ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.02.2019 Справа № 920/911/18
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи №920/911/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Пумане Сервіс» (вул. Петропавлівська, 72/26, м. Суми, 40000, ),

до відповідача: Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (вул. Воскресенська, 8А, м. Суми, 40000, )

про визнання Додаткової угоди б/н від 17.01.2017 до Договору від 01.06.2011 №207 про тимчасове користування місцями, що знаходяться в комунальній власності для розташування рекламних засобів, недійсною,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 26.12.2018;

від відповідача не зявився;

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати оспорюваний правочин Додаткову угоду б/н від 17.01.2017 до Договору від 01.06.2011 № 207 про тимчасове користування місцями, що знаходяться в комунальній власності для розташування рекламних засобів, укладений між позивачем та відповідачем, недійсним з моменту його укладення.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.11.2018 відкрито провадження у справі №920/911/18 в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 26.12.2018.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 26.12.2018 розгляд справи №920/911/18 по суті було відкладено на 15.01.2019.

15.01.2019 розгляд справи №920/911/18 по суті було відкладено на 23.01.2019 за клопотанням представника позивача.

У звязку з відпусткою судді Коваленко О.В, розгляд справи №920/911/18 23.01.2019 не відбувся, відповідно до ухвали від 04.02.2019 розгляд справи по суті призначено на 21.02.2019.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав електронною поштою клопотання №52/08.01-24 від 19.02.2019 про розгляд справи за відсутності представника відповідача. В письмовому відзиві №340/08.01-24 від 19.12.2018 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що фактично, уклавши спірну додаткову угоду від 17.01.2017 до Договору №207, сторони домовились про поновлення дії Договору №207.

Позивачем було подано відповідь від 22.12.2018 на відзив відповідача, в якій позивач наголошує на тому, що спірна Додаткова угода від 17.01.2017 до Договору від 01.06.2011 №207 про тимчасове користування місцями, що знаходяться в комунальній власності для розташування рекламних засобів є істотною обставиною, оскільки укладена майже через 3 роки після припинення дії основного договору та з юридичною особою, яка не мала права вчиняти такого правочину.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

01 червня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пумане Сервіс» і Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради було укладено договір №207 тимчасового користування місцями, що знаходяться в комунальній власності, для розташування рекламних засобів (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого відповідач передає позивачу у тимчасове оплатне користування місця, що знаходяться в комунальній власності, для розташування рекламних засобів, а позивач розташовує рекламні засоби на місцях у відповідності з Додатком №1, який є невідємною частиною Договору, та здійснює плату за тимчасове користування місцями згідно з умовами договору.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 14 березня 2014 р. ним від Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (правонаступник Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, на той час «Робочий орган») було отримано лист-повідомлення № 289/22.01-20 про припинення з 23.03.14 р. дії Договору від 01.06.11 № 207 про тимчасове користування місцями, що знаходяться в комунальній власності для розташування рекламних засобів у звязку з простроченням внесення плати за користування місцями для розташування рекламних засобів протягом 3-х місяців.

В той же час 17 січня 2017 р. між Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради і ТОВ «Пумане-Сервіс» було укладено Додаткову угоду до Договору (далі за текстом «Додаткова угода»), в якій сторони домовились про внесення змін в назву «Робочий орган» та викласти в новій редакції «Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (надалі «Робочий орган») в особі начальника управління ОСОБА_2, який діє на підставі Положення про управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, що затверджено рішенням Сумської міської ради від 27.04.2016 №662-МР» (зі змінами), надалі «Робочий орган».

Крім того, було внесено зміни в розділ 9 Договору «Місцезнаходження, банківські реквізити та підписи сторін» в частині реквізитів Робочого органу.

Зі змісту п. 3 Додаткової угоди до Договору вбачається, що Додаткова угода є невідємною частиною Договору. Усі інші умови Договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобовязання.

В п. 4 Додаткової угоди до Договору сторони домовились про те, що зазначена Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та діє протягом строку дії Договору.

Позивач наголошує на тому, що за наслідками укладення Додаткової угоди до Договору від відповідача на адресу позивача систематично почали надходити претензії про наявну та непогашену заборгованість за Договором від 01.06.11 № 207.

Остання претензія Відповідача направлена на адресу Позивача листом від 27.06.18 за № 665/08.01-22 на суму 414 996 грн. 96 коп. з посиланням на Договір від 01.06.11 № 207, проте Договір припинив свою дію ще 23.03.14. Крім того, рекламні засоби передбачені переліком до вказаного Договору були відсутні.

У звязку з викладеним вище позивач вважає Додаткову угоду від 17.01.2017 до Договору №207 від 01.06.2011 р. правочином, який вчинено під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення та таким, що укладено юридичною особою, якого вона не мала права вчиняти та просить суд визнати зазначену Додаткову угоду недійсною.

Відповідач, в свою чергу, обґрунтовує свої заперечення тим, що підписавши спірну Додаткову угоду до Договору, сторони домовились поновити дію Договору №207, що підтверджується листуванням з позивачем з приводу зобовязань по Договору, а отже підстави для визнання Додаткової годи до Договору недійсною відсутні.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.2 цієї ж статті).

Пунктом 2.2.2 Договору сторони передбачили, що відповідач має право достроково розірвати Договір у випадках і в порядку, передбачених цим Договором та чинним законодавством України.

Так, згідно п. 7.2.5 Договору за ініціативою відповідача дострокове розірвання Договору можливе у разі прострочення Користувачем позивачем плати за користування місцями для розташування рекламних засобів протягом 3-х місяців.

Відповідно до пункту 7.4 Договору у разі припинення дії цього Договору з підстави, передбаченої пунктом 7.2.5, він вважається таким, що припинив свою дію через 10 днів з дати відправлення письмового повідомлення Користувачу про припинення дії Договору.

Зі змісту п. 7.5 Договору вбачається, що відповідач письмово повідомляє позивача про розірвання договору не пізніше ніж за 10 днів до дати розірвання Договору.

Судом встановлено, що 14 березня 2014 р. Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (правонаступник Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, на той час «Робочий орган») надіслав на адресу позивача повідомлення № 289/22.01-20 про припинення дії Договору від 01.06.11 № 207 про тимчасове користування місцями, що знаходяться в комунальній власності для розташування рекламних засобів з 23.03.14 р.

Враховуючи те, що сторони передбачили у Договорі порядок припинення його дії, зокрема у разі прострочення Користувачем позивачем плати за користування місцями для розташування рекламних засобів протягом 3-х місяців, суд приходить до висновку про те, що Договір №207 від 01.06.2011 р. припинив свою дію з 23.03.2014 з ініціативи відповідача.

Крім того, суд критично ставиться до змісту Додаткової угоди від 17.01.2017 до Договору, оскільки вона укладена від імені Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, створеного на підставі Положення про управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 27.04.2016 №662-МР (зі змінами), виходячи з наступного:

27.01.2016 Сумською міською радою було прийнято рішення за № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності».

Підпунктом 3.2.1. пункту 3.2. зазначеного рішення Сумська міська рада вирішила припинити шляхом ліквідації департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Підпунктом 3.1.2. пункту 3.1. зазначеного рішення Сумська міська рада вирішила утворити управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи).

Пунктом 5. зазначеного рішення Сумська міська рада вирішила визначити, що управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, з моменту його державної реєстрації, в порядку заміни сторони в зобовязанні, є стороною за усіма договорами, які укладені департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, та продовжують діяти на момент такої реєстрації.

27.04.2016 Сумською міською радою було прийнято рішення за № 662-МР «Про Положення про управління архітектури та містобудування Сумської міської ради».

04.05.2016 Сумською міською радою було прийнято рішення № 735-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності».

Підпунктом 5.2.1. пункту 5.2. зазначеного рішення Сумська міська рада вирішила припинити шляхом ліквідації департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Підпунктом 5.1.2. пункту 5.1. зазначеного рішення Сумська міська рада вирішила утворити управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи).

Пунктом 7. зазначеного рішення Сумська міська рада визначила, що управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, з моменту його державної реєстрації, в порядку заміни сторони в зобовязанні, є стороною за усіма договорами, які укладені департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, та продовжують діяти на момент такої реєстрації.

Державна реєстрація Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, як юридичної особи, відбулася 04.05.16.

Проте судом вже було встановлено факт припинення дії Договору від 01.06.11 № 207 про тимчасове користування місцями, що знаходяться в комунальній власності для розташування рекламних засобів укладений між Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пумане Сервіс» з 23.03.14.

Крім того, судом встановлено, що Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради не є правонаступником Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, а наділене лише повноваженнями бути стороною за усіма договорами в порядку заміни сторони у зобовязанні, які укладені департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, та продовжують діяти.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу.

Частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи те, що судом було встановлено, що Договір від 01.06.2011 № 207 про тимчасове користування місцями, що знаходяться в комунальній власності для розташування рекламних засобів припинив свою дію з ініціативи відповідача з 23.03.2014 р, а Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення додаткової угоди від 17.01.2017 до Договору від 01.06.2011 № 207, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання Додаткової угоди від 17.01.2017 до Договору недійсною, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати Додаткову угоду б/н від 17.01.2017 до Договору від 01.06.2011 № 207 про тимчасове користування місцями, що знаходяться в комунальній власності для розташування рекламних засобів, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пумане Сервіс» та Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради, недійсною з моменту її укладення.

3. Стягнути з Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (вул. Воскресенська, 8А, м. Суми, 40000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пумане Сервіс» (вул. Петропавлівська, 72/26, м. Суми, 40000, ) 1 762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 28.02.2019 р.

Суддя ОСОБА_3