ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Справа № 923/17/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. розглянувши справу

за позовом Керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі:

позивача-1: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон,

позивача-2: Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, , вул. Центральна, 34, с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області,

позивача-3: Шевченківської загальноосвітньої школа І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області, , вул. Шкільна, 30, с. Шевченка Чаплинського району Херсонської області,

до ОСОБА_1 підприємства "Багатогалузева фірма "Таврія", , пров. Будівельний, 27, м. Херсон,

про визнання недійсним договору про спільну діяльність та вилучення із користування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Керівник Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області звернулась до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі позивачів: головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області та Шевченківської загальноосвітньої школа І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області до ОСОБА_1 підприємства "Багатогалузева фірма "Таврія"

Прокурор у своїй заяві просить, визнати недійсним договір про спільний обробіток земельної ділянки від 16.11.2017, укладений між Шевченківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області та ОСОБА_1 підприємством «Багатогалузева фірма «Таврія»», із припиненням зобовязань за ним на майбутнє та вилучити із користування ОСОБА_1 підприємства «Багатогалузева фірма «Таврія» на користь Шевченківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області земельну ділянку площею 50 га, що розташована в адміністративних межах Шевченківської сільської ради Чаплинського району Херсонської області (Хрестівської обєднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області) у складі: кадастровий номер :02:001:0289 вартістю 1 218 522,5 грн.

Ухвалою від 10.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами, передбаченими ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Господарський суд надав строк учасникам справи для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та інших заяв по суті справи.

Від позивача-1 - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до суду надійшло клопотання, у якому зазначено наступне.

Головне управління Держгеокадастру вказує, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад» наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 21.12.2018 № 4526-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельна ділянка, виділена Шевченківській ЗОШ у постійне користування, передана Хрестівській сільській обєднаній територіальній громаді у комунальну власність (акт приймання-передачі земельних ділянок від 22.12.2018).

Таким чином, станом на час звернення прокурора до господарського суду 08.01.2019 у Головного управління Держгеокадастру відсутні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які знаходяться на праві постійного користування у Позивача-2, тому дані правовідносини не зачіпають інтереси Головного управління.

Отже, Хрестівська сільська обєднана територіальна громада з моменту передачі їй земель 22.12.2018 року є правонаступником у земельних відносинах щодо яких виник спір. В той же час, відомості про державну реєстрацію права комунальної власності за Хрестівською сільською обєднаною територіальною громадою відсутні.

Відповідачем 04.02.2019 надано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти позову, вважає вимоги безпідставними та необґрунтованими, просить суд відмовити у задоволені позову.

Відповідач зауважує, що прокурором подано позов в інтересах одразу трьох органів державної влади та місцевого самоврядування, які уповноважені державою здійснювати функції у земельних правовідносинах, що свідчить, на думку відповідача, про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави, прокурор не зазначив, що саме з боку цих органів має вважатись за належне виконання покладених на них функцій. Вважає, що спірний договір відповідає законодавству, підстав для визнання його недійсним немає.

Крім того, на думку відповідача, спірна земельна ділянка відноситься до комунальної форми власності, а тому майнові інтереси держави у вказаному спорі відсутні що в свою чергу виключає право прокурора подавати цей позов у звязку із ти, що законом не визначено випадок для звернення до суду в інтересах комунальних установ та органів місцевого самоврядування.

Прокурором надано до суду відповідь на відзив відповідача (а.с. 76-82), відповідно до якого прокурор вважає, що позов подано в інтересах ГУ Дежгеокадастру та інших співпозивачів правомірно, оскільки звернення прокурора з позовом спрямовано на відновлення законності при передачі земельної ділянки державної власності в користування третім особам з порушенням приписів закону, повноваження із захисту цих інтересів, як стверджує прокурор, не здійснюють позивачі: ГУ Держгеокадастр, а після передачі земель у комунальну власність - Хрестівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області.

Позивач-3 - Шевченківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області не скористалась своїм правом щодо надання суду своєї позиції щодо предмету спору, хоча відповідно до повернутого поштового повідомлення ухвалу суду отримано ще 14.01.2019.

В той же час, в матеріалах справи (а.с. 28) міститься лист від 13.12.2018 в якому Шевченківська загальноосвітнья школа І-ІІІ ступенів надає відповідь прокурору щодо наявності підстав для представництва прокурора інтересів школи в суді, зазначає свою позицію про законність і правомірність укладання угоди про спільну діяльність з відповідачем ПП "БФ "Таврія", висловив думку про відсутність у прокурора підстав для представництва.

Суд зазначає, що звертаючись до суду з позовом у цій справі прокурор підставою звернення в інтересах держави зазначив про отримання та користування земельною ділянкою відповідачем з порушенням земельного законодавства, а суд встановив, що прокурором визначено, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовано необхідність їх захисту, а також правильно вказаний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тому суд визнає доводи відповідача в частині недостатності підстав для представництва інтересів держави необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Шевченківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області є землекористувачем, що підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ХС №001070 від 27.12.2001 площею 50 га (а.с. 40-42). Призначення зазначеної земельної ділянки згідно державного акту - для потреб школи.

Зазначений Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ХС №001070 від 27.12.2001 виданий на підставі Рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради народних депутатів № 69 від 20.12.2001 року. Акт зареєстровано 27.12.2001 року в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1.

16.11.2017 між Шевченківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області, як Сторона 1, та ОСОБА_1 підприємством «Багатогалузева фірма «Таврія», як Сторона 2, укладено договір про спільну діяльність щодо обробітку земельної ділянки (а.с. 48-50).

Умовами пункту 1.1. даного Договору, визначено предмет та мету, яка полягає у організації Сторонами спільної діяльності (без створення юридичної особи) стосовно обробітку і вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці загальною площею 50 га, яка знаходиться у постійному користуванні Шевченківської ОСОБА_2 ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області згідно державного акту на право постійного користування серії І-ХС № 001070 від 27.12.2001, а також з метою організації навчального процесу відповідно до Плану - графіку навчальної практики та навчальних екскурсій, залучення позабюджетних коштів на покращення матеріально-технічного та навчального оснащення закладу.

Графік проведення навчальних екскурсій та навчальної практики для учнів 5-8, 10 класів затверджено директором Шевченківською ОСОБА_2 ступенів (а.с. 32-38).

Пунктом 7.1. передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 16.10.2020 року. Вказаний договір скріплено підписами та печатками сторін.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 договору визначено: основні права і обов'язки сторін; умови ведення спільних справ сторін; витрати та збитки; розподіл результатів спільної діяльності.

Так, згідно підпунктів 3.1. Договору Сторона 1 та Сторона 2 мають такі права:

3.2. Сторона 1 має наступні обовязки:

3.2.1. Безперешкодно допускати Сторону 2 до земельної ділянки для здійснення обробітку землі, здійснення посівів сільськогосподарських культур, збору урожаю.

3.2.2. За письмовим зверненням Сторони 2 надавати інформацію, яка стосується спільної діяльності, визначеної даним Договором.

3.3. Сторона 2 має наступні права:

3.3.1. Безперешкодний доступ до земельної ділянки дія обробітку землі, здійснення посівів сільськогосподарських культур, збору урожаю, тощо.

3.3.3. Розпоряджатися отриманою в результаті обробітку земельної ділянки продукцією.

3.4. Сторона 2 має наступні обовязки:

3.4.1. За попереднім погодженням зі Стороною 1, до проведення запланованого заходу в рамках навчального процесу для організації навчальних екскурсій та навчальної практики забезпечити доступ до земельної ділянки, техніки, яка здійснює обробіток земельної ділянки, рослин, які вирощуються на земельній ділянці, тощо.

3.4.2. За зверненням Сторони 1 надати спеціалістів для проведення консультування учасників навчального процесу з питань обробітку землі, вирощування, догляду та збору сільськогосподарських культур.

3.4.3. За письмовим зверненням Сторони 1 надавати інформацію, яка стосується спільної діяльності, визначеної даним Договором.

4.1. Ведення спільних справ за Договором здійснюються Сторонами за їх спільною згодою.

4.2. Рішення приймаються на зборах представників Сторін, або шляхом опитування письмово, по телеграфу або факсу.

5.1. Витрати, які понесе Сторона 1 в рамках навчального процесу для організації навчальних екскурсій та навчальної практики відшкодовуються за рахунок її власних коштів.

5.2. Втрати, які понесе Сторона 2 в результаті здійснення обробітку землі, здійснення посівів сільськогосподарських культур, збору урожаю, а також всі інші витрати, повязані із обробітком землі, відшкодовуються за рахунок її власних коштів.

6.1.1 Сторона 1 отримує свою частину прибутку від спільної діяльності у розмірі 700 грн. за кожен гектар, загальна сума прибутку складає 35000 грн., зазначені кошти будуть використовуватися на забезпечення статутної діяльності школи та покращення матеріально-технічного та навчального оснащення закладу.

6.1.2. Сторона 2 може вільно розпоряджатися отриманим прибутком від реалізації зібраного врожаю, за виключенням суми коштів передбаченої підпунктом 6.1.1., яка передається Стороні 1 у якості частини прибутку від спільної діяльності.

Отже, як вбачається із змісту договору, в договорі про спільну діяльність щодо обробітку земельної ділянки від 16.11.2017 не визначено конкретні обовязки Шевченківська ОСОБА_2 ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області та ППБФ «Таврія», виконання яких призведе до досягнення спільної мети; не визначено майно, яке виділяється Стороною 2 для ведення спільних справ та його правовий статус, покриття витрат та збитків учасників, участь сторін за договором у результатах спільних дій.

Згідно договору передбачається безперешкодний доступ (допуск) Сторони 2 до земельної ділянки для здійснення обробітку землі, здійснення посівів сільськогосподарських культур, збору урожаю; вільне розпорядження Стороною 2 отриманою в результаті обробітку земельної ділянки продукцією. Це означає, що Сторона 2 отримує земельну ділянку, на якій вирощує і збирає урожай як його власник.

Пунктом 6.1.1. визначено, що Сторона-1 отримує свою частину прибутку від спільної діяльності, яка є фіксованою, зокрема, у розмірі 700 грн. за кожен гектар, загальна сума прибутку складає 35000 грн.

Докази отримання Шевченківською ОСОБА_2 ступенів грошових коштів надані до справи. Згідно виписки з особового рахунку Шевченківської ОСОБА_2 ступенів від 16.11.2018 та від 21.11.2018 остання отримала від ПП "БФ "Таврія" грошові кошти в сумах 32500,00 та 2500,00 грн., відповідно, з призначенням платежу - "оплата за спільний обробіток земельної ділянки зг дог від 16.11.17 без ПДВ" (а.с. 31, 30).

Пунктом 6.1.2. Сторона-2 може вільно розпоряджатися отриманим прибутком від реалізації зібраного врожаю, за виключенням суми коштів передбаченої підпунктом 6.1.1., яка передається Стороні-1 у якості частини прибутку від спільної діяльності.

Частиною 1 ст. 1131 ЦК України передбачено, що угода про спільну діяльність (простого товариства) укладається у письмовій формі.

Враховуючи вищевказане та вимоги цивільного законодавства, вказана угода про спільний обробіток земельної ділянки набрала чинності.

Суд погоджується з твердженням прокурора, що за своєю назвою та формою договір є договором про спільну діяльність та має відповідати законодавству, що регулює ці правовідносини.

Так, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) організовують спільну діяльність без створення юридичної особи для досягнення певної мети. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Відповідно до положень статті 1131 Цивільного кодексу України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Отже, зі змісту вказаних законодавчих приписів вбачається, що за своєю суттю спільна діяльність на основі договору є договірною формою об'єднання майна осіб для досягнення спільної мети.

Однак, судом встановлено, що зазначений договір не відповідає чинному законодавству, оскільки, із змісту та суті договірних відносин сторін випливає висновок, що вказаний правочин не є за своєю суттю договором про спільну діяльність, та не спрямований на настання наслідків спільної діяльності.

Так, за цим договором Стороні 2 забезпечується безперешкодний доступ до земельної ділянки, право обробляти землю та вирощувати сільськогосподарську продукцію, розпоряджатися отриманою продукцією, а Сторона 1 отримує в результаті виконання умов договору фіксований розмір коштів, не залежно від результатів господарювання на землі. Фактично доступ відповідача до землі передбачено спірним договором і забезпечується без підписання сторонами відповідних документів (акту, протоколу тощо) про передачу земельної ділянки в користування.

За таких обставин та умов договору суд погоджується з твердженнями прокурора, що в результаті виконання умов правочину лише одна сторона (Школа) в будь-якому разі отримає прибуток свідчить про те, що Договір не відповідає ст. 1130, 1131 ЦК України та не є за своє природою договором про спільну діяльність.

Договір про спільну діяльність щодо обробітку земельної ділянки від 16.11.2017, а також фактичні відносини, що склалися між сторонами договору, за своєю суттю та природою є договором оренди землі, з огляду на те, що основною ознакою даного договору є надання за плату земельної ділянки у володіння і користування на певний строк.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, визначаючи норми законодавства, що повинні бути застосовані при вирішенні спору, суд зазначає наступне.

Статтею 1130 Цивільного кодексу України визначено поняття договору про спільну діяльність. Так, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Відповідно до положень статті 1131 Цивільного кодексу України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Отже, зі змісту вказаних законодавчих приписів вбачається, що за своєю суттю спільна діяльність на основі договору є договірною формою об'єднання майна осіб для досягнення спільної мети.

При цьому, зміст спірного договору та його правова природа не залежать від його назви.

Істотними умовами договору про спільну діяльність є:

- досягнута домовленість сторін діяти спільно з метою отримання прибутку;

- письмова форма договору;

- визначення вкладів сторін;

- визначення того, що ведення бухгалтерського обліку покладається на одну із сторін;

- передбачення умов ведення спільних справ;

- передбачення права учасника на інформацію;

- визначення порядку відшкодування збитків та шкоди;

- визначення порядку розподілу прибутку, що відповідає вимогам чинного законодавства.

У договорі про спільну діяльність щодо обробітку земельної ділянки від 16.11.2017 не визначено обовязки Позивача-3, виконання яких призведе до досягнення спільної мети; не визначено грошову оцінку вкладів учасників за домовленістю сторін; не покладено на одну із сторін ведення бухгалтерського обліку; не визначено обовязки учасників щодо утримання спільного майна, обовязку солідарного відшкодування збитків за результатами спільних зобовязань.

Таким чином, спірний договір суперечить вимогам законодавства України і не є договором про спільну діяльність.

Проаналізувавши умови оспорюваного договору та враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що договір від 16.11.2017, укладений між позивачем-3 та відповідачем, не містить ознак договору про спільну діяльність, та погоджується з думкою прокурора, що цей договір за своєю суттю є договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Тобто, при оренді землі здійснюється обробіток ґрунту, що становить собою форму реалізації права користування земельною ділянкою і її корисними якостями, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція.

Пунктами 1.1. визначено предмет та мету, яка полягає у організації Сторонами спільної діяльності (без створення юридичної особи) стосовно обробітку і вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці загальною площею 50 (пятдесят) гектарів, яка знаходиться у постійному користуванні Шевченківської ОСОБА_2 ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області згідно державного акту на право постійного користування серії І-ХС № 001070 від 27.12.2001, а також з метою організації навчального процесу відповідно до Плану - графіку навчальної практики та навчальних екскурсій, залучення позабюджетних коштів на покращення матеріально-технічного та навчального оснащення закладу.

До прав відповідача згідно п. 3.3. договору віднесено: безперешкодний доступ до земельної ділянки для обробітку землі, здійснення посівів сільськогосподарських культур, збору урожаю, тощо; розпоряджатися отриманою в результаті обробітку земельної ділянки продукцією. За користування земельною ділянкою відповідно до пункту 6 договору Сторона 1 отримує кошти без вкладу у спільну діяльність, що є фактично платою за користування землею, яка передається Стороні-1 у якості частини прибутку від спільної діяльності.

На відміну від договору про спільну діяльність, договір оренди землі укладається саме на платній основі і для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей.

Правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами оспорюваного правочину, суд вважає, що передбачена пунктом 6.1.1. договору стала сума прибутку у розмірі 35 000 грн. 00 коп., є фактично орендною платою за право користування земельною ділянкою для, в даному випадку, вирощування сільськогосподарської продукції.

Тобто, за умовами договору вирощування, переробка та реалізація товарної сільськогосподарської продукції здійснюється тільки відповідачем без участі позивача-3. Позивач-3 лише отримує грошові кошти у розмірі, визначеному цим договором.

Таким чином, за змістом договору від 16.11.2017 між сторонами фактично склалися правовідносини з оренди землі, оскільки з умов оспорюваного договору вбачається, що позивач-3 фактично передав відповідачу на платній основі земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні позивача-3.

У відповідності до приписів ст. 235 Цивільного кодексу україни удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами.

Тому положення оспорюваного договору повинні відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди землі.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

За приписами ст. 4 Закону України "Про оренду землі", орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Таким чином, земельним законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у платне користування.

Отже, сторонами не був дотриманий встановлений нормами земельного законодавства порядок щодо передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене а також те, що нормами спеціального земельного законодавства визначений особливий порядок передачі в оренду земель, який у даному випадку дотриманий сторонами не був, та зважаючи на те, що зміст спірного правочину не відповідає вимогам статей 4, 16 Закону України "Про оренду землі", нормам Земельного кодексу України, суд дійшов висновку про те, що позовну заяву слід задовольнити, та визнати недійсним договір від 16.11.2017 року.

При цьому суд враховує, що оскільки зобов'язання за договором оренди може бути припинено лише на майбутнє, в зв'язку з неможливістю повернення одержаного за ним, то договір від 16.11.2017 підлягає визнанню недійсним з припиненням зобов'язань за ними лише на майбутнє, що відповідає п. 2.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

За таких обставин та правових підстав, вимоги прокурора підлягають задоволенню, а спірний договір визнанню недійсним.

Розглядаючи вимогу прокурора про вилучення із користування відповідача та користь позивача-3 земельної ділянки, суд вважає що ця вимога підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що фактично відповідно до умов договору відповідач без оформлення акту приймання земельної ділянки в користування отримав її та здійснює господарську діяльність на цій землі. Суд зазначає, що в даному випадку неналежне оформлення відносин оренди земельної ділянки і є тим способом, завдяки якому досягається прихована мета передачі в користування земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Так, згідно ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Встановивши у цій справі, що спільної діяльності за договором про сумісний обробіток земельної ділянки не велося, а відбувалось платне користування відповідачем земельною ділянкою, наданою позивачем-3 у користування для отримання прибутку, суд приходить до висновку, що до спірного правочину слід застосовувати правила, передбачені для договору оренди земельної ділянки, зокрема, щодо насліків недійсності такого договору.

Так, відносини пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами.

Вказаними законодавчими актами визначено істотні умови та порядок укладання договору оренди, якого, як встановлено судом, в даному випадку сторонами дотримано не було.

Державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки (позивачу-3) надавати третім особам земельну ділянку, тобто, розпоряджатися нею шляхом надання в оренду, оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення даних функцій.

Згідно ст. 235 ЦК України відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі суд враховує ту обставину, що на час розгляду цієї справи право власності на спірну земельну ділянку не перереєстроване з власності держави на комунальну власність відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад». Згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 21.12.2018 № 4526-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» право власності на земельні ділянки, що передані, виникає з моменту державної реєстрації такого права відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Ця умова, як вбачається з матеріалів справи, - не виконана, земельна ділянка не зареєстрована як комунальна власність. Це ж стосується земельної ділянки, що виділена Шевченківській ЗОШ у постійне користування і передана Хрестівській сільській обєднаній територіальній громаді у комунальну власність за актом приймання-передачі земельних ділянок від 22.12.2018 року, але державну реєстрацію якої як комунальна власність не здійснено.

Зазначена обставина не є перешкодою для задоволення вимог прокурора щодо захисту права держави у заявлений прокурором спосіб.

Суд зазначає, що включення сторонами до змісту договору такої мети як: - організація навчального процесу відповідно до Плану - графіку навчальної практики та навчальних екскурсій; - залучення позабюджетних коштів на покращення матеріально-технічного та навчального оснащення закладу тощо, не впливають на загальну оцінку договору як удаваного. У даному випадку, вказані умови не мають вирішального значення для визначення юридичної природи спірного договору від 16.11.2017 про спільну діяльність щодо обробітку земельної ділянки як договору оренди землі.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, повязані із сплатою судового збору прокурором у сумі 3 524,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про спільну діяльність щодо обробітку земельної ділянки від 16.11.2017, укладений між Шевченківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області (, вул. Шкільна, 30, с. Шевченка Чаплинського району Херсонської області) та ОСОБА_1 підприємства "Багатогалузева фірма "Таврія" (, пров. Будівельний, 27, м. Херсон), із припиненням зобов'язань за ним на майбутнє.

3. Вилучити з користування боржника ОСОБА_1 підприємства "Багатогалузева фірма "Таврія" (, пров. Будівельний, 27, м. Херсон) земельну ділянку площею 50 га, що розташована в адміністративних межах Шевченківської сільської ради Чаплинського району Херсонської області (Хрестівської обєднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області) у складі: кадастровий номер :02:001:0289 вартістю 1 218 522,5 грн., яку передати стягувачеві - Шевченківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Хрестівської сільської ради Херсонської області (, вул. Шкільна, 30, с. Шевченка Чаплинського району Херсонської області).

4. Стягнути з боржника - ОСОБА_1 підприємства "Багатогалузева фірма "Таврія" (, пров. Будівельний, 27, м. Херсон) на користь стягувача - Прокуратури Херсонської області (код за , м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) 3 524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривень 00 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2019

Суддя П.Д. Пригуза