ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 910/24412/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу" - Веничука Є.В.,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" - Гайсіна Р.К., Коноплі А.М., Трохимчука О.І.,

Акціонерного товариства "Укргазвидобування" - Малярчука Ю.Б., Собка О.В.,

Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) - не з'явився,

Національного антикорупційного бюро України - Клименка Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування", Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 (у складі колегії суддів: Сітайло Л.Г. (головуючий), Пашкіна С.А., Дідиченко М.А.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 (суддя Маринченко Я.В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", Приватного акціонерного товариства "Укргазвидобування", Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB),

про стягнення 1 660 325 303,11 грн;

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу", Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Національного антикорупційного бюро України,

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сбербанк Лізинг Україна" (далі - ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна"), найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу" (далі - ТОВ "Центр фінансового лізингу"), звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (далі - ТОВ "Карпатигаз"), Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - ПАТ "Укргазвидобування"), Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) про стягнення солідарно з відповідачів попередньої оплати в розмірі 37 219 501,50 дол. США, що станом на 30.01.2017 за курсом НБУ еквівалентно 1 012 081 691,90 грн, 396 754 192,92 грн штрафних санкцій, нарахованих за період з 30.12.2015 по 29.12.2016 на підставі п. 7.2. договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013, та збитків (упущеної вигоди) у розмірі 9 774 170,94 дол. США, що станом на 09.08.2017 за курсом НБУ гривні до долара США еквівалентно 251 489 418,29 грн (з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмету позову від 01.02.2017, заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмету позову від 22.06.2017, а також заяви про зменшення позовних вимог у частині стягнення збитків від 10.08.2017).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Центр фінансового лізингу" на підставі договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 було передано на користь ТОВ "Карпатигаз" (оператору спільної діяльності між відповідачами за первісним позовом за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи № 3 від 10.06.2002) попередню оплату товару в розмірі 37 219 501,50 дол. США, яке однак своїх зобов'язань з поставки товару за вказаним договором не виконало та сум попередньої оплати не повернуло.

Наведене, на думку ТОВ "Центр фінансового лізингу", є підставою для стягнення солідарно з відповідачів за первісним позовом сплаченої ним попередньої оплати в розмірі 37 219 501,50 дол. США, що станом на 29.12.2016 за курсом НБУ еквівалентно 1 000 949 934,52 грн, а також 396 754 192,92 грн штрафних санкцій, нарахованих на підставі п. 7.2. договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013.

Крім того, ТОВ "Центр фінансового лізингу" зазначає про те, що у зв'язку з невиконанням ТОВ "Карпатигаз" своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013, ТОВ "Центр фінансового лізингу" як лізингодавець зазнало збитків (упущеної вигоди) у вигляді лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-О від 14.08.2013.

ПАТ "Укргазвидобування" звернулось до ТОВ "Центр фінансового лізингу", ТОВ "Карпатигаз" та Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) з зустрічним позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013.

В обґрунтування зустрічного позову ПАТ "Укргазвидобування" послалося на те, що у ТОВ "Карпатигаз" були відсутні повноваження на укладення оспорюваного правочину в такій редакції, оскільки в проекті спірного договору, погодженому комітетом з управління за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи від 10.06.2002 № 3, був відсутній п. 2.6, яким визначено кінцеву загальну вартість товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ТОВ "Карпатигаз", ПАТ "Укргазвидабування" та Компанії Місен Ентерпрайзис АБ (Misen Enterprises AB) на користь ТОВ "Центр фінансового лізингу" збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 237 507 020,04 грн.

Припинено провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення солідарно з ТОВ "Карпатигаз", ПАТ "Укргазвидабування" та Компанії Місен Ентерпрайзис АБ (Misen Enterprises AB) на користь ТОВ "Центр фінансового лізингу" суми попередньої оплати в розмірі 1 012 081 691,90 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ПАТ "Укргазвидобування" відмовлено.

Задовольняючи первісні позовні вимоги в частині стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, місцевий суд виходив з того, що в діях ТОВ "Карпатигаз" наявні всі необхідні елементи для покладення на нього відповідальності у вигляді відшкодування збитків. А оскільки ТОВ "Карпатигаз" виступало оператором спільної діяльності між ТОВ "Карпатигаз", ПрАТ "Укргазвидобування" та Компанією Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) за договором про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002, то вказані збитки підлягають стягненню з відповідачів за первісним позовом солідарно.

Припиняючи провадження у справі у частині первісних позовних вимог про стягнення солідарно з відповідачів за первісним позовом суми попередньої оплати, суд зазначив про те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/21720/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2017, вже було вирішено спір між тими ж сторонами про той же предмет та з тих же підстав.

Відмовляючи у стягненні штрафних санкцій у розмірі 396 754 192,92 грн, нарахованих на суму 1 112 257 205,92 грн за період з 30.12.2015 по 29.12.2016, на підставі п. 7.2 договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013, суд виходив з того, що в рішенні Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/21720/15 у спорі між тими сторонами було встановлено факти, які мають приюдиційне значення для даної справи, а саме про те, що штрафні санкції на підставі п. 7.2 договору купівлі-продажу № 130814-01/КП можуть бути нараховані ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" лише з 09.01.2014 у межах шестимісячного строку, визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, а саме по 08.06.2014. У зв'язку з наведеним, суд у даній справі дійшов висновку про те, що нарахування позивачем за первісним позовом вказаного штрафу за інший період (з 30.12.2015 по 29.12.2016) є безпідставним.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд зазначив про те, що ПрАТ "Укргазвидобування" не доведено наявності підстав, з яких останній просив визнати договір купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 недійсним.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з мотивами, викладеними в рішенні місцевого суду.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, 14.08.2018 АТ "Укргазвидобування" (яке є правонаступником ПАТ "Укргазвидобування") звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 скасувати в частині задоволення первісного позову ТОВ "Центр фінансового лізингу" та відмови у задоволенні зустрічного позову ПАТ"Укргазвидобування", та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ТОВ "Центр фінансового лізингу" відмовити у повному обсязі, а зустрічний позов - задовольнити.

Вимоги касаційної скарги обґрунтовані тим, що: суди дійшли помилкового висновку щодо наявності всіх елементів цивільного правопорушення, необхідних для покладення на відповідачів за первісним позовом відповідальності у вигляді стягнення збитків; суди дійшли помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки у ТОВ "Карпатигаз" були відсутні повноваження на укладення оспорюваного правочину в такій редакції.

15.08.2018 ТОВ "Карпатигаз" звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 скасувати повністю, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 скасувати в частині задоволення позовної вимоги про стягнення суми збитків (упущеної вигоди) та відмовити в позові в цій частині.

В касаційній скарзі ТОВ "Карпатигаз" посилається на те, що позивачем за первісним позовом не доведено наявності збитків у вигляді упущеної вигоди, а також наявності вини ТОВ "Карпатигаз" та причинно-наслідкового зв'язку між діями ТОВ "Карпатигаз" та збитками позивача за первісним позовом.

ТОВ "Центр фінансового лізингу" подало відзив а касаційні скарги АТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Карпатигаз", у якому просить касаційні скарги залишити без задоволення, а рішення та постанову судів попередніх інстанцій залишити без змін.

До Верховного Суду на електронну адресу від імені Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) надійшов лист, у якому зазначено, що Компанія Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) підтримує доводи та вимоги касаційних скарг АТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Карпатигаз", та не заперечує проти розгляду справи без участі її представника. В судовому засіданні було подано лист аналогічного змісту, який є нотаріально посвідченим.

Клопотання ТОВ "Центр фінансового лізингу" про відкладення розгляду справи та зобов'язання ТОВ "Карпатигаз" та АТ "Укргазвидобування" направити ухвалу Верховного Суду від 30.08.2018, касаційні скарги та додані до них документи, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів на вірну адресу Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB), зазначену на його офіційному сайті, не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на матеріалах справи.

Так, Верховний Суд направив вказані вище ухвалу, касаційні скарги та додані до них документи за адресою Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB), вказаною в обох касаційних скаргах, та отримав від нього по електронній пошті заяву, у якій зазначено про обізнаність останнього щодо дати часу та місця розгляду Верховним Судом даної справи та зазначено про відсутність заперечень проти розгляду справи без участі його представника. Аналогічну за змістом заяву, завірену нотаріально, надало ТОВ "Карпатигаз", засновником якого є Компанія Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB).

Клопотання Національного антикорупційного бюро України про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 910/18439/17, яка перебуває у провадженні Північного апеляційного господарського суду, не підлягає задоволенню, оскільки суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а тому таке зупинення є недоцільним.

Учасники справи були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак Компанія Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) не скористалась передбаченим законом правом на участь у розгляді справи судом касаційною інстанцією. Оскільки явка учасників справи не визнавалась судом обов'язковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком, Верховний Суд в складі колегії суддів дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності вказаного представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, які з'явились в судове засідання, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, подані заперечення, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зі змісту касаційних скарг АТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Карпатигаз" вбачається, що скаржники оспорюють рішення судів попередніх інстанцій лише в частині задоволення первісних позовних вимог ТОВ "Центр фінансового лізингу" про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 237 507 020,04 грн, а також в частині відмови АТ "Укргазвидобування" у задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013.

Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України суд переглядає рішення та постанову судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги.

10.06.2002 між ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "Карпатигаз" було укладено договір про спільну діяльність без утворення юридичної особи № 3 (далі - договір про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002), за умовами якого сторони об'єднують власні зусилля та засоби для досягнення спільної господарської мети.

Додатковою угодою № 4 від 25.02.2011 внесено зміни та доповнення до зазначеного договору, пов'язані з тим, що його сторони вирішили залучити до спільної діяльності та включити до складу учасників договору Компанію Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB).

14.08.2013 між ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" як лізингодавцем та ТОВ "Карпатигаз" (оператором спільної діяльності за договором про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002) як лізингоодержувачем укладено договір фінансового лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-О (далі - договір лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-О від 14.08.2013).

За умовами п. 2.1. вказаного договору ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" у відповідності з вимогою ТОВ "Карпатигаз" зобов'язався придбати у власність на умовах, передбачених контрактом (договором поставки майна, укладеним між ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" ТОВ "Карпатигаз") майно, зазначене в специфікації, і надати ТОВ "Карпатигаз" це майно за плату в якості предмету лізингу на умовах договору лізингу в тимчасове володіння і користування.

Відповідно до п. 2.3. договору лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-О від 14.08.2013 ТОВ "Карпатигаз" зобов'язується прийняти майно в лізинг та у формі лізингових платежів відшкодувати позивачу витрати, понесені позивачем внаслідок придбання майна, а також оплатити винагороду позивачу.

На виконання п. 2.1. договору лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-О від 14.08.2013 між ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" як покупцем та ТОВ "Карпатигаз" (оператором спільної діяльності за договором про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002) як продавцем укладено договір купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013, відповідно до п. 1.1. якого ТОВ "Карпатигаз" поставляє, а ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" приймає та зобов'язується оплатити турбінні компресорні агрегати Маrs90, зазначені в додатку № 1 до договору купівлі-продажу, на умовах визначених у цьому договорі.

Згідно зі специфікацією, що є додатком № 1 до договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 ТОВ "Карпатигаз" повинен передати, а ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" - оплатити та прийняти наступний товар: "Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, в кількості 3 одиниці" (далі - товар).

Відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 загальна вартість товару, визначеного в п. 1.1., складає 330 577 459,41 грн, у тому числі ПДВ 20 % 54 096 243,23 грн, що на день підписання цього договору еквівалентно 41 358 371,00 дол. США згідно з курсом НБУ. Кінцева загальна вартість товару буде визначена в порядку, передбаченому п. 2.6. цього договору.

Згідно із пп. 2.2.1 договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 перша частина загальної вартості товару в розмірі 50 %, що складає 165 288 729,71 грн, у т.ч. ПДВ 20 % 27 548 121,61 грн, що на день укладення даного договору еквівалентно 20 679 185,50 дол. США згідно з курсом НБУ, сплачується покупцем після підписання даного договору не пізніше 16.08.2013. Сума платежу буде збільшена чи зменшена згідно з умовами пункту 2.3. договору.

Відповідно до пп. 2.2.2. договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 друга частина загальної вартості товару в розмірі 39,99 %, що складає 132 206 745,79 грн, що на день укладання договору еквівалентно 16 540 316,00 дол. США згідно з курсом НБУ, сплачується позивачем не пізніше 22.08.2013, але в будь-якому випадку після отримання документів, що підтверджують сплату покупцем заводу-виробнику товару, а саме Solar Turbines International Company, раніше сплачену суму в розмірі 16 540 316,00 дол. США. Сума платежу буде збільшена чи зменшена згідно з умовами пункту 2.3. договору.

Підпунктом 2.2.3 договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 сторони погодили, що третя частина загальної вартості товару в розмірі 10,01 %, що орієнтовно складає 33 081 983,91 грн, у т.ч. ПДВ 20 % 5 513 663,98 грн, що на день укладання договору еквівалентно 4 138 869,50 дол. США згідно з курсом НБУ, сплачується позивачем протягом 5 робочих днів із моменту підписання сторонами акта приймання-передачі товару і додаткової угоди до цього договору, що стосується визначення кінцевої вартості товару в порядку, визначеному п. 2.6. договору, а також після надання продавцем покупцю документів, визначених в пп. 2.2.3.1 - 2.2.3.2 договору.

Строк поставки товару складає не більше 140 календарних днів з моменту оплати покупцем частини вартості товару відповідно до умов пп. 2.2.1. цього договору, строк поставки товару продовжується на строк затримки вищевказаної оплати (п. 3.2. договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013).

Суди встановили, що у рішенні Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/21720/15 було встановлено, що ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" належним чином виконував умови відповідного договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 в частині сплати ТОВ "Карпатигаз" попередньої оплати за товар, поставка якого мала бути здійснена останнім у погоджений сторонами строк по 08.01.2014 включно.

ТОВ "Центр фінансового лізингу" обґрунтовує свої позовні вимоги в частині стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди тим, що невиконання ТОВ "Карпатигаз" зобов'язань за договором купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 в частині поставки позивачу товару унеможливило передачу цього товару в подальший лізинг на користь ТОВ "Карпатигаз" за плату та одержання очікуваного прибутку - винагороди, з урахуванням збільшення її розміру відповідно до п. 8.8 договору лізингу.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, зобов'язаний відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Відсутність будь-якого із зазначених елементів виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Разом з тим, суди дійшли передчасного висновку про те, що в діях ТОВ "Карпатигаз" наявні всі необхідні елементи для покладення на нього відповідальності у вигляді відшкодування збитків, враховуючи наступне.

Так, з'ясовуючи наявність вини ТОВ "Карпатигаз" у невиконанні ним зобов'язань з своєчасної поставки позивачу за первісним позовом товару за договором купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013, судами попередніх інстанцій не було надано оцінки рішенню Ради національної безпеки та оборони "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 16.09.2016.

Водночас ТОВ "Карпатигаз" зазначає про те, що належне виконання ним своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 призвело б до порушення санкцій, введених державою у вказаному рішенні Ради національної безпеки та оборони від 16.09.2016.

Крім того, судами не було надано оцінки ухвалам Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2016 у справі № 757/57022/16-к та від 23.02.2017 у справі № 757/10921/17-к (в межах кримінального провадження № 0000375), якими було накладено арешт на турбокомпресорні агрегати Маrs90, виробництва Solar, та заборонено будь-яким чином їх відчужувати.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Карпатигаз" обґрунтовує відсутність фізичної можливості своєчасно передати товар позивачу за первісним позовом у належному та робочому стані з підстав, які не залежали від ТОВ "Карпатигаз", посилаючись на те, що товар надійшов на склади митної служби для розмитнення у роздрібному стані та був розмитнений 14.11.2014

При цьому, ТОВ "Карпатигаз" зазначає, що з метою передачі позивачу за первісним позовом товару у придатному для використання стані ним було передано товар в пункт призначення та разом з представниками виробника проведено монтаж товару, який було закінчено лише 27.05.2015.

Однак, судами попередніх інстанцій наведеним обставинам надано оцінки також не було.

Крім того, судами попередніх інстанцій не було надано оцінки добросовісності поведінки самого позивача за первісним позовом, зокрема щодо того, чи вживав він заходів щодо попередження збитків та чи ставив питання про розірвання договору лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-О від 14.08.2013.

Таким чином, оскільки судами попередніх інстанцій не було надано оцінки наведеним вище обставинам, висновки судів щодо наявності вини ТОВ "Карпатигаз" у заподіянні позивачу за первісним позовом збитків у вигляду упущеної вигоди за договором лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-О від 14.08.2013, є передчасними.

Крім того, під час визначення суми збитків (упущеної вигоди) судами не було надано жодної оцінки та спростування правомірності наданого ТОВ "Карпатигаз" контррозрахунку, наявного в матеріалах справи. При цьому, під час розрахунку суми збитків, судами було враховано сумарний лізинговий платіж, який включає в себе, у тому числі, відшкодування вартості товару, в той час відшкодування вартості предмету лізингу з коригуванням на курс дол. США є предметом самостійного позову ТОВ "Центр фінансового лізингу" до ТОВ "Карпатигаз", ПАТ "Укргазвидобування" та Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) у справі № 910/21720/15.

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції вважає також передчасними висновки судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону.

Так, вказані позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ТОВ "Карпатигаз" були відсутні повноваження на укладення оспорюваного правочину в такій редакції, оскільки в проекті спірного договору, погодженому комітетом з управління за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи № 3 від 10.06.2002, був відсутній п. 2.6, яким визначено кінцеву загальну вартість товару.

Відповідно до п. 6.2. договору про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002 (в редакції додаткової угоди № 4 від 25.02.2011) ТОВ "Карпатигаз" надаються повноваження та права, зокрема, укладати від імені спільної діяльності договори (контракти), необхідні для досягнення цілей спільної діяльності, у т.ч. на виконання робіт (надання послуг), реалізацію продукції спільної діяльності, придбання матеріально-технічних ресурсів, палива, електроенергії.

Згідно з пп. 6.2.8. даного правочину ТОВ "Карпатигаз" зобов'язується укладати від імені спільної діяльності угоди на реалізацію вуглеводнів, видобутих у результаті спільної діяльності за цінами, попередньо затвердженими рішенням Комітету з управління (затверджена ціна).

Підпунктом 6.2.9. п. 6.2. зазначеної угоди передбачено, що ТОВ "Карпатигаз" зобов'язується укладати від імені спільної діяльності всі інші необхідні договори відповідно до чинного законодавства України у зв'язку із спільною діяльністю та від імені спільної діяльності, у т.ч. на придбання основних засобів, матеріалів та інших товарно-матеріальних цінностей, із урахуванням положень пп. 6.2.8 п. 6.2 цього договору.

При цьому, договори, сума яких перевищує 3 000 000,00 грн або її еквівалент в іноземній валюті, підлягають попередньому погодженню комітетом з управління. Укладення договорів, на суму, що не перевищує 3 000 000,00 грн або її еквівалент в іноземній валюті, не потребує попереднього погодження комітетом з управління.

Судами встановлено, що відповідно до протоколу від 31.05.2013 № 12 засідання членів комітету з управління за договором, на якому були присутні представники учасників, що мають 100 % голосів, на розгляд порядку денного було винесено питання щодо погодження укладення договору купівлі-продажу обладнання, договору фінансового лізингу, предметом якого є обладнання, та договору купівлі-продажу (викупу) обладнання як предмету лізингу з ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" та про надання директору ТОВ "Карпатигаз" повноважень на укладення зазначених договорів.

По даному питанню вирішено прийняти рішення про погодження укладення вищенаведених договорів, відповідно до їх проектів, що є додатками 1-3 до вказаного протоколу, а також укласти та підписати всі додаткові угоди, які повинні або можуть бути укладені відповідно до вищезазначених договорів, та підписувати будь-які інші документи, пов'язані з укладенням вищезазначених договорів та/або додаткових угод до них, які не суперечать чинному законодавству України.

Як вбачається із умов проекту договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013, що є додатком 1 до протоколу, спірний п. 2.6. у ньому був відсутній.

Однак до спірного договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 було включено вказаний пункт п. 2.6., що передбачав визначення кінцевої загальної вартості товару після надання продавцем (ТОВ "Карпатигаз") покупцю (ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна") документів, що підтверджують митне оформлення, сплати податків та зборів, пов'язаних із ввезенням товару на територію України; сплати інших платежів, пов'язаних з митним оформленням товару; сплату транспортних витрат, пов'язаних із доставкою товару з території заводу-виробника до місця поставки згідно з п. 3.1. договору, рахунку-фактури (інвойсу) заводу-виробника. Після формування кінцевої загальної вартості товару сторони зобов'язані укласти додаткову угоду до цього договору щодо зміни загальної вартості товару, вказаної в п. 2.1. договору, та третьої частини загальної вартості товару, зазначеної в п. 2.2.3. договору. Обов'язковою умовою підписання сторонами даної додаткової угоди є зміна розрахункової вартості майна в договорі лізингу шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору лізингу.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди послались на те, що сума даного правочину, навіть без спірного пункту 2.6., вже перевищувала 3 000 000,00 грн, що слугувало підставою для вирішення питання про його погодження комітетом з управління за договором про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002.

Разом з тим, суди не встановили, на скільки визначена з урахуванням спірного п 2.6. договору купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013 вартість товару перевищила розмір, погоджений комітетом з управління за договором про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002, з урахуванням того, що згідно з умовами договору про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002 саме сума договорів підлягає попередньому погодженню комітетом з управління.

Враховуючи зазначене, висновки судів попередніх інстанцій в частині зустрічних позовних вимог є також передчасними.

За змістом ст. 236 ГПК України рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Таким чином, перевіривши рішення та постанову судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційних скарг, суд касаційної інстанції встановив, що вони не відповідають вказаним вимогам законодавства в частині задоволення первісних позовних вимог про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та в частині зустрічного позову, а тому підлягають скасуванню у вказаних частинах, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині оскаржувані судові акти підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 та рішення Господарського суду м. Києва від 17.08.2017 у справі № 910/24412/16 скасувати в частині задоволення первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу" про стягнення збитків у виді упущеної вигоди та у частині відмови у задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.08.2013 № 130814-01/КП, а справу в зазначеній частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

3. В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 та рішення Господарського суду м. Києва від 17.08.2017 у справі № 910/24412/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий