УХВАЛА

м. Київ

11.03.2019Справа № 910/1335/19

Суддя Спичак О.М., розглянувши зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 2)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим» (08150, Київська обл., м. Боярка, вул. Шевченка, 178)

про стягнення 135 242,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/1335/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» про стягнення 1 528 480,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконані зобов'язання щодо поставки товару, вартість якої, в свою чергу була позивачем оплачена. У зв'язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 1 528 480,20 грн суми попередньої оплати за поставку товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 відкрито провадження у справі № 910/1335/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі на 11.03.2019.

05.03.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна», в якій він просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим» 135 242,00 грн трьох відсотків річних за прострочення оплати поставленого товару.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1 921,00 гривні.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921,00 грн) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350,00 грн).

Таким чином, за подання даної позовної заяви про стягнення 135 242,00 грн позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2 028,637 грн.

Проте, позивач за зустрічним позовом не долучив до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Водночас, заявником разом з позовом подано клопотання про відстрочення Товариству з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» сплату судового збору за подання зустрічного позову до завершення розгляду справи по суті.

Як на підставу для відстрочення сплати судового збору позивач за зустрічним позовом посилається на те, що станом на дату подання позову в межах зведеного виконавчого провадження № 55998369 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках ТОВ «НФ Трейдінг Україна» в межах суми 21 614 431,46 грн. Вказана обставина унеможливлює сплату судового збору за подання зустрічної позовної заяви та, фактично, перешкоджає доступу до правосуддя.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, яким може бути відстрочено, розстрочено чи звільнено від сплати судового збору (тільки фізичні особи).

В свою чергу, заявник не відноситься до вищезазначеного переліку осіб.

Крім того, за змістом норм статті 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду.

Разом з тим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, на підтвердження свого скрутного майнового становища позивач надав лише докази накладення арешту на певну суму, проте не надав доказів в підтвердження того, що на його рахунках не міститься інших грошових коштів за рахунок яких останній мав би змогу сплатити судовий збір.

Отже, позивачем до клопотання не додано документів в підтвердження його майнового стану, який суд має враховувати при вирішенні питання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що під час розгляду справи в господарському суді у нього буде реальна можливість сплатити необхідну суму судового збору.

Що ж до посилань заявника на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо судового збору, то слід вказати наступне.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, № 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

За змістом п.61 Правил надання поштового зв'язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За таких обставин належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами учасникам справи є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв'язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.

Отже, належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу є касовий чек, який видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку та опис вкладення, які надані в оригіналі.

Разом з тим, з матеріалів зазначеної позовної заяви вбачається, що позивачем було долучено до позовної лише опис вкладення у цінний лист.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, поданий позивачем опис вкладення у цінний лист є неналежними доказом направлення позивачем за зустрічним позовом на адресу відповідача за зустрічним позовом позовної заяви з усіма доданими до неї документами.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

В той же час, зустрічна позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Також в п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд встановив, що вона не містить підтвердження про те, що позивачем за зустрічним позовом не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна»підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» залишити без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» строк на усунення недоліків позовної заяви - не пізніше10 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

4. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання:

- документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- оригіналу розрахункового документу поштової установи про відправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрросхим» копії позовної заяви з доданими до неї документами;

- письмової заяви, яка буде містити підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; докази направлення цієї заяви відповідачу;

- надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв'язку із розглядом справи; докази направлення цього розрахунку відповідачу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Спичак О.М.