ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2019 Справа № 920/864/18
Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О. при секретарі судового засідання Гребенюк С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/864/18 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Акціонерного товариства Альфа-Банк (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6, ідентифікаційний код 23494714),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Лото Суми (40000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 39937926),

про стягнення 224586,35 грн. на підставі договору оренди № СУ-002 від 01.06.2016,

представники сторін:

позивача не зявився,

відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулося Акціонерне товариство Альфа-Банк (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6, ідентифікаційний код 23494714) з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати в сумі 224586,35 грн., а також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 16.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/864/18 та призначено підготовче засідання на 06.12.2018.

06.12.2018 до суду надійшла заява № 109399-11-б/б від 04.12.2018 позивача про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору оренди нерухомості № СУ-002 від 01.06.2016 в загальному розмірі 250390,44 грн., яка складається з: заборгованості по оренді в розмірі 203280,00 грн., заборгованість по комунальним платежам в розмірі 21306,35 грн., 3% річних в розмірі 6737,59 грн., індексу інфляції в розмірі 19036,50 грн., а також судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 06.12.2018 заяву позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 17.01.2019.

Ухвалою суду від 17.01.2019 відкладено підготовче засідання на 14.02.2019.

Ухвалою суду від 14.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2019.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав клопотання про розгляд справи без його участі у звязку з неможливістю направити повноважного представника для участі у судовому засіданні.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Копії ухвал суду від 16.11.2018, від 06.12.2018 та від 17.01.2019 відповідач одержав, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову враховуючи наступне.

01.06.2016 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (позивач орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лото-Суми» (відповідач орендар) було укладено договір оренди № СУ-002, відповідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у платне строкове користування (в оренду) приміщення нежитлове приміщення загальною площею 144 кв.м, розташоване на 1 поверсі нежитлової будівлі за адресою: м. Суми, вул.. Воскресенська, 8-Б, літ. Б-ІІІ перший поверх, приміщення: № 32, 33, 47, 48.

Відповідно до п. 2.2, 2.4 договору приміщення, що передаються в оренду відповідно до цього договору, знаходиться у приватній власності орендодавця на підставі правовстановлюючих документів на приміщення. Мета оренди: приміщення надається в оренду з метою, наведеною в додатку № 1 до договору. Ведення господарської діяльності в приміщенні здійснюється орендарем відповідно до його установчих документів. В будь-якому разі використання приміщення не може суперечити його функціональному призначенню та чинному законодавству України.

Згідно п. 3.1. договору, приміщення повинне бути надане орендодавцем і прийнято орендарем за актом приймання, що підписується та скріплюється печатками представниками сторін, в день початку оренди.

Відповідно до п. 8.1. договору нарахування орендної плати починається від дня підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання.

Згідно Додатку №1 до договору день початку оренди 01.06.2016, день закінчення оренди 31.12.2016. Орендна ставка, в.т.ч. ПДВ за 1 кв.м. за період з 01.06.2016 по 30.06.2016 900,00 грн.; орендна плата, в.т.ч. ПДВ за один календарний місяць на період з 01.06.2016 по 30.06.2016 129600,00 грн.; орендна ставка, в т.ч. ПДВ за 1 кв.м, на період з 01.07.2016 по 31.12.2016 120,00 грн.; орендна палта, в т.ч. ПДВ за один календарний місяць на період з 01.07.2016 по 31.12.2016 17280,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Лото-Суми» було підписано акт приймання-передачі приміщень до договору оренди нерухомого майна № СУ-002 від 01.06.2016.

31.12.2016 було підписано акт приймання-передачі приміщень про повернення приміщення позивачу. Крім того, в даному акті зазначено, що станом на 31.12.2016 орендар має заборгованість по орендній платі в розмірі 203280,00 грн. за заборгованість по компенсації комунальних платежів в розмірі 21306,35 грн.

Відповідно до п. 8.7. договору протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату за 1-й місяць оренди в розмірі, який визначається в порядку, передбаченому п.8.3. цього договору.

Орендна плата за інші місяці строку оренди, починаючи з другого місяця строку оренди, сплачується відповідачем щомісячно, в розмірі, який визначається в порядку, передбаченому п. 8.3. цього договору, у строк до 10-го числа поточного місяця, тобто місяця, за який здійснюється оплата орендної плати.

Згідно п. 8.3. договору орендна плата за умовами цього договору за один календарний місяць оренди розраховується за такою формулою:

On = (Пп * Ос) + ПДВ, де

On - Орендна Плата в гривнях, що підлягає сплаті за розрахунковий період;

Пп - площа Приміщення, що зазначається в Додатку № 1 до цього Договору;

Ос - орендна ставка без ПДВ за 1 кв. м площі Приміщення за 1 місяць оренди, що зазначена у Додатку №1 до цього Договору;

ПДВ - податок на додану вартість згідно із законодавством України на момент платежу.

Пунктом 8.11. договору встановлено, що до складу Орендної плати за даним договором не входить плата за комунальні послуги, плата за утримання приміщення (експлуатаційні витрати) та плата за послуги звязку.

Відповідно до п. 8.14. Договору оплата/відшкодування вартості компенсаційних виплат здійснюється орендарем на підставі рахунків, що надаються орендодавцем орендарю, протягом 3 робочих днів з моменту отримання відповідних рахунків від орендодавця.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що за користування орендним майном відповідачем було здійснено часткову оплату за оренду в розмірі 30000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №398 від 08.08.2016.

В подальшому орендар свої зобовязання щодо оплати платежів за договором оренди в строки та в розмірах не виконував у звязку з цим позивач змушений звернутись за захистом порушеного права до господарського суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 203280 грн. 00 коп. заборгованості по оренді, з яких: за червень 2016 99600,00 грн.; за липень 2016 17280,00 грн.; за серпень 2016 17280,00 грн.; за вересень 2016 - 17280,00 грн.; за жовтень 2016 17280,00 грн.; за листопад 2016 17280,00 грн.; за грудень 2016 17280,00 грн., а також заборгованість по комунальних послугам за період з червня по грудень 2016 року становить 21306,35 грн.

Визначення орендної плати міститься у пункті 1 статті 286 Господарського кодексу України, згідно якого орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. При цьому пункт 4 статті 286 Господарського кодексу України встановлює, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

15.05.2016 AT «Альфа Банк» направив на адресу ТОВ «Лото-Суми» претензію за вих. № 38672-74-222318 від 11.05.2018 з вимогою погасити заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №СУ-002 від 01.06.2016, яку орендар отримав 18.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Письмовими матеріалами справи розмір заборгованості відповідача підтверджується в повному обсязі, а саме: платіжними дорученнями № 398 від 08.08.2016, рахунком-фактурою №828 від 26.01.2017.

За правилами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Положеннями ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи те, що відповідачем сума боргу не сплачена, не подано доказів сплати боргу або обґрунтованих заперечень, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 203280 грн. 00 коп. основного боргу та 21306 грн. 35 коп. заборгованості по комунальним платежам.

01.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лото-Суми» було укладено договір про врегулювання заборгованості за договором оренди № СУ-002 від 01.06.2016. Пунктом 1 даного договору передбачено, що на день укладання цього договору заборгованість боржника перед АТ «Альфа-Банк» складає загалом суму в розмірі 224586,35 грн. в тому числі ПДВ 37431,06 грн. Погашення даної заборгованості буде здійснюватись в період з 01.09.2017 по 30.11.2017 рівними частинами.

Оскільки боржником заборгованість не погашається, позивач звернувся з заявою про збільшення позовних вимог та просить суд також стягнути з відповідача на свою користь 3% річних в сумі 6737,59 грн. за період з 01.12.2017 по 30.11.2018 та індекс інфляції за той же період в сумі 19036,50 грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1 та 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням положень ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за прострочення боржником грошового зобов'язання, позивач нарахував відповідачу 6737,59 грн. річних, 19036,50 грн. індексу інфляції, розрахунки яких перевірено судом та визнано такими, що відповідають вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати в розмірі 3755 грн. 41 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лото-Суми» (40000, АДРЕСА_2, ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вул.. Десятинна, 4/6, ) заборгованість по оренді в розмірі 203280 грн. 00 коп., заборгованість по комунальним платежам в розмірі 21306 грн. 35 коп., 3% річних в розмірі 6737 грн. 59 коп., індекс інфляції в розмірі 19036 грн. 50 коп. 3755 грн. 41 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 07.03.2019.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_1