Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1171/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.,

секретаря судового засідання: Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Докиль Н.Б.- довіреність №14 від 15.10.2018;

від відповідача: Стеценко Л.В. - довіреність № 4 від 02.01.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами загального позовного провадження справу за позовом Житомирського міського центру зайнятості до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області

про стягнення 54640,56 грн

Процесуальні дії по справі.

Житомирський міський центр зайнятості звернувся з позовом до суду про стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 54640,56 грн виплаченої допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна з 15.02.2018 по 18.10.2018. Проте рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2018 у справі №295/1870/18 змінено дату звільнення ОСОБА_3, з 15.01.2018 на 20.02.2018. Станом на 15.02.2018 ОСОБА_3 належала до категорії зайнятого населення, права на набуття статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю не мала. Внаслідок порушення порядку звільнення з боку Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, ОСОБА_3 15.02.2018 незаконно набула статус безробітного, та призначено допомогу по безробіттю у розмірі 54640,56 грн.

Ухвалою від 08.01.2019 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 05.02.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1171/18 до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 28.02.2019 до 04.03.2019, з 04.03.2019 до 06.03.2019 оголошувалася перерва на підставі ст. 216 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала. Зазначила, що через неправомірні дії Управління, центр зайнятості зазнав збитків у вигляді безпідставного надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю в сумі 54640,56 грн. Правові підстави для застосування відповідальності, яка полягає у відшкодуванні завданої майнової шкоди, ґрунтуються на положеннях статті 1166 ЦК України.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки ОСОБА_3 звільнена з посади спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Бердичівського відділення Управління у зв'язку з скороченням чисельності штату працівників відповідно до п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2018 у справі №295/1870/18 змінено лише дату звільнення працівника управління, з 15.01.2018 по 20.02.2018. Частиною 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено вичерпний перелік сум, що стягуються з роботодавця. Водночас підстав для застосування ст. 1166 ЦК України немає, тому що в рішенні від 11.09.2018 у справі №295/1870/18 суд не встановив порушення законодавства щодо звільнення працівника.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.08.2017 ОСОБА_3 прийнята на посаду спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Бердичівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

15.01.2018 ОСОБА_3 звільнена із вказаної посади у зв'язку з скороченням чисельності штату працівників на підставі п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України (а.с. 45).

15.02.2018 ОСОБА_3 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного (а.с. 11).

З 22.02.2018 ОСОБА_3 розпочато виплату допомоги по безробіттю на підставі ст. 22 п.1, ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до довідки Житомирського міського центру зайнятості ОСОБА_3 отримала допомогу по безробіттю у сумі 54640,56 грн (а.с. 12).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2018 у справі №295/1870/18 позов ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково; змінено дату звільнення ОСОБА_3 з посади спеціаліста 1 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Бердичівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 15.01.2018 на 20.02.2018 (а.с. 15-21).

За підписом директора Житомирського міського центру зайнятості видано наказ про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю від 29.10.2018 (а.с. 10).

З метою досудового врегулювання спору Житомирський міський центр зайнятості направив лист-претензію Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про повернення коштів (№2880/08 від 30.10.2018) (а.с. 13-14).

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області надало відповідь від 06.11.2018, що підстав для задоволення претензії немає (а.с.23).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; статус безробітного надається особам за їх особистою заявою.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198 (у редакції від 30.11.2016).

Згідно з п. 3 Порядку, реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні (далі - реєстрація), проводиться центром зайнятості незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування. Під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного (прізвище, ім'я та по батькові, зареєстроване місце проживання чи перебування, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті), відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінсоцполітики. Реєстрація проводиться за умови пред'явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно-правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості), а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту.

Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше ніж протягом семи календарних днів з дня подання особою заяви про надання статусу безробітного (п. 6 Порядку).

Як передбачено ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено право застрахованих осіб на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, види забезпечення, зокрема, допомогу по безробіттю,

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Частиною 3 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Згідно з ч. 1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальними правовими підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є наявність складу цивільного правопорушення, необхідними елементами якого є:

а) протиправна поведінка (дії чи бездіяльність) особи;

б) шкідливий результат такої поведінки (шкода);

в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою;

г) вина.

Наявність всіх чотирьох складових правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності, якщо інше не встановлено законом. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області посилалася на неможливість застосування вказаної норми, оскільки в рішенні Богунського районного суду м. Житомира не встановлено порушення трудового законодавства, а звільнення працівника відбулося не з вини Управління.

Богунський районний суд м. Житомира під час розгляду справи №295/1870/18 встановив недодержання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області строку попередження ОСОБА_3 про наступне звільнення, та дійшов висновку про часткове задоволення позову, змінивши дату звільнення ОСОБА_3 з 15.01.2018 на 20.02.2018 (20.12.2017 + 2 місяці).

Згідно з даними трудової книжки запис про звільнення ОСОБА_3 15.01.2018 є недійсним.

А тому на момент подання заяви про надання статусу безробітного від 15.02.2018, ОСОБА_3 перебувала в трудових відносинах з відповідачем до 20.02.2018.

З огляду на те, що суд змінив дату звільнення працівника, що підтверджує наявність протиправних дій та вини Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Як встановлено ч.1 ст. 74 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Розмір шкоди визначений сумою, яка виплачена як допомога по безробіттю ОСОБА_3 за період перебування на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості, та становить 54640,56 грн.

На питання суду щодо можливої зміни розміру допомоги по безробіттю у випадку, якщо ОСОБА_3 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості після 20.02.2018 (зміненої дати звільнення), представник позивача повідомила, що розмір допомоги по безробіттю залежно від страхового стажу визначається за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, після формування особової картки безробітного, тому здійснити корегування вручну неможливо.

Обов'язковою умовою відповідальності є причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Причинно-наслідковий зв'язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об'єктивний причинний зв'язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об'єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями.

Відсутність причинного зв'язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду 08.05.2018 у справі № 920/316/17.

Через неправомірні дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, які полягали в недодержанні строку звільнення працівника після повідомлення про скорочення чисельності штату працівників, 15.02.2018 ОСОБА_3 безпідставно надано статус безробітного та виплачено допомогу у сумі 54640,56 грн, чим завдано шкоду Житомирському міському центру зайнятості.

Проаналізувавши на наявність всіх підстав для застосування положень статті 1166 ЦК України, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (10014, м. Житомир, майдан Корольова, 2, ідентифікаційний код 41313540)

на користь Житомирського міського центру зайнятості (10005, м. Житомир, вул. Чуднівська, 110, ідентифікаційний код 13561251)

- 54640,56 грн виплаченої допомоги по безробіттю;

- 1762,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 11.03.19

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3- сторонам (рек. з пов)