ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019м. ДніпроСправа № 904/4966/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Сулимі Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» м. Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» м. Кривий Ріг

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ

про визнання за позивачем права на розподіл ОСОБА_1 акціонерним товариством «Криворіжгаз» природного газу в порядку та на умовах, визначених типовим договором, до якого позивач приєднався заявою №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, ордер серія ДП №1552/017 від 09.01.2019р.

від відповідача: ОСОБА_3, дов. №007.1Др-117-0718 від 04.07.2018р.

від третьої особи: ОСОБА_4, дов. №14-165 від 30.08.2018р.

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» з позовом про визнання за позивачем права на розподіл ОСОБА_1 акціонерним товариством «Криворіжгаз» природного газу в порядку та на умовах, визначених типовим договором, до якого позивач приєднався заявою №0942003MNMAT016 від 01.01.2016р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається положення договору розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №0942003MNMAT016 від 01.01.2016р., рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №407 від 12.09.2018р. «Про початок опалювального сезону 2018-2019років», листи відповідача №Кд03.2-Сл-20905-1018 від 03.10.2018р., №Кд03.2-Сл-21321-1018 від 08.10.2018р., №Кд032-Сл-21419-1018 від 10.10.2018р., розпорядження Кабінету Міністрів України №717-р від 03.10.2018р., положення Закону України «Про ринок природного газу», Методику визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для обєктів у сфері теплопостачання, затверджену постановою Кабінету Міністрів України №886 від 13.11.2013р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 27.11.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018р. задоволено заяву позивача та вжито заході із забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь які дії з припинення або обмеження розподілу природного газу на наступні обєкти Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (ідентифікаційний код: 00130850; місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1): - котлотурбінний цех (м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1); - районна котельня №2 (м. Кривий Ріг, вул. Бикова, 2в); - районна котельня №3 (м. Кривий Ріг, мкр-н Гірницький, 66); - районна котельня №4 (м. Кривий Ріг, мкр-н 7-й Зарічний, вул. Сєрьогіна); - районна котельня №5 (м. Кривий Ріг, вул. Вячеслава Чорновола, 97); - районна котельня №6 (м. Кривий Ріг, вул. Домобудівна, 15).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2018р. задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Позивач надав на адресу суду заяву №5159/09 від 15.11.2018р. про уточнення позовних вимог, в якій виклав зміст позовних вимог наступним чином:

- зобовязати відповідача відновити розподіл природного газу позивачу;

- зобовязати відповідача виконувати свої зобовязання за типовим договором розподілу природного газу, до якого позивач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р., а саме надавати послуги з розподілу природного газу в опалювальному періоді 2018/2019років.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Відповідно до статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Виходячи зі змісту заяви позивача №5159/09 від 15.11.2018р., а також змісту раніше поданої позовної заяви та обставин справи, суд розцінює її як заяву про одночасну зміну предмету та підстав позову.

Враховуючи викладене, суд не приймає до розгляду заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» №5159/09 від 15.11.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2018р. проголошено перерву до 12.12.2018р.

У відзиві Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» №Кд007.2-Ск-24803-118 від 23.11.2018р. зазначено про незгоду з позовними вимоги та вказано про дотримання відповідачем вимог норм Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2494 від 30.09.2015р., та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2493 від 30.09.2015р.

Відповідач звернув увагу, що у разі відсутності номінації від постачальників підприємств теплоенергетики, ПАТ «Криворіжгаз» не має права розпочинати розподіл природного газу та допускати несанкціонований відбір природного газу.

Листом від 03.10.2018р. позивача було повідомлено про те, що через відсутність підтвердженої оператором ГТС (АТ «Укртрансгаз») номінації за споживачами та їх постачальниками, відповідач не здійснюватиме розподіл природного газу АТ «Криворізька теплоцентраль».

Непідтвердження ОСОБА_1 акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» номінацій Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» тягне за собою наслідки у вигляді відсутності у відповідача правових підстав для надання послуг з розподілу природного газу.

З огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору позивачем з газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» своїх зобовязань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій.

Видача ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» номінацій є однією з гарантій безперебійного та безперешкодного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний період.

Таким чином, невидача або несвоєчасна видача номінацій унеможливлює безперешкодне отримання позивачем природного газу.

У письмових поясненнях ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» №14/4-3224в від 07.12.2018р. з посиланням на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20.02.2018р. у справі №911/653/17, зазначено, що питання законності/незаконності виділення номінацій може бути предметом дослідження в окремому позові. Дослідження даного питання та надання правової оцінки в межах даної справи є виходом за межі позовних вимог та предмету дослідження.

В жовтні 2018р. номінації не надавались та не здійснювалось постачання природного газу АТ «Криворізька теплоцентраль» у звязку з невиконанням позивачем вимог пункту 12 Положення про покладення спеціальних обовязків на субєкти ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017р.

Постановою Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018р. затверджено Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Вказана постанова діє з 01.11.2018р. по 01.05.2020р.

Оскільки позивачем було виконано умови пункту 11 вищезгаданого Положення (в редакції від 14.11.2018р.) щодо рівня розрахунків не нижче 60%, ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було виділено номінації в листопаді 2018р.

Разом з тим, у разі недотримання позивачем вимог Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, третя особа не матиме спеціальних обовязків з поставки природного газу відповідному підприємству.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018р. продовжений строк підготовчого провадження, оголошено перерву в судовому засіданні до 27.12.2018р.

У відповіді на відзив, наданій до суду 19.12.2018р., позивач не погодився із зауваженнями відповідача та вказав на порушення відповідачем розпорядження Кабінету Міністрів України №717-р від 03.10.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018р. проголошено перерву в судовому засіданні до 14.01.2019р.

На адресу суду надійшла заява Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» №226/09 від 10.01.2019р. про зміну підстав позову, в якій позивач просив визнати за позивачем права на розподіл ОСОБА_1 акціонерним товариством «Криворіжгаз» природного газу в порядку та на умовах, визначених типовим договором, до якого позивач приєднався заявою №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на укладення між сторонами типового договору, до якого позивач приєднався заявою №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р.

З огляду на подання позивачем заяви про зміну підстав позову з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає її до уваги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018р. проголошено перерву в судовому засіданні до 28.01.2019р.

У відзиві на заяву про зміну підстав позову №501007.2Ск-1991-0119 від 25.01.2019р. відповідач підтримав раніше викладену правову позицію щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019р. закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.02.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019р. проголошено перерву у судовому засіданні до 26.02.2019р.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд установив таке.

ОСОБА_1 акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі споживач) заявою №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р., направленою на адресу Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі оператор ГРМ) приєдналось до умов типового договору розподілу природного газу для споживача, що не є побутовим (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до обєктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до пункту 2.1 договору оператор ГРМ зобовязується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

У «Розрахунках втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» (додатки 4 до типового договору, що долучались до заяви приєднання споживача №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р.) у тому числі, були визначені адреси обєктів (точок комерційного обліку) АТ «Криворізька теплоцентраль» вул. Електрична 1; вул. Бикова; мкр-н Гірницький, 66; вул. Домобудівників, 15; вул. Гутовського, 97; вул. Серьогіна.

Згідно з пунктом 1.4 договору підтверджений обсяг природного газу - обєм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, підтверджений оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) та доведений оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою регулятора від 30 вересня 2015 року №2493.

Послуга з розподілу природного газу - послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його обєкта і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності обєкта споживача.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником.

За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 7.1 договору оператор ГРМ, зокрема, зобовязується забезпечити можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його обєкта та передачу належних споживачу обємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання споживачем вимог цього договору.

Цьому обовязку оператора ГРМ кореспондує право споживача, встановлене в пункті 7.3 договору, на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його обєкта та передачу належних споживачу обємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього договору.

Крім того, між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі постачальник) та АТ «Криворізька теплоцентраль» (далі споживач) був укладені договори постачання природного газу (з урахуванням додаткових угод), згідно яких постачальник зобовязується поставляти природний газ споживачеві:

- для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (договір постачання природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018р.);

- для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (договір постачання природного газу №3509/18-БО-5 від 05.10.2018р.);

- для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (договір постачання природного газу №3510/18-КП-5 від 05.10.2018р.).

Згідно пунктів 3.2 та 3.3 цих договорів (в редакції до укладання постачальником та споживачем додаткових угод №4 від 27.11.2018р. до договорів) постачання природного газу за цим договором здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 12 Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017р.

У разі невиконання споживачем вимогу пункту 12 вказаного Положення, постачальник не підтверджує планові обсяги газу (номінацію) для споживача, при цьому передача природного газу не здійснюється.

Відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 договорів постачання природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018р., №3509/18-БО-5 від 05.10.2018р., №3510/18-КП-5 від 05.10.2018р. (в редакції додаткових угод №4 від 27.11.2018р. до договорів) постачання газу здійснюється постачальником виключно за умови підтвердження споживачу номінації в порядку, передбаченому Кодексом ГТС, затвердженим постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015р., в редакції, яка діяла станом на 27.07.2018р.; включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора ГТС.

Постачання (підтвердження споживачу номінації або включення споживача до реєстру споживачів постачальника та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 11 Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018р., та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

З огляду на викладене, оператор ГРМ здійснює розподіл (переміщення) належного споживачу природного газу газорозподільною системою у в тому обсязі, що виділений постачальником (ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»).

Листом ПАТ «Криворіжгаз» від 03.10.2018р. позивача було повідомлено про те, що через відсутність підтвердженої номінації за споживачами та їх постачальниками, відповідач не здійснюватиме розподіл природного газу АТ «Криворізька теплоцентраль».

Згідно пояснень ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в жовтні 2018р. номінації не надавались та не здійснювалось постачання природного газу АТ «Криворізька теплоцентраль» у звязку з невиконанням позивачем вимог пункту 12 Положення про покладення спеціальних обовязків на субєкти ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017р.

Постановою Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018р. затверджено Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Вказана постанова діє з 01.11.2018р. по 01.05.2020р.

Оскільки позивачем було виконано умови пункту 11 вищезгаданого Положення (в редакції від 14.11.2018р.) щодо рівня розрахунків не нижче 60%, ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було виділено номінації АТ "Криворізька теплоцентраль" на листопад 2018р.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Позивач предявив до ПАТ «Криворіжгаз» позов про визнання за АТ «Криворізька теплоцентраль» права на розподіл ПАТ «Криворіжгаз» природного газу в порядку та на умовах, визначених типовим договором, до якого позивач приєднався заявою №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р. Фактично спір виник щодо обсягів природного газу, що має передаватись позивачу.

Спори щодо обсягів постачання природного газу повязані з виконанням АТ «Криворізька теплоцентраль» та ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» своїх зобовязань за договорами поставки природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018р., №3509/18-БО-5 від 05.10.2018р., №3510/18-КП-5 від 05.10.2018р. У разі виникнення між ними спору через ненадання номінацій, таке питання має бути врегульоване між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль», а не з ПАТ «Криворіжгаз» як газорозподільною організацією.

Встановлення порядку виконання АТ «Криворізька теплоцентраль» та ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» умов договорів поставки природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018р., №3509/18-БО-5 від 05.10.2018р., №3510/18-КП-5 від 05.10.2018р. є виходом за межі предмету дослідження даного спору.

Питання належного або неналежного виконання ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» умов договорів поставки природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018р., №3509/18-БО-5 від 05.10.2018р., №3510/18-КП-5 від 05.10.2018р., з огляду на склад сторін та зміст позовних вимог, не є предметом дослідження даного спору.

Якщо АТ «Криворізька теплоцентраль» вважає, що ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» неналежно виконувало чи виконує умови договорів поставки природного газу №3508/18-ТЕ-5 від 05.10.2018р., №3509/18-БО-5 від 05.10.2018р., №3510/18-КП-5 від 05.10.2018р., позивач не позбавлений права звернутись з відповідним (окремим) позовом до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виділені АТ «Криворізька теплоцентраль» номінації на другу та третю декади листопада 2018р., грудень 2018р. та січень 2019р., на підставі яких ПАТ «Криворіжгаз» здійснений розподіл природного газу для позивача у відповідних обсягах.

Таким чином, на момент вирішення спору учасниками договірних відносин самостійно виконуються зобов'язання щодо розподілу природного газу, виділення номінації та постачання природного газу в обсягах, визначених умовами договорів про постачання природного газу.

Додатково слід зазначити, що позивачем обраний спосіб, не спрямований на ефективний захист прав підприємства.

Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача. У разі встановлення, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права, суд приймає рішення про відмову у позові.

Статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. При цьому, визначений вказаними статтями перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком у названих статтях, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

При цьому, особа, заявляючи позов та обираючи спосіб захисту, повинна дбати про те, щоб резолютивна частина рішення, в якій остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача, могла бути виконана в процесі виконавчого провадження у справі, адже у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, ЄСПЛ вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005 (заява № 38722/02).

Заявлена позивачем вимога про визнання права на розподіл ПАТ «Криворіжгаз» природного газу в порядку та на умовах, визначених типовим договором, до якого позивач приєднався заявою №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р. за своєю суттю є вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення.

Встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2019р. у справі №927/76/18.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» м. Кривий Ріг до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» м. Кривий Ріг за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ про визнання за позивачем права на розподіл ОСОБА_1 акціонерним товариством «Криворіжгаз» природного газу в порядку та на умовах, визначених типовим договором, до якого позивач приєднався заявою №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 14, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» м. Кривий Ріг до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» м. Кривий Ріг за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ про визнання за позивачем права на розподіл ОСОБА_1 акціонерним товариством «Криворіжгаз» природного газу в порядку та на умовах, визначених типовим договором, до якого позивач приєднався заявою №42АТКg21630-17 від 01.12.2017р. - відмовити

В судовому засіданні 26.02.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 06.03.2019р.

Суддя Р.Г. Новікова