника ГУ статистики в Хмельницькій області від 18.01.19 про те, що бухгалтер, в грудні 2016 року в телефонному режимі провів розмову з головним бухгалтером позивача на предмет надання рахунків на відшкодування комунальних послуг, враховуючи закінчення бюджетного року. Однак, в наданні рахунків відмовлено. Рахунки виставлено в січні 2017 року, що призвело до появи не бюджетної кредиторської заборгованості.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши додані матеріали та надавши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір про відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних та інших послуг, визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

Як видно з умов укладеного між сторонами договору № 19/81/51/15-П від 27.02.15, предметом останнього є обовязок позивача відносно забезпечення орендаря (відповідача) комунальними та іншими послугами згідно додатку (електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення, вивіз побутового сміття, компенсація земельного податку, охорона, прибирання), а також зобовязання відповідача брати участь в відшкодуванні витрат позивача згідно з додатком (вказано види комунальних витрат), відповідно до кількості спожитих послуг. При цьому, забезпечення орендаря комунальними послугами здійснюється в приміщенні, що знаходиться за адресою: м. Камянець Подільський, вул. Соборна, 9, орендарем якого є відповідач, згідно договору від 05.07.13 № 1425.

Необхідно вказати, що орендні відносини за договором від 05.07.13 № 1425, виходячи з наявного у справі листування, тривають і на даний час. А згідно з п. 5.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних послуг, дія останнього буде автоматично продовжена на той термін, на який продовжено договір оренди. Таким чином, договір про відшкодування комунальних витрат є дійсним, паралельно з договором оренди приміщення.

Позивач у позові вказує, що з січня 2017 року відповідач припинив належним чином відшкодовувати комунальні витрати балансоутримувача, в тому числі по охороні, а також не відшкодував витрати за комунальні послуги за листопад грудень 2016 року.

Як видно з листів Головного управління статистики у Хмельницькій області від 16.02.18 № 16-30/52 та № 16-30/72 від 06.03.18, відповідач зазначив, що на його адресу надійшли рахунки: № 01/78 від 23.01.18 (відшкодування витрат на опалення за грудень 2017 року), № 01/63 від 23.01.18 (відшкодування витрат по вивозу побутового сміття за грудень 2017 року), № 01/60 від 23.01.18 (відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення за жовтень та грудень 2017 року), № 01/62 від 23.01.18 (відшкодування витрат за охорону приміщення за грудень 2017 року), № 02/60 від 23.02.18 (відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення в листопаді 2017 року), № 02/62 від 23.02.18 (відшкодування витрат за охорону приміщення за грудень 2017 року).

Тобто, з вищевказаного вбачається, що рахунки за договором № 19/81/51/15-П по деяких відшкодуваннях за жовтень та грудень 2017 року виставлено (отримано відповідачем) відповідачу 23.01.18, а по деяких за листопад 2017 року та грудень 2017 року 23.02.18. З листів відповідача від 16.07.18 № 20-16/97 та від 18.01.19 вбачається, що за 2016 рік відповідачу виставлено рахунки в січні 2017 року.

Згідно п. 2.1.2 договору про відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних та інших послуг позивач зобовязаний виставляти рахунки щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним. Таким чином, виставлення рахунків за грудень 2016 та грудень 2017 років, в січні (23 числа), відповідно 2017 та січні 2018 років відповідає погодженим двома сторонами умовам договору. Виставлення ж рахунків в січні 2017 року за листопад 2016 року та в січні 2018 року за листопад 2017 року є порушенням строку виставлення рахунку. Проте судом враховується, що зазначене порушення не впливає на необхідність виконання основного зобовязання за умовами укладеного між сторонами договору, а саме: для позивача забезпечити відповідача комунальними та іншими послугами, а для відповідача відшкодувати витрати позивача (предмет договору). Таке порушення (прострочення надання рахунку) позивача, впливає лише на відтермінування обовязку відповідача щодо оплати таких рахунків, однак, не звільняє останнього від виконання обовязку в цілому. При цьому, слід вказати, що виконання договору позивачем, у частині забезпечення відповідача комунальними послугами (крім охорони), у заявлені до відшкодування місяці, не заперечується самим відповідачем у відзиві (де вказано, що відповідач визнає факт наявності заборгованості за спожиті комунальні послуги у сумі 8 177, 51 грн. однак, вказує, що заборгованість виникла з вини позивача).

Враховуючи вказане, суд не приймає доводів відповідача, щодо того, що прострочення виникло з вини позивача (щодо прострочення надання рахунків), оскільки для наявності обовязку відповідача щодо оплати, має значення сам факт виникнення боргу, а це не заперечується відповідачем. Доказів наявності будь яких форс-мажорних обставин, які б давали підстави звільнення від виконання зобовязання, у справі немає. При цьому, обовязок відповідача по оплаті виникає на підставі ст. 629 ЦК (обовязковість договору до виконання), ст. 627 ЦК України (відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості), ст. 526, 525 ЦК України, ст. 193 ГК України (зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у строки, вказані договором).

Виходячи з наведеного не приймаються також доводи відповідача щодо необхідності оплати в період бюджетного року (з січня по грудень відповідного року), оскільки, в даному випадку спір виник саме з обставин порушення строків виконання договору, які є предметом регулювання Господарського та Цивільного кодексів України. Спірні відносини не регулюються Бюджетним кодексом, а тому підстави для застосування норм вказаного кодексу відсутні.

Щодо доводів відповідача про відсутність в позивача ліцензії на охоронну діяльність та відповідних функцій охорони, судом відмічається, що позивач, за характером своєї діяльності (статут) немає охоронної ліцензії, як і не входить в сферу його діяльності функції охоронного підприємства. Однак, не входить у сферу діяльності позивача і надання послуг електропостачання, опалення, водопостачання, вивіз сміття, прибирання (на деякі з яких також необхідна ліцензія), які передбачені договором. Проте, слід вказати, що договір від 27.02.15 № 19/81/51/15-П, за своєю правовою природою, не є договором про: надання послуг електропостачання, опалення, водопостачання, вивозу сміття, оскільки такі послуги мають право надавати лише спеціалізовані підприємства (обленерго, водоканал, теплокомуненерго, спецкомунтранс). Даний же договір є правочином, за яким позивач лише забезпечує відповідача приміщенням зі всіма комунальними вигодами (в тому числі охороною, яка входить до переліку витрат за договором), які надані спеціалізованими підприємствами, в тому числі Управлінням ДСО при УМВС України в Хмельницькій області за договором від 01.01.13 № КМ 0312/16-46, а відповідач не оплачує надані позивачем послуги, а частково відшкодовує йому витрати понесені на оплату цих послуг.

Однак, суд враховує заперечення відповідача щодо послуг охорони, та зазначає, що самі лише рахунки (без визнання відповідачем факту надання послуг), виставлені за охорону не є доказами надання відповідних послуг. Належними доказами забезпечення відповідача охороною за договором мають бути акти виконаних робіт. Однак, таких актів у справі немає. Тому, відсутність доказів фактичного забезпечення відповідача охоронними послугами (виконання таких обовязків позивачем) виключає виникнення у відповідача кореспондуючого обовязку оплати.

За таких обставин, наявність обовязку відповідача відносно оплати заявленої до стягнення суми підтверджена документально лише в частині комунальних послуг (крім охорони). Зокрема, в частині комунальних послуг борг не заперечується відповідачем (а вина позивача, як встановлено вище немає юридичного значення), а обовязок відповідача в частині відшкодування витрат на охорону не знайшов документального підтвердження.

В даному контексті, суд враховує, що за договором відповідач зобовязаний оплатити відшкодування комунальних послуг (без відшкодування охоронних послуг) в трьох денний термін з дня отримання рахунку. Таким чином, оплата вартості цих послуг (з урахуванням дати виставлення рахунків 23.01.18 та 23.02.18) на всю заявлену суму мала бути здійснена 26.02.18. Докази оплати в зазначені строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить: за газ 7 309, 28 грн., за воду 684, 77 грн., за сміття 183, 52 грн. (всього 8 177, 57 грн.), що підтверджується розрахунком. При цьому, електроенергія, як видно з розрахунку оплачена повністю.

За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню частково (комунальні платежі без врахування охорони).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення річних і інфляційних відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню. Однак, зважаючи на те, що розмір заявленої до стягнення основної заборгованості обгрутнований лише частково, правильними сумами річних та інфляційних (виходячи з задоволеної суми основної заборгованості) відповідно є 587, 97 грн. (річні), 2 360, 09 грн. (інфляційні). Решта сум безпідставні.

Щодо стягнення пені.

Згідно ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Вищевказані норми законодавства визначають, що пеня (стягнення якої просить позивач) є договірним способом забезпечення зобовязання. Конкретний вид господарської санкції, зокрема пені, для її застосування судом, має бути визначений в договорі. Пункт 3.1.2. договору вказує, що балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах та штрафні санкції. Пунктом 4.1. договору сторони встановили, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. З вказаних положень договору не видається можливим встановити конкретний вид господарської санкції (неустойка, штраф чи пеня), який підлягає застосуванню при порушенні умов договору. Відтак, прямої вказівки в договорі про застосування саме пені, немає. Відсутність же в договорі умови про застосування пені, свідчить про недосягнення сторонами договору згоди про її застосування, а отже підстави для стягнення пені відсутні.

Отже, позов підлягає задоволенню частково, з покладенням судових витрат на сторони, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління статистики у Хмельницькій області (код 02362894, вул. Героїв Майдану, 36, м. Хмельницький, 29000) на користь акціонерного товариства „Укрпошта, м. Київ, Хмельницької дирекції АТ „Укрпошта (код 21344146, вул. Проскурівська, 90, м. Хмельницький, 29000) 8 177, 57 грн. (вісім тисяч сто сімдесят сім грн. 57 коп.) основної заборгованості, 587, 97 грн. (пятсот вісімдесят сім грн. 97 коп.) річних, 2 360, 09 грн. (дві тисячі триста шістдесят грн. 09 коп.) інфляційних, та 475, 74 грн. (чотириста сімдесят пять грн. 74 коп.) судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 07.03.19

Суддя Ю.В. Гладюк

Відрук. 4 прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, та 29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська,90)

4 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 36)

Всім рек. з пов.