ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" березня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2447/14

Господарський суд Одеської області у складі судді Оборотової О.Ю., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Маловський на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській Області (вх. №2-802/19 від 21.02.2019р.) в порядку ст. 339-342Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/2447/14 за позовом Комунального підприємства „Теплопостачання міста ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку „Маловський про стягнення, -

За участю представників сторін:

від позивача - не зявився;

від боржника - ОСОБА_3 (голова ліквідкомісії);

від органу ДВС - не зявився;

23.06.2014р. Комунальне підприємство „Теплопостачання міста ОСОБА_2 звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку „Маловський заборгованості у розмірі 114 828,19 грн..

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.08.2014р. (суддя Шаратов Ю.О.) у справі №916/2447/14 позовні вимоги задоволено, Стягнути з ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку „Маловський (65011, м. Одеса, вул. Маловського, 10, ) на користь Комунального підприємства „Теплопостачання міста ОСОБА_2 (65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, ) заборгованість у розмірі 114 828,19 грн. (сто чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 19 коп).

03.09.2014р. на виконання зазначеного рішення від 15.08.2014р., господарським судом видано накази про його примусове виконання.

21.02.2019р. до господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Маловський на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській Області (вх. №2-802/19 від 21.02.2019р.) в порядку ст. 339-342Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/2447/14.

Скаржник просив суд визнати неправомірними дії начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 щодо скасування ним Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016р. по ВП №51729945.

Скасувати в повному обсязі Постанову від - 15.02.2019 року начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 щодо скасування ним Постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року по ВП №51729945.

Зобов'язати начальника другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одера ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Другого Суворовського відділу державної, виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019. року ВП №58237798 по виконанню наказу №916/2447/14, який видав Господарський суд Одеської області від 02.09.2014 року, про стягнення з ОСББ «Маловський» на користь КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2», грошової суми у розмірі 114828,19 грн. та провести іншії необхідні дії, повязані із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів",п.п. 6.1., 4.2.7. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 06.02.2019р. (протокол №17-01/2019), приймаючи до уваги закінчення повноважень судді Шаратова Ю.О. з 13.02.2017р. з метою дотримання строків визначених статтею 342 Господарського процесуального кодексу України, призначено повторний автоматичний розподіл вищезазначеної скарги по справі №916/2447/14.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019р. скаргу передано на розгляд судді Оборотовій О.Ю.

В обгрунтування скарги боржник посилається на те, що посадовою особою Другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області неправомірно було скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, яка була винесена державним виконавцем, який не є безпосередньо підпорядкованим начальнику відділу, зазначеного органу державної влади.

До того ж, заявник посилається на те, що державний виконавець Бабіч В.І. не є працівником нового відділу виконавчої служби та відповідно не є безпосередньо підпорядкованим ані начальнику відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6 ані його заступнику ОСОБА_7

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.02.2019р. прийнято скаргу ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Малиновський на неправомірні дії посадової особи Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області до провадження. Розгляд скарги призначено в засіданні суду на 01 березня 2019р. о 15:20 хв.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За положеннями ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Розглянувши матеріали скарги, суд встановив наступне.

В зв'язку з невиконанням рішення суду яке набрало законної сили 02.09.2014р. у добровільному порядку та несплатою заборгованості, КП Теплопостачання міста ОСОБА_2 повторно звернулось до Другого Суворовського відділу ДВС з заявою про примусове стягнення існуючої заборгованості.

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного наказу господарського суду Одеської області.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Згідно ст. 12 даного закону виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

На виконанні в Суворовському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відділ) перебувало виконавче провадження №: 51729945 з виконання наказу № 916/2447/14, який видав Господарський суд Одеської області від 02.09.2014 року, про стягнення з ОСББ Маловський на користь КП Теплопостачання міста ОСОБА_2, грошової суми у розмірі 114 828,19 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Старшим державним виконавцем відділу ОСОБА_8 на підставі Закону України Про виконавче провадження, який діяв на той час, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016.

Старшим державним виконавцем відділу зроблено посилання на п.9 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, що не відповідає викладеному у рішенні Суворовського районного суду м. Одеси та заяві боржника, також ОСББ Маловський не ліквідовано, а боржник перебуває в стані припинення, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб - підприємств.

Постановою від 15.02.2019 року начальника другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6. в ході перевірки ВП № 51729945, відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено:

Постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2016 року ЄДРВП 51729945, скасувати;

Старшому державному виконавцю відділу ОСОБА_5 відновити ВП №51729945; у звязку з відновленням ВП №51729945, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП №58237798 по виконанню наказу №916/2447/14, який видав Господарський суд Одеської області від 15.08.2014 року, про стягнення з ОСББ «Маловський» на користь КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2», грошової суми у розмірі 114828,19 грн.,

Проводити подальші виконавчі дії відповідно до норм чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.п. 1, 2 ст. 38 Закону україни Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Суворовським судом м.Одеси вирішено питання про припинення юридичної особи, яке не пов'язано з банкрутством юридичної особи.

Процедура закінчення виконавчого провадження у зв'язку з ліквідацією юридичної особи передбачена лише у разі визнання юридичної особи (боржника) банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, де передбачений обов'язок державного виконавця зняти усі заходи забезпечення виконання рішення та завершити виконавче провадження.

Вимоги ліквідаційної комісії ОСББ Маловський не передбачені Законом України Про виконавче провадження.

Крім того, ліквідаційною комісією ОСББ Маловський було відкрито нові банківські рахунки в ПАТ Приватбанк, що суперечить нормам діючого законодавства, а саме п. 6 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі, якщо після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника-юридичної особи у банках чи інших; фінансових установах боржник умисно не виконує судове рішення і відкриває нові рахунки у банках чи інших фінансових установах, державний виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Що стосується інших обставин за якими боржник обґрунтовує дану скаргу, суд зазначає, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України №375/5 від 15.02.2017р. про реорганізацію відділів державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області вирішено реорганізувати Суворовський відділ ДВС шляхом поділу на Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області та Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області.

В даному випадку не йде мова про повне правонаступництво, оскільки відбувся поділ, а тому передання виконавчих проваджень, відбувається відповідно до акту прийому-передачі, у звязку з чим правова позиція заявника з приводу винесення оскаржуваних документів працівником ліквідованого відділу без надання належних та допустимих доказів в обґрунтування правової позиції є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд звертає увагу, що в контексті спірних правовідносин, підпорядкування конкретних державних виконавців визначається відповідно до внутрішніх документів, а тому посилання ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Маловський на відомості з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не можуть вважатися належними та допустимими доказами в обґрунтування правової позиції заявника.

Отже, суд прийшов до висновку, що дії Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області не порушують приписів Закону України Про виконавче провадження, та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а тому доводи в скарзі, без надання належних та допустимих доказів, суд вважає безпідставними, необґрунтованими, та такими, що спрямовані на ухилення від виконання судового рішення яке набрало законної сили 02.09.2014 року.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі Шмалько проти України (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Маловський на дії Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено та підписано 06.03.2019р.

Суддя О.Ю. Оборотова