ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/187/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 про зупинення провадження у справі, прийняту головуючим суддею Оборотовою О.Ю., суддями Гутом С.Ф., Літвіновим С.В., м. Одеса,

у справі №916/187/17

за позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Одеський припортовий завод

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні ОСОБА_1 акціонерного товариства Одеський припортовий завод:

- Фонду державного майна України;

- Кабінету Міністрів України;

про стягнення 189 588 266 грн

та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства Одеський припортовий завод

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

про визнання укладеною додаткової угоди №1 до договору №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 р. Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України) звернулося с позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства Одеський припортовий завод (далі ПАТ Одеський припортовий завод), у якому просило стягнути з останнього на користь позивача борг у загальній сумі 189 588 266 грн, у тому числі: 142 955 000 грн основного боргу, 14 976 499,45 грн пені; 10 356 850 грн штрафу; 1 526 662,70 грн 3% річних, 19 773 253,84 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором постачання природного газу №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016 (далі договір №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016).

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 24.01.2017 порушено провадження у справі №916/187/17 та в подальшому ухвалою від 27.02.2017 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні ОСОБА_1 акціонерного товариства Одеський припортовий завод: Фонд державного майна України та Кабінет Міністрів України.

У березні 2017 р. ПАТ Одеський припортовий завод звернулося з зустрічним позовом до ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, в якому в редакції заяви №1328 від 15.05.2017 (вх.№10678/17 від 15.05.2017) просило визнати укладеною між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та ПАТ Одеський припортовий завод додаткову угоду №1 до договору №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016 в редакції останнього.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою обґрунтовані тим, що Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1018-р від 28.12.2016 Про погодження реструктуризації боргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Одеський припортовий завод перед ОСОБА_1 акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі розпорядження №1018-р від 28.12.2016), зі змісту якого вбачається, що Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Фонду державного майна України щодо реструктуризації боргу ПАТ Одеський припортовий завод перед ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за постачання природного газу, починаючи з 01.04.2017 рівними частинами строком на два роки та без нарахування відсотків, проте останнє безпідставно ухиляється від укладення з позивачем за зустрічним позовом відповідної додаткової угоди на виконання вказаного розпорядження.

Зазначений зустрічний позов ухвалою місцевого господарського суду від 16.03.2017 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до ПАТ Одеський припортовий завод про стягнення заборгованості.

В подальшому ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 у справі №916/187/17 (головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Гут С.Ф., Літвінов С.В.) клопотання ПАТ Одеський припортовий завод про зупинення провадження у справі задоволено; зупинено провадження у справі №916/187/17 до набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/8515/17; зобовязано сторони в пятиденний строк з моменту остаточного вирішення адміністративної справи №826/8515/17 повідомити Господарський суд Одеської області про результати такого розгляду.

Ухвала суду мотивована неможливістю розгляду господарської справи №916/187/17 до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №826/8515/17 за позовом ПАТ Одеський припортовий завод до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності останнього, яка полягає у не вчиненні дій на виконання розпорядження №1018-р від 28.12.2016; зобов'язання Кабінет Міністрів України, як акціонера ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, вчинити дії щодо розгляду питання виконання розпорядження №1018-р від 28.12.2016 згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства»; зобов'язання Кабінет Міністрів України вчинити дії стосовно виконання умов реалізації погодження реструктуризації боргу ПАТ Одеський припортовий завод перед ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України згідно з розпорядженням №1018-р від 28.12.2016.

Зупиняючи провадження у цій справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що у рішенні адміністративного суду буде встановлений факт наявності або відсутності протиправної бездіяльності Кабінету Міністрів України та можливості зобовязання останнього вжити заходів стосовно реалізації розпорядження №1018-р від 28.12.2016, при цьому вказані обставини впливатимуть на визначення періоду виникнення заборгованості споживача за договором №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016 та нарахування штрафних санкцій, що, в свою чергу, обовязково повинно враховуватись під час розгляду справи №916/187/17. Крім того, в оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначає про те, що він позбавлений можливості делегувати собі повноваження адміністративного суду та в межах розгляду справи №916/187/17 надавати оцінку правовідносинам, які безпосередньо повязані з діяльністю суб'єктів владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, при цьому розпорядження №1018-р від 28.12.2016 має істотне значення для вирішення як первісного, так і зустрічного позову по справі №916/187/17.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 у справі №916/187/17 скасувати.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що місцевий господарський суд при постановленні ухвали дійшов помилкового висновку щодо неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/8515/17, оскільки наявні у матеріалах справи №916/187/17 докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною другою статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що у даній справі оскаржується ухвала суду, зазначена в пункті 12 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, перегляд оскаржуваної ухвали за апеляційною скаргою ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, зазначеною ухвалою апеляційного господарського суду встановлено строк до 20.02.2019 для подання учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу.

У межах визначеного апеляційним господарським судом строку ПАТ Одеський припортовий завод надало відзив на апеляційну скаргу б/н від 14.02.2019 (вх.№236/19/Д3 від 18.02.2019), у якому зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення. Зокрема, відповідач за первісним позовом наголошує на тому, що вирішення в межах розгляду адміністративної справи №826/8515/17 питання належності та достатності дій Кабінету Міністрів України щодо виконання своїх управлінських функцій, а саме: реструктуризації заборгованості ПАТ Одеський припортовий завод перед ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України відповідно до розпорядження №1018-р від 28.12.2016, вплине на визначення моменту виникнення у останнього права на звернення з позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016, а також на обґрунтованість позовних вимог за зустрічною позовною заявою.

Фонд державного майна України також надав відзив на апеляційну скаргу б/н та б/д (вх.№236/19/Д4 від 22.02.2019), в якому просить апеляційну скаргу ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 у справі №916/187/17 без змін.

Крім того, 26.02.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Фонду державного майна України надійшов ще один відзив на апеляційну скаргу №10-25-3615 від 22.02.2019 (вх.№236/19/Д5 від 26.02.2019), який за змістом є повністю аналогічним раніше поданому відзиву на апеляційну скаргу б/н та б/д (вх.№236/19/Д4 від 22.02.2019). Між тим відзив на апеляційну скаргу №10-25-3615 від 22.02.2019 (вх.№236/19/Д5 від 26.02.2019) подано з пропуском встановленого апеляційним господарським судом строку, при цьому Фондом державного майна не ставиться питання щодо його поновлення, тому доводам, які викладені у даному відзиві на апеляційну скаргу, колегією суддів оцінка не надається.

Кабінет Міністрів України своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у визначеному складі суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення, викладені на неї у відзивах на апеляційну скаргу, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм чинного законодавства, дійшла наступних висновків.

Предметом даного спору за позовною заявою ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України є вимога останнього про стягнення з ПАТ Одеський припортовий завод 189 588 266 грн заборгованості, що виникла із договору №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016.

Водночас предметом спору за зустрічною позовною заявою ПАТ Одеський припортовий завод є вимога про визнання укладеною між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та позивачем за зустрічним позовом додаткової угоди №1 до договору №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016 в редакції останнього.

Під час розгляду справи, ПАТ Одеський припортовий завод було подано заяву про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у взаємоповязаній з нею справі №826/8515/17, предметом якої є, зокрема, визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України, що полягає у не вчиненні дій на виконання його розпорядження №1018-р від 28.12.2016 та зобовязання останнього, як акціонера ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, вчинити відповідні дії.

Господарський суд Одеської області, зупиняючи провадження у справі №916/187/17 до набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/8515/17, послався на те, що розгляд даної господарської справи є обєктивно неможливим до набрання законної сили судовим рішенням у справі адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до частини пятої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об'єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Таким чином, визначаючи наявність передбачених господарським процесуальним законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Натомість місцевим господарським судом не зазначено в оскаржуваній ухвалі, яким саме чином з'ясування обставин у ході розгляду справи №826/8515/17 унеможливлює розгляд заявлених позовних вимог у справі №916/187/17, та яким чином встановлені під час розгляду адміністративної справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у справі №916/187/17.

Господарським судом першої інстанції належним чином не обґрунтована відсутність реальної можливості розглянути господарський спір по суті заявлених вимог на підставі наданих учасниками справи доказів.

Само по собі зазначення відповідачем за первісним позовом у клопотанні про зупинення провадження у справі про повязаність іншої справи, що розглядається іншим судом, з цією справою не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що рішення адміністративного суду, в якому буде встановлений факт наявності або відсутності протиправної бездіяльності Кабінету Міністрів України та можливості зобовязання останнього вжити заходів стосовно реалізації розпорядження №1018-р від 28.12.2016, впливатиме на визначення періоду виникнення заборгованості споживача за договором №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016 та нарахування штрафних санкцій.

Колегія суддів зауважує, що період виникнення заборгованості за договором №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016 може бути встановлений судом першої інстанції на підставі наданих учасниками справи доказів та без встановлення судом іншої юрисдикції будь-яких преюдиційних обставин. Крім того, ПАТ Одеський припортовий завод як відповідач за первісним позовом про стягнення заборгованості у своїй зустрічній позовній заяві в редакції заяви №1328 від 15.05.2017 (вх.№10678/17 від 15.05.2017) зазначає про те, що заборгованість останнього перед ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України виникла у 2016 році, що не оспорюється іншими учасниками справи, тобто спору між сторонами стосовно періоду виникнення заборгованості немає.

Щодо посилань Господарського суду Одеської області на те, що він позбавлений можливості делегувати собі повноваження адміністративного суду та в межах розгляду справи №916/187/17 надавати оцінку правовідносинам, які безпосередньо повязані з діяльністю суб'єктів владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, то колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що надання оцінки бездіяльності Кабінету Міністрів України, як єдиному акціонеру ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, як і надання оцінки правовідносинам, що виникли (існують) між останнім та позивачем за первісним позовом, не входять до предмету доказування у даній справі. У межах цієї справи господарський суд першої інстанції повинен розглянути обставини справи, пов'язані з виконанням постачальником та споживачем договору №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016 в їх сукупності, дослідити подані сторонами в обгрунтування своїх вимог та заперечень докази, встановити наявність або відсутність заборгованості за поставлений скаржником ПАТ Одеський припортовий завод у 2016 році природний газ, врахувати положення розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1018-р у разі, якщо воно регулює спірні правовідносини, та протягом розумного строку вирішити спір по суті.

Отже, з огляду на те, що предметом спору у даній справі №916/187/17 є стягнення заборгованості, що виникла із договору №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016, який укладений між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та ПАТ Одеський припортовий завод, а за зустрічним позовом - визнання укладеною між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та ПАТ Одеський припортовий завод додаткової угоди №1 до договору №193/16/ОПЗ-ПР від 28.07.2016 в редакції останнього, та враховуючи те, що під час розгляду справи суд першої інстанції може самостійно встановити обставини, що входять до предмету доказування у даній справі, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку щодо безпідставності зупинення місцевим господарським судом провадження у даній справі.

Враховується колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду також наступне.

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини справі "Красношапка проти України").

Саме таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 910/6426/16, від 13.02.2018 №925/1054/17, від 05.03.2018 №910/4129/17, від 27.02.2018 №910/17258/17, від 06.02.2018 №908/837/17, від 22.02.2018 №910/155/17.

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в даній справі, суд порушив права учасників справи на її розгляд упродовж розумного строку. Як вбачається з матеріалів даної справи, спір по суті заявлених вимог місцевим господарським судом не вирішений, необґрунтоване зупинення провадження у даній справі призводить до затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу.

За таких обставин, ухвала Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 у справі №916/187/17 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 227, 232, 233, 269, 270, 271, 273, 275, 280-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 у справі №916/187/17 скасувати.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства Одеський припортовий завод б/н від 27.11.2018 (вх.№2-6075/18 від 30.11.2018) про зупинення провадження у справі №916/187/17 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.03.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна