ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 Справа № 917/1643/18

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Надійна", вул.Вишгородська, 45-а/6 оф. 8, м.Київ, 04114

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, 36022

про стягнення 8 471,88 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

за участю представників:

представник позивача: не з'явився

представник відповідача: ОСОБА_1, довіреність №10-75/9509 від 20.06.18

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Надійна" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про відшкодування збитків в розмірі 8471,88 грн., завданих з вини працівника відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сплативши страхове відшкодування Страхувальнику позивач отримав право вимоги до особи, яка має відповідати за наслідки дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), а оскільки відповідальним є відповідач, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу, винного у ДТП, то саме відповідач зобов'язаний спалити зазначену суму.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.12.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, судове засідання у справі призначено на 29.01.2019

11.01.2019 до господарського суду подано заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

29.01.2019 р. від відповідача надійшли заява про визнання поважною причини пропуску строку на подання доказів, продовження строку та приєднання доказів до справи від 29.01.19 р. № 10-74/1337 та письмові пояснення від 23.01.19 р. № 10-74/1034. В письмових поясненнях відповідач посилається на факт виплати позивачем страхового відшкодування без врахування коефіцієнта фізичного зносу.

В обгрунтування продовження строку на подання доказів відповідач вказав, що він з метою отримання доказів на підтвердження неправомірності позовних вимог та у звязку з тим, що докази на підтвердження даної обставини знаходились у позивача ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА», а також у ОСОБА_2 «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 «Нова лінія» 15.01.2018 року надіслав запити про надання Товариству документів та інформації, проте відповідь із запитуваними даними до нього не надійшла.

Суд розглянувши клопотання відповідача, суд у відповідності до ст.3, ч.6 ст.119 ГПК України продовжив процесуальний строк для подання доказів.

Від позивача 29.01.2019 р. надійшла заява про розгляд справи без участі його представника (вх. № 768 від 29.01.19).

Дослідивши подану заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, про що зазначено в ухвалі суду від 29.01.19.

Ухвалою суду від 29.01.19 суд постановив відкласти розгляд справи на 19.02.2019 р., викликати учасників справи в судове засідання.

30.01.2019 р. від відповідача надійшла заява про визнання поважною причини пропуску строку на подання доказів, продовження строку та приєднання доказів до справи від 30.01.19 р. № 10-74/1397

В обгрунтування продовження строку на подання доказів відповідач вказав, що з метою отримання доказів на підтвердження неправомірності позовних вимог та у звязку з тим, що докази на підтвердження даної обставини знаходились у позивача ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА», а також у ОСОБА_2 «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 «Нова лінія» відповідач ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» 15.01.2018 року надіслало запити про надання Товариству документів та інформації. 29.01.2019 року в кінці робочого дня на адресу ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» засобами поштового звязку надійшла відповідь на запит від ОСОБА_2 «Страхова група «ТАС» з додатками, а саме до відповіді додано копію платіжного доручення № 38600 від 05.10.2017 року, розрахунок коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля, тому ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» було позбавлено можливості подати суду вказані докази, а відтак строк на подачу цих доказів пропущений з поважних причин, тому це строк підлягає продовженню у відповідності до положень ст. 119 ГПК України, а докази прийняттю до розгляду.

Суд розглянувши клопотання відповідача, суд у відповідності до ст.3, ч.6 ст.119 ГПК України продовжив процесуальний строк для подання доказів та прийняв докази до розгляду.

12.02.19 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника (вх. № 1366 від 12.12.19).

В судовому засіданні 19.02.2019 року представник відповідача підтримав свої заперечення проти позову та просив суд відмовити у позові повністю.

В судовому засіданні 19.02.2019 року відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Власником автомобіля ТАТА LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1, є ПАТ «Нова ліня», що підтверджується свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ААС740891 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ААС740891.

Відповідно до договору добровільного страхування транспорту поліс ТЗ №003732 від 17.09.2016 року автомобіль ТАТА LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1, застрахований у ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА».

Згідно із довідкою № 888095 про дорожньо-транспортну пригоду від 04.05.2017 року ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» є власником автомобіля ВАЗ 21099.

Як вбачається із змісту позовної заяви ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21099 - ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», застрахована у ОСОБА_2 «Страхова група «ТАС» (поліс №АК/6389293 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Вказана обставина відповідачем ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» під час розгляду справи не заперечувалась, тому відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України дана обставина не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи.

Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», та автомобіля ТАТА LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є П «нова лінія» відбулась 12.04.2017 року близько 11 години по вул. Вавілова в с. Устимівка Глобинського району Полтавської області.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 18.05.2017 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», - ОСОБА_3

Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 57 від 16.05.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ТАТА LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1, складає 27098 грн. 82 коп. (в тому числі: вартість складових автомобіля,що підлягають заміні в сумі 13077 грн. 42 коп.; вартість ремонтно-відновлювальних робіт в сумі 10991 грн. 40 коп.; вартість нових матеріалів в сумі 3020 грн. 00 коп.).

Водій ОСОБА_3 на час дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», що підтверджується довідкою від 29.11.2018 року № 06-66/203.

Частина 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частина 1 статті 1172 ЦК України визначає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

У звязку з тим, що Ленінський районний суд ОСОБА_4 визнав винним водія ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.04.2017 року, тому ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», як роботодавець, зобовязано відшкодувати шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля ТАТА LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1, ПАТ «Нова лінія».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно із ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування - позивача у справі ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА», після виплати страхового відшкодування потерпілій особі ПАТ «Нова лінія» у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

У Законі України «Про страхування» встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Враховуючи викладене, у звязку з тим, автомобіль ТАТА LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1, був застрахований від такого стразового випадку як дорожньо-транспортна пригода на підставі договору добровільного страхування транспорту поліс ТЗ №003732 від 17.09.2016 року ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА», тому вказаний страховик на виконання умов зазначеного договору та положень ЦК України та Закону України «Про страхування», з урахування розміру франшизи 500 грн., виплатив ПАТ «Нова лінія» страхове відшкодування в сумі 26596 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 192 від 24.05.2017 року.

У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» як власника автомобіля ВАЗ 21099, застрахована у ОСОБА_2 «Страхова група «ТАС» (поліс №АК/6389293 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), тому страховик ОСОБА_2 «Страхова група «ТАС» на виконання умов договору та положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодував ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» страхове відшкодування, в сумі 18124 грн. 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 38600 від 05.10.2017 року.

Таким чином, страховик ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» не отримала від страховика ОСОБА_2 «Страхова група «ТАС» суму 8471 грн. 88 коп. (26596 грн. (виплачено ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» страхувальнику ПАТ «Нова лінія» платіжним дорученням № 192 від 24.05.2017 року) - 18124 грн. 12 коп. (перераховане ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» страховик ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» платіжним дорученням № 38600 від 05.10.2017 року).

Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування страховиком ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» в якості страхового відшкодування ПАТ «Нова лінія» 8471 грн. 88 коп. та правомірності позовних вимог в частині стягнення коштів у вказаній сумі з відповідача ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог враховуючи наступне.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 57 від 16.05.2017 року у вартість відновлювального ремонту автомобіля ТАТА LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1, включено:

- вартість складових автомобіля, що підлягають заміні в сумі 130767 грн. 42 коп., що складається із вартості нових деталей в сумі 12821 грн. 00 коп. та вартості малоцінних деталей в сумі 256 грн. 42 коп., ;

- вартість ремонтно-відновлювальних робіт в сумі 10991 грн. 40 коп.;

- вартість нових матеріалів в сумі 3020 грн. 00 коп.

Підпункт 11.12.1 пункту 11.12 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), затверджених 21.07.2016 року ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» (текст Правил опубліковано на сайті ОСОБА_2 «СК «Надійна»), передбачає, що страховик, в межах страхової суми, відшкодовує збитки повязані з витратами на відновлювальний ремонт з урахуванням зносу замінених деталей, обумовленими наслідками страхового випадку.

Пункт 7.38 ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників тв. Для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 3-х років для вантажних КТЗ.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія ААС740891 автомобіль ТАТА LPT 613/38 - 2008 року випуску та зареєстрований 28.04.2010 року.

Таким чином, автомобіль ТАТА LPT 613/38 на час дорожньо-транспортної пригоди був в експлуатації більше 3 років, тому, з урахуванням положень п. 7.38 ОСОБА_4, деталі, що підлягали заміні, мали фізичний знос, , а відтак позивач ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» відповідно до Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) повинно було виплатити ОСОБА_2 «Нова лінія» страхове відшкодування з урахуванням зносу замінених деталей.

Як вбачається із висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 57 від 16.05.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ТАТА LPT 613/38 розраховано без урахування зносу замінених деталей.

Позивач ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» виплатило страхове відшкодування ПАТ «Нова лінія» без урахування зносу замінених деталей, тільки за мінусом франшизи, що підтверджується платіжним дорученням № 192 від 24.05.2017 року.

Значення коефіцієнт зносу визначено ОСОБА_2 «Страхова група «ТАС» (розрахунок суду надано відповідачем по справі) виходячи із співвідношення ринкової вартості ДТЗ та ціни нового ДТЗ в Україні, яке становить 0,7, та є вірним.

Згідно зі статтею 29, пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постановах від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 13.03.2018 року у справі № 910/9396/17, від02.05.2018 року у справі № 910/6094/17, від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частини 2, 3 статті 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст.74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, беручи до уваги правовий висновок Верховного Суду по вказаним справам, суд приходить до висновку, що відповідно до обставин справи позивач ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» повинно було нарахувати та виплатити страхове відшкодування потерпілому ПАТ «Нова лінія» з урахування зносу замінених деталей, тобто за мінусом 8974 грн. 70 коп. (12821 грн. (вартість нових деталей) х 0,7 (значення коефіцієнту зносу), тому ОСОБА_2 «Страхова група» правомірно зменшила страхове відшкодування на значення коефіцієнту зносу замінених деталей, а відтак 8471 грн. 88 коп. не є збитками, які заподіяні під час дорожньо-транспортної пригоди, тому ці кошти зайво сплачені позивачем ОСОБА_2 «СК «НАДІЙНА» страхувальнику ОСОБА_2 «Нова лінія», а відтак, вимога про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу є неправомірною та задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.03.19 р.

Суддя Киричук О.А.