ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Справа № 921/421/18

місто Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.

Суддів: Бойко С.М. Бонк Т.Б.

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача (особа, яка подає апеляційну скаргу): ОСОБА_1 адвокат (ордер ЛВ №052926 від 27.09.2018);

від відповідача: ОСОБА_2 адвокат (ордер ТР№026594 від 06.02.2019);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» б/н від 14 грудня 2018 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року (підписане 18.12.2018 року), суддя Хома С.О.

про залишення позову без розгляду

у справі №921/421/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», с. Дашуківка Лисянського району Черкаської області

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Демайд» , м. Тернопіль

про визнання недійсним договору поставки

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 на розгляд Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява від ПАТ «Дашуківські бентоніти» до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Демайд» про визнання недійсним договору поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9 від 03.04.2018 (Т-1, а.с.6-10).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.10.2018 прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 26.11.2018 (Т-1, а.с.148-150).

23.11.2018 на розгляд місцевого господарського суду від відповідача поступило заперечення проти вирішення даного спору в господарському суді, пославшись на те, що у п.10.2 договору міститься третейське застереження, згідно якого сторони переда.nm спори, які виникають згідно даного договору поставки, в тому числі щодо недійсності, на розгляд Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова ліга», який знаходиться за адресою м. Тернопіль, майдан ОСОБА_2, 4 (Т-1, а.с.162-164).

Також, 23.11.2018 від відповідача поступили клопотання про витребування доказів по справі від 20.11.2018 та від 22.11.2018 (Т-1, а.с.191, 195).

03.12.2018 від позивача поступило заперечення щодо залишення позову без розгляду. Згідно, якого просить розгляд справи №921/421/18 продовжити в загальному порядку (Т-1, а.с.236-239).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 у справі №921/421/18 позов залишено без розгляду. Клопотання позивача про витребування доказів б/н від 20.11.2018 (вх. №21570 від 23.11.2018), б/н від 22.11.2018 (вх. №21576 від 23.11.2018) залишено без розгляду.

Позивач ПАТ «Дашуківські бентоніти», не погодившись з винесеною ухвалою подав апеляційну скаргу, б/н від 14.12.2018, в якій посилається на те, що ухвала місцевим господарським судом від 10.12.2018 прийнята з порушенням норм процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Скаржник, вважає, що з системного аналізу умов договору, в тому числі третейського застереження, вбачається, що розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Правова Ліга» підлягають виключно майнові спори, вимоги за якими не перевищують 100 000 грн. по основній сумі боргу, про що прямо зазначено у п.10.2. договору. Відтак, посилання суду на те, що між позивачем і відповідачем укладена угода про передачу спору про визнання договору недійсним на вирішення третейського суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Також, скаржник, зазначає, що спір про визнання правочину (господарського договору) недійсним, входить до виключної компетенції державних судів, а саме відповідних господарських судів, про що зазначає Верховний Суд України у розділі 4 листа «Узагальнення практики застосування судами Закону України «Про третейські суди» від 11.02.2009 року.

Скаржник вважає, що місцевим господарським судом при винесенні ухвали порушено норми п.11 ч.1 ст. 6, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про третейські суди», ч.ч.1,3 ст. 215 Цивільного кодексу України, п.7 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України .

Відтак, скаржник, просить, скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 і направити справу №921/421/18 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач ТОВ «Демайд» у відзиві, б/н від 19.02.2019 заперечив доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що третейська угода укладена у формі третейського застереження, що виражене у пунктах 10.2., 10.2.2. договору поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9 від 03.04.2018, і яке містить усі вимоги передбачені законодавством України для того, щоб вважатися дійсною (наявні реквізити сторін, укладена в письмовій формі, підписана, проставлені печатки сторін тощо) та має автономний характер від інших положень договору поставки. Вважає, що сторони чітко, в ясно вираженій формі погодили порядок вирішення протиріч, які можуть виникнути між ними, зокрема стосовно недійсності договору, і на власний розсуд розділили компетенцію уповноважених субєктів по розгляду (господарського суду, третейського суду) в залежності від основної суми боргу. Також, посилається на ч.3 ст. 22 ГПК України, згідно якої будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності. В звязку з цим, висновок суду першої інстанції щодо компетенції третейського суду щодо розгляду даної справи вважає обґрунтованим та правомірним. Відповідно до цього, ухвалу місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

17.01.2019 в канцелярію апеляційного суду від ТОВ «Демайд» поступило» заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дашуківські бентоніти» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 у справі №921/421/18 (Т-2, а.с.146-147).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 (в складі колегії: ОСОБА_4 головуючий суддя, судді Бойко С.М., Бонк Т.Б.) відкрито апеляційне провадження у справі №921/421/18 за апеляційною скаргою ПАТ «Дашуківські бентоніти» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року. Дану апеляційну скаргу призначено до розгляду на 12.02.2019 (Т-2, а.с.122-123).

07.02.2019 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю ознайомитись з матеріалами апеляційної скарги для можливості реалізації права на захист та надання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до п.1 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

В судове засідання 12.02.2019 зявились представники сторін. Однак, враховуючи клопотання представника відповідача, судова колегія, ухвалила, оголосити перерву до 26.02.2019 до 11 год. 00 хв.

В судове засідання 26.02.2019 зявились представники сторін, які підтримали свої доводи і заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї. Апелянт, просить, ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 скасувати і направити справу №921/421/18 для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідач, в свою чергу, просить, ухвалу місцевого господарського суду від 10.12.2018 у справі №921/421/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши оскаржувану ухвалу з матеріалами та обставинами справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 у справі №921/421/18 нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

03.04.2018 ПАТ «Дашуківські бентоніти» та ТОВ «Демайд» укладено договір поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9 (Т-1, а.с.89-90).

Позивач звернувся до Господарського суду Тернопільської області про визнання даного договору недійсним з підстав того, що такий укладено особою (ОСОБА_5О.) , яка не мала права діяти від імені позивача (не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності).

Відповідач, в свою чергу заперечив, проти вирішення даного спору в господарському суді, подавши таке заперечення 23.11.2018 і пославшись при цьому на те, що у п.10.2 договору міститься третейське застереження, згідно якого сторони передали спори, які виникають згідно даного договору поставки, в тому числі щодо недійсності, на розгляд Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова ліга», який знаходиться за адресою м. Тернопіль, майдан ОСОБА_5, 4 (Т-1, а.с.162-164).

У відповідності до умов п.10.1. Договору усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору (правочину) або у звязку з ним або витікають з нього у тому числі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, сторони будуть намагатися вирішити шляхом усних переговорів.

Пунктом 10.2. вирішено, що якщо спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору (правочину) або у звязку з ним, або витікають з нього у тому числі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, сторонами не будуть врегульовані шляхом усних переговорів їх вирішення здійснюється у наступному порядку:

10.2.1. спори, майнові вимоги по яким перевищують 100 000,00 грн. по основній сумі боргу, вирішуються в господарських судах України у відповідності з чинним законодавством України;

10.2.2. спори майнові вимоги по яким не перевищують 100 000,00 грн. по основній сумі боргу, вирішуються у постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Правова Ліга» у відповідності з його регламентом. Сторони прийшли до взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється Третейським судом в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому регламентом постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга». Сторони зобовязуються сумлінно виконувати обовязки і вимоги Третейського суду з метою обєктивного розгляду спору. Рішення Третейського суду для сторін є остаточним, підлягає виконанню. Місцезнаходження третейського суду м. Тернопіль, майдан ОСОБА_5, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського суду українська.

При перегляді ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до ч.1 ст. 22 Господарського процесуального кодексу спір який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7-13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Положеннями ст.5 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 12 «ОСОБА_5 та форма третейської угоди» Закону України «Про третейські суди» закріплено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невідємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого звязку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

З наявного в матеріалах справи договору №03.04.18/9 від 03.04.2018 вбачається, що третейська угода між позивачем та відповідачем укладена у вигляді третейського застереження в договорі, викладена в письмовій формі, підписана сторонами та скріплена їх печатками, містить вказівку про конкретно визначений третейський суд.

23.11.2018 відповідач подав на розгляд місцевого господарського суду заперечення проти вирішення спору у господарському суді, до початку розгляду справи по суті та до подання першої заяви щодо суті спору, як це передбачено положеннями п.7 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п.7 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Як вбачається з обставин справи, між сторонами у даній справі щодо тлумачення змісту третейської угоди, укладеної у вигляді третейського застереження в п.10.2. договору виникли суперечності.

Як в суді першої так і апеляційної інстанцій відповідач зазначає, що розмежування компетенції розгляду спорів, що стосуються виконання, порушення, припинення або недійсності договору здійснюється саме в залежності від розміру існуючої заборгованості по основній сумі боргу на момент звернення з будь-якою із вимог, які зазначені в абзаці першому п.10.2. договору. Позивач в сою чергу, згідно його аналізу третейського застереження, зробленого в договорі вважає, що розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Правова Ліга» підлягають виключно майнові спори, вимоги за якими не перевищують 100 000,00 грн. по основній сумі боргу, про що як вказує позивач прямо зазначено у п.10.2. договору.

Проаналізувавши вищевказані твердження сторін, судова колегія апеляційного суду вважає правомірним врахування місцевим господарським судом положень ч.3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитись судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що при прийнятті позову третейський суд вирішує питання про наявність і дійсність угоди про передачу спору на розгляд третейського суду (ч.7 ст. 27 Закону України «Про третейські суди»).

Згідно ч.8 ст. 27 Закону України «Про третейські суди» у разі, якщо третейський суд дійде висновку про відсутність або недійсність зазначеної угоди, він повинен відмовити в розгляді справи.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що третейська угода має автономний характер від положень договору, контракту, що містить третейське застереження, а питання компетенції третейського суду вирішується самим третейським судом. При цьому, розгляд питання про дійсність угоди про передачу спору на розгляд третейського суду здійснюється третейським судом при прийнятті позову; висновки третейського суду щодо недійсності третейської угоди оформлюються процесуальним документом - мотивованою ухвалою, а розгляд справи по суті третейський суд у такому випадку не здійснює.

Відтак, контрагенти за договором поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9 від 03.04.2018 вільно обрали спосіб та реалізували за взаємною згодою своє право на захист порушеного права у незаборонений чинним законодавством України спосіб.

Крім цього, судова колегія, зазначає, що в матеріалах справи наявне рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 22.08.2018 у справі №12/2018 за позовом ТОВ «Демайд» до ПАТ «Дашуківські бентоніти» про стягнення 412 900,98 грн. по договору поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9. Даним рішення позов ТОВ «Демайд» задоволено повністю (Т-1, а.с.222-224).

Позивач як в суді першої так і апеляційної інстанцій посилається в своє обґрунтування на узагальнення практики застосування судами Закону України «Про третейські суди» від 02.11.2009. Однак, дане узагальнення розроблялось відповідно до діючого на той час законодавства. Відповідно до цього місцевим господарським судом вірно враховано, що відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України ( в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147 VIII чинної з 15.12.2017) спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду може бути переданий на вирішення, зокрема, третейського суду. А справи у спорах про визнання недійсними договорів, хоча чітко не вказані у переліку справ у таких спорах, які віднесені до юрисдикції господарського суду, однак, підпадають під категорію «інші справи у спорах між субєктами господарювання» (п.15 ч.1 ст. 20 ГПК України).

Відтак, враховуючи наведене, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що є відсутніми правові підстави для розгляду позовної заяви ПАТ «Дашуківські бентоніти» до ТОВ «Демайд» про визнання недійсним договору поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9 від 03.04.2018, в звязку з чим місцевим господарським судом правомірно залишено такий позов без розгляду.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, суд,

постановив:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10 грудня 2018 року у справі №921/421/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №921/421/18 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2019 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.