УХВАЛА

м. Київ

30.01.2019Справа № 910/16297/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА"(07300, Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, вул. Межигірського спасу, буд. 6Д; )

на бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (02121, м. Київ, Дарницький район, ПРОСПЕКТ БАЖАНА МИКОЛИ, будинок 7-Є; ) та його начальника

у справі №910/16297/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА" (07300, Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, вул. Межигірського спасу, буд. 6Д; )

до Державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ" (02095, м. Київ, вул. А. Ахматової, буд. 47, офіс 108-А; )

про стягнення 236 089,85 грн.

Представники сторін:

від скаржника (стягувач, позивач): не з'явилися.

від боржника (відповідач): не з'явилися.

від ВДВС: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.11.2017 року Господарським судом міста Києва (суддя А.І. Привалов) на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2017р. у справі № 910/16297/17, повний текст підписаний 07.11.2017р., яке набрало законної сили 18.11.2017р., видано наказ про стягнення з державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ" (04070, м. Київ, вул. Фролівська, 1/6; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА" (07300, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Межигірського Спасу, 6Д; адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 11; ) основний борг в розмірі 192 635 грн. 74 коп., 35 114 грн. 28 коп. - інфляційні втрати, 3% річних у сумі 8339 грн. 83 коп. та 3 541 грн. 35 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА"(07300, Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, вул. Межигірського спасу, буд. 6Д; ) надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (02121, м. Київ, Дарницький район, ПРОСПЕКТ БАЖАНА МИКОЛИ, будинок 7-Є; ) та його начальника.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (розпорядження від 28.12.2018 року №05-23/2273) зазначену скаргу розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 року розгляд скарги призначено на 30.01.2019 року.

В судове засідання 30.01.2019 року представники ВДВС, стягувача (заявник, скаржник) та боржника не з'явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, однак, у відповідності до положень ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подані матеріали скарги в їх сукупності, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду скарги і вирішення скарги, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2018 року ТОВ «СПАРТА» звернулося до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 року у справі №910/16297/17 (суддя Привалов А.І.), далі - Рішення (Додаток №1), та передало на примусове виконання наказ Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 р. у справі №910/16297/17 про стягнення коштів з Державного підприємства «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» (нове місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. А. Ахматової, будинок 47, офіс 108-А, , тел. 044-585-95-22) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПАРТА», із яких:

- 192 635,74 грн. основного боргу;

- 35 114,28 грн. інфляційних втрат;

- 8 339,83 грн. 3% річних;

- 3 541,35 грн. судового збору.

Заява ТОВ «СПАРТА» про примусове виконання рішення зареєстрована ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві за номером 3931 від 21.02.2018 року та разом з копією платіжки про сплату авансового внеску на виконання виконавчого провадження у сумі 4 792,62 грн. (2% від суми, що підлягає стягненню, згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 p. №1404-VIII зі змінами) (копії вказаних документів додані до даної скарги).

28.02.2018 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Онищенко А.І. та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №55861169 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 року у справі №910/16297/17.

02.07.2018 року новим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сніжинським Тарасом Євгеновичем прийнята постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №55861169. Суд зазначає, що такий арешт мав був бути накладений негайно після відкриття виконавчого провадження на підставі ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

12.09.20118 року ТОВ «СПАРТА» подало до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві заяву про передання виконавчих документів до Державної казначейської служби України, а саме наказу Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 року № 910/16297/17 в порядку ст.4 Закону України «Про гаранти держави щодо виконання судових рішень» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Заява ТОВ «СПАРТА» зареєстрована за номером №16409 у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві. Однак, відповіді на вказану заяву ТОВ «СПАРТА» не отримало.

01.11.2018 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сніжинським Тарасом Євгеновичем прийнята постанова про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №55861169. Однак, прийнята постанова не дала результатів зі стягнення коштів з боржника та рішення суду залишилося невиконаним.

З аналізу змісту чинної редакції ст.4 Закону України «Про гаранти держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 p. №4901-VI зі змінами, виконання рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, у разі якщо дане рішення не виконано протягом шести місяців з дня прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження. Ніяких інших умов для застосування цієї норми, крім спливу шестимісячного строку з дня прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не вимагає та не встановлює (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 року у справі №908/2671/13).

У ч. 1 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» закріплено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», незважаючи на результати проведених виконавчих дій та наявності підстав для прийняття постанови про повернення виконавчого документа, керівник органу ДВС зобов'язаний після спливу шестимісячного строку з дня прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача. Однак, в порушення ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», документи та відомості виконавчого провадження №55861169 до Державної казначейської служби України, у т.ч. наказ Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 р. № 910/16297/17 на суму 239 631,20 грн. про стягнення боргу з Державного підприємства «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ», не передані.

Порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року №440 (зі змінами). Відповідно до п.16 Порядку №440 передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за Актами приймання-передавання, форма якого затверджена постановою КМУ №848 від 08.11.2017 р.

05.12.2018 року ТОВ «СПАРТА» подало до канцелярії ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві другу заяву на ім'я начальника ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Заєць А.М. разом зі складеним Актом приймання-передавання за формою, затвердженою постановою КМУ №848 від 08.11.2017 p., в якій повторно просило передати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості виконавчого провадження №55861169, необхідні для перерахування коштів стягувачу (ТОВ «СПАРТА»).

12.12.2018 року представник ТОВ «СПАРТА» прибув до ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, щоб отримати письмову відповідь на подані заяви. Начальник ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Заєць А.М. направив представника ТОВ «СПАРТА» за відповіддю до державного виконавця Сніжинського Т.С., який після консультацій з декількома державними виконавцями не зміг надати ніякої письмової відповіді ТОВ «СПАРТА». Така триваюча бездіяльність ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві є несумісною з функціями та обов'язками органів державної виконавчої служби, встановлених чинним законодавством України.

На момент звернення з даною скнарою до суду минуло уже 10 місяців з дня відкриття виконавчого провадження №55861169, однак примусове стягнення коштів з боржника не здійснено, рішення суду не виконано, документи та відомості виконавчого провадження №55861169 до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, не передані в порушення ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 p. №4901-VI зі змінами. Інформація про виконавче провадження №55861169 станом на 26.12.2018 року з Автоматизованої системи виконавчого провадження додана до матеріалів скарги.

Згідно ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи мають бути передані керівником виконавчої служби до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а саме мають бути передані документи та відомості, необхідні для перерахування на користь ТОВ «СПАРТА» заборгованості Державного підприємства «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» в розмірі 244 423,82 грн. (239 631,20 за наказом + 4 792,62 грн. повернення авансового внеску, сплаченого ТОВ «СПАРТА» 16.02.2018 р. на здійснення виконавчого провадження).

Згідно ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Тобто, державний виконавець у ході виконавчого провадження зобов'язаний використати весь обсяг прав і обов'язків, якими він наділений згідно із законодавством, з метою забезпечення примусового виконання виконавчого документа.

Відсутність у ТОВ «СПАРТА» можливості домогтися виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 року у справі №910/16297/17, винесеного на користь ТОВ «СПАРТА», становить втручання у його право на мирне володіння майном (п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України» Європейського суду з прав людини). ТОВ «СПАРТА» понесло значні витрати, надаючи послуги Державному підприємству «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ», у тому числі витрати на заробітну плату; сплату 22 % єдиного соціального внеску на фонд оплати праці; сплату 20% = 32 105,96 грн. податку на додану вартість із вартості наданих послуг, на суму якого ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» отримало податковий кредит, не сплативши кошти ТОВ «СПАРТА».

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду та стаття 129-1 Конституції України встановлює: «Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд».

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України.

Статтею 18 ГПК України встановлено обов'язковість судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Скаржник в поданій скарзі зазначає, що не вбачає іншого можливого способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 року у справі №910/16297/17 про стягнення коштів з Державного підприємства «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» на користь ТОВ «СПАРТА» інакше, ніж у порядку ст.4 Закону України «Про гаранти держави щодо виконання судових рішень», зважаючи на наступне:

1) 13 вересня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийняте розпорядження №632-р «Про віднесення майнових комплексів публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» і товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна» до сфери управління Фонду державного майна» та зобов'язано Міністерство енергетики та вугільної промисловості разом з Фондом державного майна забезпечити проведення інвентаризації конфіскованого майна, яке було передано на відповідальне зберігання та в оперативне управління державному підприємству «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ». Фонд державного майна прийняв вказане майно від ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» за актом приймання-передачі. Моніторинг стану збереження зазначеного майна, а потім його охорону здійснювало ТОВ «СПАРТА» за Договором про надання послуг №1С від 22.12.2015 p., укладеному з ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ», за яким виник борг та 02.11.2017 року Господарським судом міста Києва ухвалено рішення у справі №910/16297/17 про стягнення боргу. Коли вказані активи перебували в оперативному управлінні ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ», то державне підприємство мало доходи та була ймовірність сплати ним боргу за судовими рішеннями, зараз такої надії не має.

2) У січні 2018 року ТОВ «СПАРТА» звернулося до засновника ДП «УІСРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо погашення боргу ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» за рішеннями та наказами Господарського суду міста Києва. Лист-відповідь №31.3- ВИХ/256-18 від 26.02.2018 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України додається до цієї скарги - Додаток №12. Міненерговугілля повідомило, що воно не несе відповідальності за виконання зобов'язань ДП «УІСРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» та правові підстави для погашення боргу Міністерством енергетики та вугільної промисловості України ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» перед ТОВ «СПАРТА» відсутні.

3) ДП «Укртранснафтопродукт» створено згідно наказу Міністерства палива та енергетики України «Про створення ДП «Укртранснафтопродукт» від 13.03.2006 №76 шляхом реорганізації у формі злиття Державних підприємств: «Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів», «Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів», «Лубенське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів», «Лисичанське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів», до статутного капіталу якого фактично увійшло майно ДП «Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів» (код ЄДРПОУ - 03481313) та ДП «Лубенське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів» (код ЄДРПОУ - 03017366) основними видами діяльності яких є транспортування сирої нафти та нафтопродуктів трубопроводами (код 60.30.1 за КВЕД). За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП «Укртранснафтопродукт» будь-то би здійснює діяльність у сфері трубопровідного транспорту (код 49.50 за КВЕД-2010). Крім того, згідно Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» (у чинній редакції), до Переліку таких об'єктів віднесено «Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів», «Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів», «Лисичанське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів». Таким чином, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/708/18 31.07.2018 року прийшов до висновку, що діяльність та правовідносини щодо такого суб'єкта (ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ») регулюються спеціальним законом - Законом України «Про трубопровідний транспорт». Щодо державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", дочірніх та заснованих нею підприємств, а також підприємств, утворених внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», дочірніх та заснованих нею підприємств, не може бути відкрито справу про банкрутство (ч.8 ст.7 Закону України «Про трубопровідний транспорт»).

4) Майно, на яке може бути звернуте стягнення на виконання рішення суду, у Державного підприємства «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» відсутнє. Підприємство орендує офісне приміщення. Борги за невиконаними судовими рішеннями та відкритими виконавчими провадженнями продовжують накопичуватися, що підтверджується Детальною інформацією про юридичну особу ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» з ЄДР станом на 27.12.2018 року - та інформацією із Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи викладене та наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов до висновку що державним виконавцем не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 року №1404-VIII), Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині своєчасного та швидкого виконання рішення суду.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 року №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Крім того, положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року гарантують кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. При цьому, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00): «для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду», а відповідно до рішення від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02): «на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці».

Відтак, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року право особи на судовий упродовж розумного строку без жодних невиправданих затримок розповсюджуються в тому числі на стадію виконання рішення як невід'ємну складову частину судового розгляду, забезпечення якого в Україні покладається на державну виконавчу службу та державних виконавців.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, за результатами розгляду скарги суд дійшов до висновку про обґрунтованість скарга, доводи скаржника визнаються судом правомірними, а тому скарга підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 233-235, 339, 343 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА" задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сніжинського Тараса Євгеновича у виконавчому провадженні №55861169 та начальника ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Заєць Анатолія Миколайовича щодо не передання документів та відомостей виконавчого провадження №55861169 до Державної казначейської служби України, у т.ч. наказу Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 р. № 910/16297/17 на суму 239 631,20 грн про стягнення боргу з Державного підприємства «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» на користь ТОВ «СПАРТА» в порядку ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобов'язати державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сніжинського Тараса Євгеновича у виконавчому провадженні №55861169 та начальника ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Заєць Анатолія Миколайовича у порядку ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», постанови КМУ №440 від 03.09.2014 року зі змінами внесеними постановами КМУ №699 від 11.10.2016 року та №848 від 08.11.2017 р. передати до Державної казначейської служби України на виконання документи та відомості виконавчого провадження №55861169, у т.ч. наказ Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 р. у справі №910/16297/17 про стягнення коштів з Державного підприємства «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ» (нове місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. А. Ахматової, будинок 47, офіс 108-А, , тел. 044- 585-95-22) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПАРТА» (місцезнаходження: 07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Межигірського Спасу, будинок 6Д, , тел. 044-425-8-425) у сумі 239 631,20 грн., із яких:

- 192 635,74 грн. основного боргу;

- 35 114,28 грн. інфляційних втрат;

- 8 339,83 грн. 3% річних;

- 3 541,35 грн. судового збору

та 4 792,62 грн. повернення авансового внеску, сплаченого ТОВ «СПАРТА» 16.02.2018 р. на здійснення дій у виконавчому провадженні. Всього разом 244 423,82 грн. Зобов'язати вказати для перерахування коштів наступні реквізити стягувача: одержувач - ТОВ «СПАРТА», , рахунок №3080 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 380775.

Ухвала набирає законної сили 30.01.2019 року та відповідно до ст. 256 та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали: 11.03.2018 року.