ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

05 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2615/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області

на ухвалу Господарського суду Одеської області про часткове задоволення скарги на дії та бездіяльність державного виконавця вх.№2-518/19 від 04.02.2019 від 14.02.2019, прийняту суддею Оборотовою О.Ю., м. Одеса, повний текст складено 19.02.2019,

у справі №916/2615/15

за позовом: Державного підприємства „Санаторій „Лермонтовський"

до відповідачів:

- Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця";

- Дочірнього підприємства „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця";

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

- Міністерства юстиції України;

- Фонду державного майна України;

про виселення з займаних нежитлових приміщень

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Державне підприємство „Санаторій „Лермонтовський" звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця" та Дочірнього підприємства „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця" про виселення останнього з займаних нежитлових приміщень.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2015 у справі №916/2615/15 (суддя Шаратов Ю.А.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2016, позов Державне підприємство „Санаторій „Лермонтовський" задоволено частково, а саме: виселено Дочірнє підприємство „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця" з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2: літера „В"- лікувальний корпус; літера „Г"- гуртожиток та пральня; літера „Д"- корпус №2; літера „Е, Е1, Е2"- корпус №1; літера „Ж"- корпус № 5; літера „З,М"- грязелікарня; літера „Н"- котельна; літера „О"- майстерня; літера „Л"- сушка; літера „И"- клуб та поліклініка; літера „Й"- кінобудка; літера „ЬІ"- естрада; літера „X"- бібліотека та перукарня; літера „П"- водонапірна башта; літера „С"- їдальня; літера „Р, Ю"- адмін. корпус; літера „Я, Я1"- експериментально-монтажний цех; літера „Т"- дитячий садок та аптека; літера „Ф, Э, Щ"- житлові; літера „Ш"- радонова лабораторія; літера „Ч"- приймальне відділення; літера „У"- корпус №4; №1, 2, 26, 36 - кіоски; №10, 31, „Ц"- трансформаторні будки; №24 - газобалонна; №11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; №25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; №32 - гараж; №3, 17, 18, 21, 22 - навіси; №19 - душова літня; №20, 9 - убиральні; №35 - танцювальний майданчик; №37 - спортивний майданчик; №38 - метео-майданчик; №ІІІ-VIII - оранжерея; №І - мостіння; №39-47 - ворота; №48-52 - забори; № 29 - резервні запаси води; №11 - бетонний борт; №ІХ - фонтан; №Х-ХХІХ - грязеві басейни; в решті позову відмовлено.

05.11.2015 на виконання вказаного судового рішення Господарським судом Одеської області був виданий наказ про його примусове виконання щодо виселення Дочірнього підприємства „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця" з вищезазначених будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.02.2019 у справі №916/2615/15 (суддя Оборотова О.Ю.) скаргу Дочірнього підприємства „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця" на дії та бездіяльність державного виконавця вх.№2-518/19 від 04.02.2019 задоволено частково; визнано незаконними дії державного виконавця - заступника начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Саламахи В.В. щодо прийняття постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.01.2019; визнано незаконною бездіяльність вказаного державного виконавця щодо недопущення боржника - Дочірнього підприємства „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця" до проведення виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2615/15 від 05.11.2015 про виселення; визнано недійсною та скасовано постанову державного виконавця - заступника начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Саламахи В.В. від 25.01.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника, прийняту при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області №916/2615/15 від 05.11.2015; зобов'язано зазначеного державного виконавця повернути Дочірньому підприємству „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця" все майно, перелічене в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.01.2019; в решті вимог, викладених у скарзі, відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.02.2019 у справі №916/2615/15 скасувати та постановити нову, якою у задоволенні скарги вх.№2-518 від 04.02.2019 відмовити.

Дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої вказаної норми до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктом 7 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмір (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 становить 1921 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік").

Відтак розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.02.2019 у справі №916/2615/15 складає 1921 грн.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, при цьому заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, мотивоване тим, що Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області не має розрахункових рахунків, крім депозитного рахунку, тому сплата судового збору здійснюється Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області. При цьому, апелянт зазначає, що процес розрахунково-касового обслуговування потребує тривалого періоду часу, тому своєчасна сплата судового збору за подання апеляційної скарги неможлива.

Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України „Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що скаржником не надано до апеляційного суду доказів того, що останній згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю, підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке викладене в апеляційній скарзі, відсутні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов'язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин, оскільки за суб'єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову скаржнику в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім того, в силу пункту 3 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі статтею 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Між тим скаржником вказаних вимог не додержано. Як вбачається із доданих до апеляційної скарги документів, апелянтом на підтвердження направлення копій апеляційної скарги іншим учасникам справи надано фіскальний чек б/н та б/д, поштову накладну №640 від 01.03.2019 та опис вкладення у цінний лист б/н від 01.03.2019.

В описі вкладення у цінний лист б/н від 01.03.2019 зазначено про те, що скаржником направлено на адресу Дочірнього підприємства „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця" апеляційну скаргу без доданих до неї документів, при цьому зі змісту поштової накладної №640 від 01.03.2019 вбачається, що скаржником вказану апеляційну скаргу направлено на свою власну адресу, а не на адресу Дочірнього підприємства „Клінічний санаторій „Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства „Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця.

Інших документів на підтвердження направлення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів скаржником до апеляційної скарги не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що скаржником не додано належних доказів, що підтверджують надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї додатками учасникам справи (сторонам та третім особам), оскільки апелянтом не дотримано порядок надсилання апеляційної скарги, встановлений положеннями статті 259 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (відсутність доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку та розмірі; відсутність належних доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам справи), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржникові можливості усунути вищезазначені недоліки.

Керуючись статтями 174, 232-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Господарського суду Одеської області про часткове задоволення скарги на дії та бездіяльність державного виконавця вх.№2-518/19 від 04.02.2019 від 14.02.2019 у справі №916/2615/15 залишити без руху.

Встановити Першому Приморському відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз'яснити скаржникові, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі - апелянту.

Зобов'язати Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду (65119, м. Одеса, проспект Шевченка,29) матеріали справи №916/2615/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна