ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Справа № 918/634/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - адв. ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 підприємства "Агрокомерс"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 р. ухваленого суддею Бережнюк В.В. о 16:28 год. у м. Рівному, повний текст складено 28.11.2018 р.

у справі № 918/634/18

за позовом ОСОБА_3 підприємство "Агрокомерс"

до ОСОБА_4 господарство "П'ятигірське"

про стягнення заборгованості в сумі 212 032,02 грн.

В судовому засіданні 12.02.2019 р. оголошувалась перерва до 26.02.2019 р.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 р. у справі № 918/634/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 підприємства "Агрокомерс" до Фермерського господарства "П'ятигірське" про стягнення заборгованості в сумі 212032,02 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_3 підприємство "Агрокомерс" подало скаргу до Північно - західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 р. у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з істотним порушенням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник вважає помилковим, такими, що не відповідають матеріалам справи і чинному законодавству висновки суду першої інстанції про недоведеність права позивача на стягнення курсової різниці, відсутність відомостей про момент виставлення позивачем і отримання відповідачем рахунків та відсутність порушення кінцевої дати розрахунку за договорами поставки.

Доводить, що норми чинного законодавства визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу гривні по відношенню до іноземної валюти. Посилається на позиції Верховного Суду України викладені у постановах від 04.07.2011 р. у справі № 3-62гс11, від 26.12.2011 р. у справі № 3-141гс11, від 24.09.2014 р. у справі 6-145-цс, а також зазначає, що суд першої інстанції також не врахував умови п. 5.5 -5.9 укладених сторонами договорів.

Таким чином, усі податкові наслідки та зобов'язання в галузі бухгалтерського обліку виникають лише після надходження коштів курсової індексації. Відповідно, немає підстав включати курсову індексацію до первинних документів на час отримання товару.

Помилковим вважає висновок суду, що умову специфікацій про строк оплати товару протягом трьох днів з дня отримання рахунку покупцем неможливо застосувати через відсутність відомостей про момент виставлення позивачем і отримання відповідачем відповідних рахунків.

ОСОБА_5, скаржник разом з апеляційною скаргою надав нові докази, а саме - оригінали повідомлень до електронних листів, з якими надсилалися рахунки. Доводить, що ці повідомлення містять інформацію про точну адресу відправника й одержувача, дату створення і відмітку про доставлення листа.

Крім того, скаржник вважає, що п. 5.1 договору повинен тлумачитися за правилами, визначеними ст. 213 ЦК України, тоді як суд не виконав такого.

Вважає, що для правильного тлумачення намірів сторін потрібно п.5.1 договору порівняти з п. 2.1, де визначено, що «конкретний асортимент товару, його кількість, ціна за одиницю та вартість всього товару, умови оплати наведені у специфікаціях до договору, які є невід'ємними його частинами». Отже, підписуючи відповідні специфікації на поставку партій товару, відповідач погоджувався, серед іншого, і на умови (в т.ч. строки і терміни) оплати, які в них передбачені. При укладенні договорів сторони розуміли цей пункт наступним чином: покупець зобов'язується здійснити оплату вартості товару згідно умов, наведених у специфікаціях, а якщо специфікації таких умов не визначають - тоді не пізніше 31 грудня 2015; 2016; 2017 року.

Ще однією підставою відмови в позові, з якою не погоджується скаржник, є висновок суду про те, що позивач помилково вважає штрафні санкції заборгованістю. Єдиним джерелом для цього висновку суд вважає позовні вимоги. Проте, суд не пояснює, яким чином це впливає на правову кваліфікацію відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи. Таким чином, зазначає про порушення права на ефективний спосіб захисту, який не заборонений законом.

Скаржник просить врахувати наведені обставини, скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 р. у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю.

Відповідач ОСОБА_4 господарство "П'ятигірське" подало відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, скаргу ОСОБА_2 підприємства "Агрокомерс" - без задоволення.

Зазначає, що ОСОБА_3 підприємство «Агрокомерс» та ОСОБА_4 господарство «Пятигірське» 06.04.2015 р. уклали договір поставки № 060457; 09.03.2016 р. уклали договір № 90341 та 09.03.2017 р. уклали договір № 90324. Як вбачається з виписок по рахунку 6463.980 розрахунок згідно договору проведено у квітні, травні, червні, липні та вересні 2015 року, останній платіж - 02 вересня 2015 року, тобто - кінцевий строк оплати за поставлений товар відповідачем не порушений, оскільки згідно з п.5.1 договору такий строк спливає не пізніше 31 грудня 2015 року. Відповідно до виписок по рахунку 6463.980 розрахунки за договором № 90341 проведені у березні, квітні та травні 2016 року, останній платіж - 18 травня 2016 року, тобто кінцевий строк оплати за поставлений товар не порушено, оскільки згідно п.5.1 договору № 90341 такий строк спливає не пізніше 31 грудня 2016 року. Відповідно до виписок по рахунку 6463.980 розрахунок згідно договору № 90324 проведено у березні, квітні, травні, червні та вересні 2017 року, останній платіж - 13 вересня 2017 року, тобто кінцевий строк оплати за поставлений товар не порушено, оскільки згідно п.5.1 договору № 90324 такий строк спливає не пізніше 31 грудня 2017 року.

Звертає увагу апеляційного суду, що всупереч умовам п. 9.1 договорів позивачем недотримано досудової процедури врегулювання спору, претензії відповідачу не направлялось.

Просить врахувати наведені обставини та залишити без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 р. у даній справі.

В судовому засіданні 12.02.2019 р. представник позивача/скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Представник відповідача заперечила проти доводів скаржника, зазначила, що оплата товару здійснена відповідно до умов договорів. Крім того, представник зазначила, що специфікації надавались разом із товаром, тому доказів надіслання таких специфікацій матеріали справи не містять. ОСОБА_5 пояснила, що рахунки направлялись позивачем на електронну адресу, яка на даний час є заблокованою, тому відповідач не має змоги надати будь-які докази на підтвердження одержання рахунків, проте не заперечує, що рахунки направлялись саме електронними засобами звязку.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

06 квітня 2015 року ОСОБА_3 підприємством "Агрокомерс" та ОСОБА_4 господарством "П'ятигірське" укладений договір поставки № 060457, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця насіннєвий матеріал, пестициди та агрохімікати (товар), а покупець зобов'язався прийняти товар, сплатити проценти за користування товарним кредитом та ціну товару відповідно до умов договору (додаткових угод та специфікацій до нього) /а.с. 13-15/.

09 березня 2016 року ОСОБА_3 підприємством "Агрокомерс" та ОСОБА_4 господарством "П'ятигірське" укладено договір поставки № 90341, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця насіннєвий матеріал, пестициди та агрохімікати (товар), а покупець зобов'язався прийняти товар, сплатити проценти за користування товарним кредитом та ціну товару відповідно до умов договору (додаткових угод та специфікацій до нього) /а.с. 64-65/.

09 березня 2017 року ОСОБА_3 підприємством "Агрокомерс" та ОСОБА_4 господарством "П'ятигірське" укладено договір поставки № 90324, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця насіннєвий матеріал, пестициди та агрохімікати (товар), а покупець зобов'язався прийняти товар, сплатити проценти за користування товарним кредитом та ціну товару відповідно до умов договору (додаткових угод та специфікацій до нього) /а.с. 72-73/.

Відповідно до пункту 2.1. зазначених договорів конкретний асортимент товару, його кількість, ціна за одиницю та вартість всього товару, умови оплати наведені у специфікаціях до договору, які є невід'ємними його частинами.

Згідно з п. 2.2. договору № 060457 та договору № 90341 кількість товару, який зобов'язався поставити постачальник, може відрізнятися від кількості, зазначеної в специфікаціях. Покупець оплачує фактично поставлену йому кількість товару.

Відповідно до п. 4.5. договору № 060457, договору № 90341 та договору № 90324 фактична кількість відвантаженого постачальником і отриманого покупцем товару вказується у видаткових накладних.

Згідно з п. 2.4. договору № 060457, договору № 90341 та договору № 90324 сторони визначили грошовий еквівалент ціни товару в іноземній валюті - долар США. Ціна товару зазначається у сумі, що еквівалентна долару США за курсом на міжбанківському валютному ринку України, який існує на момент підписання даного договору (специфікації).

Відповідно до п. 5.5. договору № 060457, договору № 90341 та договору № 90324 передбачено, що у зв'язку із тим, що товар буде оплачуватись покупцем не в момент укладення договору, то суми всіх платежів, що передбачені цим договором, визначаються та сплачуються за курсом гривні до долару США на міжбанківському валютному ринку. Покупець зобов'язаний самостійно визначати суму платежу (вартості поставленого та неоплаченого товару), здійснюючи його індексацію на коефіцієнт, пов'язаний зі зміною курсу гривні до долару США на міжбанківському валютному ринку, сплативши таку суму в строки, передбачені цими договором.

Проіндексована сума платежу визначається наступним чином: ПСП = (К2/К1)хСП, де ПСП - проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику, СП - сума платежу за договором, К2 - курс гривні до долару США на міжбанківському валютному ринку на дату здійснення такого платежу за договором, К1 - курс гривні до долару США на міжбанківському валютному ринку на дату укладення договору. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП. Під курсом гривні до долару США сторони розуміють курс гривні до долару США, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує дню платежу, за даними інтернет сторінки www.minfin.com.ua, а в разі її недотримання або відсутності відповідної інформації на ній - визначається як курс готівкового продажу долару США на початок відповідного дня у банку "ВАТ "ОСОБА_6 Аваль" у м.Києві.

Згідно з пунктом 5.8. договору № 060457, договору № 90341 та договору № 90324, при зверненні постачальника до суду із позовною заявою про стягнення із покупця заборгованості за цим договором, сума заборгованості покупця перед постачальником, визначається таким чином: СЗ = (К2/К1)хСПП, де СЗ - сума заборгованості (основного боргу) покупця перед постачальником, СПП - сума всіх прострочених покупцем платежів, К2 - курс гривні купівлі долару США за гривні на міжбанківському валютному ринку на дату складання позовної заяви постачальником про стягнення із покупця заборгованості за цим договором, К1 - курс гривні до долару США на міжбанківському валютному ринку на дату укладення договору. Якщо К2 є меншим за К1, то СЗ дорівнює СПП.

Відповідно до п. 5.9. договору № 060457, договору № 90341 та договору № 90324, проіндексовані суми платежів є грошовими зобов'язаннями покупця перед постачальником з оплати товару, які покупець повинен виконати.

Пунктом 5.1. договору № 060457, договору № 90341 та договору № 90324 передбачено, що покупець зобов'язується здійснити оплату вартості товару згідно умов, наведених в специфікаціях, але в будь-якому випадку не пізніше відповідно 31 грудня 2015 року, 31 грудня 2016 року та 31 грудня 2017 року.

Згідно з п. 8.1.3. договорів за прострочення (порушення) строків виконання грошових зобов'язань покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми грошового зобов'язання за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 8.1.4. договорів, у разі порушення строків оплати на понад 20 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від суми грошового зобов'язання.

Пунктом 8.1.5. договорів передбачено, що у разі, якщо покупець у встановлені строки не перерахує попередню оплату, він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 20% грошового зобов'язання із попередньої оплати, крім того, постачальник має право відмовитися від договору в односторонньому порядку.

Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань за цим договором здійснюється до моменту їх виконання, а строк позовної давності по цих вимогах складає 3 роки.

Договори підписані сторонами та скріплені їх печатками.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм ст.530 ЦК України зобов'язання має бути виконане у встановлений строк (термін).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що на умовах зазначених договорів між сторонами відбулись правовідносини з поставки, які регулюються нормами пар.1-3 гл.54 Цивільного кодексу України та гл.30 Господарського кодексу України. За договором поставки продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до умов договору № 060457 сторонами складені специфікації, за умовами яких товар постачається на умовах 100% передоплати:

№ 1 від 06 квітня 2015 року на суму 17010,00 грн. /а.с. 15/;

№ 2 від 17 квітня 2015 року на суму 168300,00 грн. /а.с. 16/;

№ 3 від 17 квітня 2015 року на суму 152460,00 грн. /а.с. 17/;

№ 4 від 20 квітня 2015 року на суму 59770,00 грн. /а.с. 18/;

№ 5 від 12 травня 2015 року на суму 70000,00 грн. /а.с. 19/;

№ 6 від 18 травня 2015 року на суму 106650,00 грн. /а.с. 20/;

№ 7 від 18 травня 2015 року на суму 56100,00 грн. /а.с. 21/;

№ 8 від 08 червня 2015 року на суму 67320,00 грн. /а.с. 22/;

№ 9 від 07 липня 2015 року на суму 26820,00 грн. /а.с. 23/;

№ 10 від 31 серпня 2015 року на суму 14851,20 грн. /а.с. 14/ .

Позивачем виставлено рахунки на оплату товару:

- № 57 від 06 квітня 2015 року на суму 17010,00 грн./а.с. 25/, який оплачено 07 квітня 2015 року в сумі 17010,00 грн. /а.с. 44/

- № 76 від 17 квітня 2015 року на суму 320760,00 грн. /а.с. 26/, який оплачено 22 квітня 2015 року в сумі 320760,00 грн. /а.с. 45/

- № 77 від 20 квітня 2015 року на суму 59770,00 грн. /а.с. 27/, який оплачено 22 квітня 2015 року в сумі 59 770,00 грн. /а.с. 45/

- № 94 від 12 травня 2015 року на суму 70495,20 грн. /а.с. 28/, який оплачено 04 червня 2015 року 70 495,20 грн. /а.с. 48/

- № 106 від 18 травня 2015 року на суму 106650,00 грн. /а.с. 29/, який оплачено 27 травня 2015 року 71 650,00 грн /а.с. 47/., 21 травня 2015 року 35 000,00 грн. /а.с. 46/

- № 107 від 18 травня 2015 року на суму 56100,00 грн./а.с. 30/, який оплачено 27 травня 2015 року в сумі 29 100,00 грн. /а.с. 47/ та 04 червня 2015 року 27000,00 грн. /а.с. 48/

- № 126 від 08 червня 2015 року на суму 67320,00 грн. /а.с. 31/, який оплачено 9 червня 2015 року на суму 67320,00 грн. /а.с. 49/

- № 160 від 07 липня 2015 року на суму 26820,00 грн. /а.с. 32/, який оплачено 8 липня 2015 року в сумі 26820,00 грн. /а.с. 50/

- № 180 від 31 серпня 2015 року на суму 14851,20 грн. /а.с. 33/, який оплачено 2 вересня 2015 року в сумі 14851,20 грн. /а.с. 51/

Позивач поставив відповідачу обумовлений умовами договору товар згідно видаткових накладних:

- № 42 від 14 квітня 2015 року на суму 17010,00 грн. /а.с. 34/

- № 62 від 22 квітня 2015 року на суму 168300,00 грн. /а.с. 35/

- № 70 від 24 квітня 2015 року на суму 152460,00 грн. /а.с. 36/

- № 69 від 24 квітня 2015 року на суму 59770,00 грн. /а.с. 37/

- № 93 від 20 травня 2015 року на суму 70495,20 грн. /а.с. 38/

- № 92 від 20 травня 2015 року на суму 106650,00 грн. /а.с. 39/

- № 91 від 20 травня 2015 року на суму 56100,00 грн. /а.с. 40/

- № 107 від 10 червня 2015 року на суму 67320,00 грн. /а.с. 41/

- № 138 від 09 липня 2015 року на суму 26820,00 грн. /а.с. 42/

- № 155 від 01 вересня 2015 року на суму 14851,20 грн. /а.с. 43/

Як вбачається з виписок по рахунку 6463.980 відповідач повністю здійснив оплату отриманого товару /а.с. 44-51/ відповідно до виставлених рахунків, які відповідають сумам зазначеним у специфікаціях та накладних.

Позивач/скаржник доводить, що в порушення умов договору №060457 товар оплачено відповідачем несвоєчасно, оскільки не відбулась повна попередня оплата та без урахування курсової індексації, яка згідно з розрахунком позивача становить 14,43 грн.

На виконання умов договору № 90341 сторонами погоджено специфікації:

№ 1 від 09 березня 2016 року на суму 14800,00 грн. /а.с. 52/

№ 2 від 04 квітня 2016 року на суму 247344,73 грн. /а.с. 53/

№ 3 від 11 квітня 2016 року на суму 90916,80 грн. /а.с. 54/

№ 4 від 17 травня 2016 року на суму 175326,00 грн. /а.с. 55/.

У перелічених специфікаціях зазначено, що товар постачається на умовах 100% передоплати. Попередня оплата здійснюється покупцем на протязі 3-х днів з дня отримання ним рахунку на оплату товару.

Позивачем виставлено рахунки на оплату товару:

№ 41 від 09 березня 2016 року на суму 14800,00 грн. /а.с. 56/, який оплачено 09 березня 2016 року в сумі 14800,00 грн./а.с. 66/

№ 58 від 07 квітня 2016 року на суму 247344,00 грн. /а.с. 52/, який оплачено 04 квітня 2016 року 236736,00 грн./а.с. 67/ та 10608,73 грн. 08 квітня 2016 року /а.с. 69/

№ 65 від 11 квітня 2016 року на суму 90916,80 грн. /а.с. 58/, який оплачено 15 квітня 2016 року /а.с. 70/

№ 110 від 17 травня 2016 року на суму 175326,00 грн. /а.с. 59/, який оплачено 18 травня 2016 року /а.с. 71/.

Позивач поставив відповідачу обумовлений умовами договору товар відповідно до видаткових накладних:

№ 17 від 10 березня 2016 року на суму 14 800,00 грн. /а.с. 60/

№ 48 від 04 квітня 2016 року на суму 247 344,73 грн. /а.с. 61/

№ 72 від 19 квітня 2016 року на суму 90 916,80 грн. /а.с. 62/

№ 118 від 25 травня 2016 року на суму 175 326,00 грн. /а.с. 63/

Як вбачається з виписок по рахунку 6463.980 розрахунки за одержаний товар відповідач здійснив повністю /а.с. 56-59/ відповідно до виставлених рахунків, які відповідають сумам зазначеним у специфікаціях та накладних.

На виконання умов договору № 90324 сторонами погоджено специфікації:

№ 1 від 09 березня 2017 року на суму 19950,00 грн. /а.с. 74/

№ 2 від 11 квітня 2017 року на суму 248748,96 грн. /а.с. 75/

№ 3 від 27 квітня 2017 року на суму 302238,00 грн. /а.с. 76/

№ 4 від 29 травня 2017 року на суму 248748,96 грн. /а.с. 77/

№ 5 від 12 червня 2017 року на суму 248748,96 грн. /а.с. 78/

№ 6 від 13 вересня 2017 року на суму 59520,00 грн. /а.с. 79/

За умовами специфікацій товар постачається на умовах 100% передоплати. Попередня оплата здійснюється покупцем на протязі 3-х днів з дня отримання ним рахунку на оплату товару.

Позивачем виставлено рахунки на оплату товару, зокрема:

№ 24 від 09 березня 2017 року на суму 19950,00 грн. /а.с. 80/, який оплачено 09 березня 2017 року /а.с. 93/

№ 62 від 11 квітня 2017 року на суму 238080,00 грн. /а.с. 81/, який оплачено 27 квітня 2017 року /а.с. 94/

№ 81 від 27 квітня 2017 року на суму 10668,96 грн. /а.с. 82/, який оплачено 10 травня 2017 року /а.с. 95/

№ 82 від 27 квітня 2017 року на суму 302238,00 грн. /а.с. 83/, який оплачено 27 квітня 2017 року /а.с. 94/

№ 100 від 24 травня 2017 року на суму 248748,96 грн. /а.с. 84/, який оплачено 27 травня 2017 року /а.с. 96/

№ 109 від 12 червня 2017 року на суму 248748,96 грн. /а.с. 85/, який оплачено 16 червня 2018 року /а.с. 97/

№ 165 від 12 вересня 2017 року на суму 59520,00 грн. /а.с. 86/, який оплачено 13 вересня 2017 року /а.с. 98/

Позивач поставив відповідачу обумовлений умовами договору товар, згідно видаткових накладних:

№ 15 від 10 березня 2017 року /а.с. 87/

№ 75 від 27 квітня 2017 року /а.с. 88/

№ 76 від 28 квітня 2017 року /а.с. 89/

№ 100 від 29 травня 2017 року /а.с. 90/

№ 112 від 12 червня 2017 року /а.с. 91/

№ 158 від 13 вересня 2017 року /а.с. 92/

Як вбачається з виписок по рахунку 6463.980 оплата отриманого товару відповідачем виконана повністю /а.с. 87-92/ відповідно до виставлених рахунків, які відповідають сумам визначеним у специфікаціях та накладних.

Отже, судом встановлено, що оскільки специфікації є невідємними частинами договорів, то погоджуючи специфікації, сторони погодили вартість товару. Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 5.5. договорів суми всіх платежів, які передбачені цим договором, визначаються та сплачуються за курсом гривні до долару США на міжбанківському валютному ринку. Разом з тим, асортимент товару, його кількість, ціна за одиницю та вартість всього товару, умови оплати наведені у специфікаціях до договору, які є невід'ємними його частинами (п. 2.1. та п. 2.3 договорів).

Відповідно до норм ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виставлені рахунки на оплату товару, в яких передбачена вартість товару, яка відповідає вартості зазначеній в специфікаціях. Разом з тим, в специфікаціях сторони не обумовили стягнення курсової різниці, таким чином у специфікаціях була визначена остаточна ціна товару з урахуванням п.5.5. договорів. Відповідачем оплачений товар за цінами, вказаними та погодженими сторонами у специфікаціях та відповідно до виставлених рахунків.

Крім того, у специфікації № 5 від 12.05.2015 р. сторони погодили, що загальна вартість специфікації складає 70495,20 грн, що станом на 12.05.2015 р. за курсом євро на міжбанківському валютному ринку України еквівалентно 2974,49 Є; у специфікації № 6 від 18.05.2015 р. сторони погодили, що загальна вартість специфікації складає 106650,00 грн, що станом на 18.05.2015 р. за курсом євро на міжбанківському валютному ринку України еквівалентно 4500 Є; у специфікації № 3 від 11.04.2016 р. сторони погодили, що загальна вартість специфікації складає 90916,80 грн, що станом на 11.04.2016 р. за курсом євро на міжбанківському валютному ринку України еквівалентно 3120,17 Є; у специфікації № 4 від 17.05.2016 р. сторони погодили, що загальна вартість специфікації складає 175326 грн, що станом на 17.05.2016 р. за курсом євро на міжбанківському валютному ринку України еквівалентно 6093,00 Є; у специфікації № 1 від 09.03.2017 р. сторони погодили, що загальна вартість специфікації складає 19950,00 грн, що станом на 09.03.2017 р. за курсом євро на міжбанківському валютному ринку України еквівалентно 699,00 Є; у специфікації № 3 від 27.04.2017 р. сторони погодили, що загальна вартість специфікації складає 302238,00 грн, що станом на 27.04.2017 р. за курсом євро на міжбанківському валютному ринку України еквівалентно 10439,60 ОСОБА_5 чином, у вказаних специфікаціях сторони погодили ціну з урахуванням уточнених істотних умов, а саме курсу на міжбанківському валютному ринку України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем на умовах договорів виконані в повному обсязі грошові зобов'язання щодо оплати вартості поставленого товару, зокрема, з урахуванням курсової різниці.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення пені та штрафу згідно з п. 8.1.3., п. 8.1.5., 8.2 укладених сторонами договорів поставки, оскільки не встановлено порушення строку виконання оплати відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Судом враховано, що сторони умовами п. 5.1. договору № 060457, договору № 90341 та договору № 90324 передбачили, що покупець зобов'язується здійснити оплату вартості товару згідно умов, наведених в специфікаціях, але в будь-якому випадку не пізніше відповідно 31 грудня 2015 року, 31 грудня 2016 року та 31 грудня 2017 року.

Як зазначено вище, сторони у специфікаціях погодили, що товар постачається на умовах 100% передоплати на протязі 3-х днів з дня здійснення покупцем попередньої оплати вартості товару. При цьому попередня оплата має здійснюватись покупцем на протязі трьох днів з дня отримання ним/покупцем рахунку на оплату товару.

Судом встановлено, що позивач відповідно до норм ст..ст.74, 76-80 ГПК України не надав суду доказів направлення відповідачеві рахунків та специфікацій. Разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснила, що рахунки направлялись позивачем на електронну адресу, яка на даний час є заблокованою, тому відповідач не має змоги надати будь-які докази на підтвердження отримання рахунків у певні строки, проте не заперечує що рахунки направлялись електронними засобами звязку, і у платіжних документах при здійснення оплати товарів у графі "призначення платежу" відповідачем вказувалися номери та дати рахунків, за якими такі проплати здійснюються. ОСОБА_5 у поясненнях представник відповідача заперечила попереднє одержання специфікацій, пояснила, що спеціфікаціі представники позивача/постачальника привозили разом з товаром.

ОСОБА_5 пояснення представника відповідача не спростовані позивачем.

До апеляційної скарги позивачем/скаржником додані нові докази, які не були подані до суду першої інстанції, а саме - повідомлення до електронних листів від 09.03.2016 р., від 17.05.2016 р., від 09.03.2017 р., від 11.04.2017 р., від 27.04.2017 р., від 24.05.2017 р., від 12.06.2017 р. та від 12.09.2017 р. Вказані повідомлення, на думку скаржника, підтверджують факт та дати надсилання рахунків.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку позивач не довів наявність таких обставин, які б обєктивно перешкоджали позивачеві надати письмові докази суду першої інстанції. Крім того, надані колегії суддів повідомлення до електронних листів не є достатніми доказами надсилання відповідачу рахунків відповідно до ст. 76-79 ГПК України, оскільки містять лише вказівку із зазначенням «рахунок» без будь-яких інших ідентифікуючих ознак, які б дозволили суду визначити конкретні надіслані рахунки. Отже, керуючись нормами ч.3 ст.269 ГПК України, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції без урахування таких нових доказів.

Отже, за відсутності доказів одержання відповідачем рахунків на оплату, доводи позивача про прострочення та конкретні періоди прострочення грошового зобовязання відповідачем є необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позивач не довів факт прострочення платежів з огляду на умови п. 5.1. договорів (які є ідентичними), де сторони визначили, що оплата вартості кожної конкретної партіі товару має здійснюватись за умовами, наведеними в специфікаціях, але в будь-якому випадку покупець зобовязаний виконати оплату товарів не пізніше 31 грудня відповідного року - 31 грудня 2015 року по договору № 060457; 31 грудня 2016 року по договору № 90341; 31 грудня 2017 року по договору № 90324.

Отже, сторони погодили, що розрахунки у будь-якому випадку мають бути завершені до кінця року до 31 грудня, і додатковими угодами чи специфікаціями сторони не відмінили таку умову, зазначений пункт договорів в іншій редакції не був викладений. Інші конкретні дати розрахунків не встановлені. Колегією суддів враховано при цьому, що відсутні докази направлення покупцю та одержання останнім спеціфікацій і рахунків до передачі товару як необхідної умови реального виконання попередньої оплати.

Матеріалами справи підтверджено, що граничні строки оплати товару (до 31 грудня відповідного року) відповідачем порушені не були, кожна партія товару оплачувалась як шляхом попередньої оплати так і безпосередньо після одержання кожної партії товару, про що зазначено вище. Тому колегія суддів не вбачає підстав для покладення на відповідача будь-якої відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Доводи апеляційної скарги щодо тлумачення умов п.5.1 як застосування лише попередньої оплати, визначеної у специфікаціях, колегія суддів відхиляє як такі, що є субєктивним баченням скаржника, яке направлене на коригування змісту істотних умов договору, погоджених сторонами.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 р. у справі № 918/634/18 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни.

У звязку із відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача/скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269 - 273, 275 - 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства "Агрокомерс" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 р. у справі № 918/634/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Матеріали справи № 918/634/18 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 04 березня 2019 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.