ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Черкаси справа № 925/1109/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., а участі представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача - ОСОБА_2 за посадою (член правління), у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Черкаської міської ради до Автокооперативу «Зірочка» про стягнення 54916 грн. 85 коп.,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2018 року позивач - Черкаська міська рада звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Автокооперативу «Зірочка» (далі - відповідач) про стягнення 54916 грн. 85 коп. збитків у виді упущеної вигоди ненадходження до міського бюджету орендної плати за користування земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачем надано відповідачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8984 га, що знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Одеська, 26, в оренду, проте, відповідач в період з 01.06.2015 по 30.09.2015 року використовував зазначену земельну ділянку безоплатно, без правоустановчих документів, чим спричинив позивачу спірні збитки у вигляді неотриманих сум орендної плати за землю.

Ухвалою суду від 29.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1109/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач в особі свого представника подав 05.12.2018 року відзив на позовну заяву (вх. № 36123/18, а. с. 42-45), у якому проти позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, зокрема, зазначив, що відповідач автокооператив «Зірочка» є постійним землекористувачем земельною ділянкою по вул. Одеська, 26 в м. Черкаси на підставі рішення Виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих № 747 6,8 від 27.11.1974 року та субєктом сплати земельного податку, свій обовязок щодо сплати земельного податку виконує добросовісно. Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.07.2018 року № 656, яким затверджений Акт про визначення збитків власнику землі від 20.06.2018 № 15-2018, є протиправним, тому спірна вимога про стягнення збитків на підставі цього рішення безпідставна. Також відповідач зазначив, що даний позов поданий за межами позовної давності, оскільки стягнення спірної заборгованості здійснюється позивачем за період з 01.06.2015 року по 30.09.2015 року, а позовна заява подана до суду 23.10.2018 року та просив суд застосувати строк позовної давності на звернення позивача із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з підстав та у розмірі, зазначених у позовній заяві, просив суд задовольнити його в повному обсязі, представник відповідача позов не визнала, просила суд застосувати строк позовної давності дна звернення позивача із даним позовом до суду.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію юридичної особи автокооперативу «Зірочка» проведено 19.11.1997 року, ідентифікаційний код 22810969, місцезнаходження: 18023, м. Черкаси, вул. Одеська, буд. 26.

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради депутатів трудящих від 27.11.1974 року № 747 6, 8 «Про дозвіл Соснівському райвиконкому обладнання земельної ділянки для розміщення гаражів в районі перехрестя вул. Котовського і вул. Одеської» вирішено визначити межі земельної ділянки та надати її автокооперативу «Зірочка» (а. с. 46).

Рішенням Черкаської міської ради від 01.10.2015 року № 2-1757 «Про надання автокооперативу «Зірочка» земельної ділянки в оренду по вул. Одеській, 26» (а. с. 11), зокрема, вирішено:

зареєструвати право комунальної власності за територіальною громадою міста Черкаси на земельну ділянку площею 1,8984 га (кадастровий номер6 :05:00560020) по вул. Одеській, 26 в межах, визначених проектом землеустрою (п. 1);

затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки авто кооперативу «Зірочка» площею 1,8984 га по вул. Одеська,26 (п. 2);

надати автокооперативу «Зірочка» в оренду на 49 років, але не пізніше, як до початку планової забудови, земельну ділянку площею 1,8984 га (кадастровий номер6 :05:00560020) по вул. Одеській, 26 під існуючі гаражі, з них: площею 1,5200 га за рахунок власного землекористування та площею 0,3784 га за рахунок земель Черкаської міської ради. На земельну ділянку наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування повязані із розміщенням земельної ділянки площею 0,3668 га в межах «червоних» ліній вулиць та реалізацією генерального плану міста (передбачена територія комунальних підприємств та вулично-дорожня мережа), тому використання земельної ділянки можливе до початку планової забудови. За основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення. За функціональним використання земельну ділянку віднести до категорій земель транспорту, звязку (п. 3);

зобовязати автокооператив «Зірочка»: укласти договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) власнику землі (міській раді) за період використання землі без право установчих документів (з дати набуття права власності на нерухоме майно) у встановленому законом порядку; укласти договір оренди землі з Черкаською міською радою та здійснити дії, направлені на державну реєстрацію права оренди земельної ділянки протягом двох місяців з дати прийняття рішення (п.п. 4.1 п. 4).

Згідно із витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданої ГУ Держгеокадастру у Черкаській області листом № 52/86-17 від 25.01.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, за кадастровим номером :05:005:0020, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 26, станом на 24.01.2017 року становить 8341759,44 грн.(а. с. 19).

28.02.2017 року позивачем Черкаською міською радою, як орендодавцем, та відповідачем атокооперативом «Зірочка», як орендарем, було укладено договір оренди землі від 28.02.2017 року (а. с. 16-18), за умовами п.п. 1 якого, орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 01.10.2015 року 3 2-1757 надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорій земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться по вул. Одеській, 26.

У зазначеному договорі його сторонами погоджені всі істотні умови, договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

Листами від 24.02.2017 № 751-01-25, 14.03.2017 № 968-01-25, 03.05.2017 № 1639-01-25, 27.07.2017 № 2878-01-25, 31.05.2018 № 2634-01-25, 08.06.2018 № 2779-01-25 Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради повідомив відповідача про призначення засідань комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в м. Черкаси про розгляд питання щодо нарахування збитків у звязку з використанням відповідачем земельної ділянки по вул. Одеській, 26 без правовстановлюючих документів та запропоновано останньому взяти участь у засіданнях комісії (а. с. 20-26).

20.06.2018 року відбулось засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в м. Черкаси, на якому комісія, без участі представника автокооперативу «Зірочка», розглянувши складений Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради розрахунок, склала Акт про визначення збитків власнику землі № 15-2018, яким визначила збитки у виді неодержаного Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування автокооперативом «Зірочка» земельною ділянкою по вул. Одеській, 26 за період з 01.06.2015 по 30.09.2015 року у розмірі 54916,85 грн. (а.с. 13-14, розрахунок а. с. 15).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.07.2018 року № 656 «Про затвердження акту про визначення збитків власнику землі від 20.06.2018 № 15-2018» (а.с. 13) затверджено Акт про визначення збитків власнику землі від 20.06.2018 № 15-2018, складений комісією для визначення збитків власникам землі та землекоритсувачам і втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в м. Черкаси. Підставою для визначення і відшкодування збитків стало неодержання територіальною громадою доходів за час фактичного користування автокооперативом «Зірочка», земельною ділянкою площею 1,8984 за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 26, без документів, що посвідчують право на землю, рекомендовано боржнику оформити право на землю.

Пунктом 2, 3 цього рішення зобовязано боржника відшкодувати визначені збитки в повному обсязі не пізніше одного місяця з дня прийняття цього рішення та повідомлено, що у разі несплати у встановлений термін заборгованості, позивач звернеться до суду із позовом про її примусове стягнення.

Із листа Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради від 29.08.2018 року № 1549/18-06 вбачається, що станом на 29.08.2018 року рішення міської ради від 31.07.2018 року № 656 відповідачем не виконано, сума збитків міському бюджету не відшкодована(а. с. 20).

Із наданих відповідачем копій податкової декларації з плати за землю та банківських виписок за 2015 рік вбачається, що позивачем сплачувався земельний податок за земельну ділянку (а.с. 47-53).

Отже, предметом спору у справі, що розглядається є вимога про стягнення збитків у виді неодержаного позивачем - Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування відповідачем автокооперативом «Зірочка» земельною ділянкою по вул. Одеській, 26 за період з 01.06.2015 по 30.09.2015 року у розмірі 54916,85 грн.

Підставою виникнення спірних правовідносин є, за твердженням позивача, завдання позивачу майнової (матеріальної) шкоди внаслідок тимчасового самовільного зайняття і використання відповідачем земельної ділянки, що належить до комунальної власності міста, без оформлення правовстановлюючих документів на неї і без плати за користування.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків (господарських зобовязань) визначені, відповідно, ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України. Ними, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (ст. 11 ч. 2 п. 3 ЦК), заподіяння шкоди субєкту господарювання (ст. 174 ч. 1 абз. 4 ГК).

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 13 Конституції України, частинами 4, 5 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним, Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Земельним кодексом України також встановлено, що:

власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152);

захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків (п. «ґ» ч. 3 ст. 152);

відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 2 ст. 157).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 (із наступними змінами) затверджено «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Зазначеним «Порядком» встановлено, що:

п. 1. - власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні тимчасовим зайняттям земельних ділянок та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок;

п. 2. - розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії;

п. 3. відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Пунктом 3.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» господарським судам розяснено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України . Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Статтею 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до ч. 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

За змістом статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 1 ст.ст. 59 ч. 1, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Так, неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обовязку оформити право користування земельною ділянкою (чи власності) та відшкодувати позивачу, як власнику землі, суму втраченої вигоди (неодержаного прибутку) в розмірі орендної плати за період фактичного користування земельною ділянкою з 01.06.2015 по 30.09.2015 року є протиправною формою поведінки, внаслідок якої міська рада отримала спірні збитки у виді ненадходження до міського бюджету орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без належного оформлення права користування і плати за неї, що перебуває у безпосередньому причинному звязку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача, сукупність наведених елементів є підставою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Разом з цим, відповідачем була подана заява про застосування строку позовної давності на звернення позивача із даним позовом до суду.

Розглянувши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи попередній висновок суду про наявність підстав для задоволення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 256, ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов'язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, враховуючи заявлені позовні вимоги в межах стягнення збитків з 01.06.2015 року по 30.09.2015 року, перебіг позовної давності для Черкаської міської ради розпочався з 01.06.2015 року та закінчився відповідно 30.09.2018 року, позовна заява подана позивачем та зареєстрована в господарському суді Черкаської області 23.10.2018 року, тобто, після закінчення строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності та про відмову в задоволенні позову з цих підстав.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим та доказаним, проте, у звязку із спливом позовної давності на звернення із цим позовом до суду, відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.

На підставі статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Черкаської міської ради до Автокооперативу «Зірочка» про стягнення 54916 грн. 85 коп. - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2019 року.

Суддя В.М. Грачов