ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа №914/1217/18

місто Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Матущак О.І., Мирутенко О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

від відповідача (скаржника) ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010», б/н від 27 листопада 2018 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року (підписане 09.11.2018 року), суддя Іванчук С.В.

у справі №914/1217/18

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості», м. Львів

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010», м. Борислав, Львівська область

про стягнення заборгованості в розмірі 112 000 грн.

в с т а н о в и в :

04 липня 2018 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010» про стягнення заборгованості в розмірі 112 000 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року у справі №914/1217/18 позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010» на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» 112 000 грн. заборгованості.

Суд у рішенні дійшов висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем за договорами на виконання проектних робіт з розробки проектної документації від 22 серпня 2017 року №48/17 та №49/17 в розмірі 112 000 грн. є підставною та обґрунтованою, оскільки позивачем повністю виконано роботи за договором №48/17 на суму 90 000 грн., з яких сплачено 27 000 грн. та за договором №49/17 на суму 70 000 грн., з яких сплачено 21 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року у справі №914/1217/18 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання позивачем умов пунктів 3.1 договорів щодо передачі замовнику проектної документації у терміни, передбачені календарним планом. Крім того, вказує, що на накладних від 04 жовтня 2017 року №49/17-01 та №48/17-01 відсутні підписи уповноваженого представника відповідача та відсутня печатка останнього. Апелянт вважає, що обовязок з оплати робіт не настав, у звязку з тим, що позивач впродовж вересня 2017 року не представив відповідачу акти здачі-приймання виконаних робіт.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року у справі №914/1217/18 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні (в режимі відеоконференції у Господарському суді м. Києва) проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у поясненнях (вих.№01/05 від 15 січня 2019 року та вих.№01/39 від 04 лютого 2019 року). По суті спору зазначав, що відповідачу двічі надсилались акти виконаних робіт, що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи, поряд з цим, наголошував, що накладні, про які згадує скаржник, підписані представниками обох сторін. Крім того, звертав увагу, що на адресу позивача не надходила апеляційна скарга, а у службовому чеку, що долучений до апеляційної скарги зазначено: «Інс. з обмеж. відповід.», в той час як повна назва позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості». Також представник позивача просив суд постановити ухвалу про стягнення з відповідача в дохід державного бюджету штрафу в сумі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на підставі п.1 ч.1 ст.135 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, серед іншого, і невиконання процесуальних обовязків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу (п.1).

З приводу наведеного колегія суддів зазначає, що до апеляційної скарги відповідач долучив опис вкладення у цінний лист на імя ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» та на адресу 79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд.98, що є належним доказом надіслання копії апеляційної скарги позивачу у відповідності до ст.259 ГПК України. При цьому, неотримання позивачем такого відправлення не може слугувати підставою для повернення апеляційної скарги чи зобовязання скаржника направити скаргу повторно. Позивач у позовній заяві вказав свою адресу, а саме: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98, поряд з тим, така адреса зазначена і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє твердження позивача про необхідність повернення апеляційної скарги скаржнику та встановлення судом факту порушення відповідачем ст.ст.258, 259 ГПК України. Поряд з тим, відсутні підстави і для стягнення з відповідача штрафу на підставі п.1 ч.1 ст.135 ГПК України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 22 серпня 2017 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010» (в тексті договору замовник) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» (в тексті договору виконавець) укладено договір №48/17 на виконання проектних робіт, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання з розробки проектної документації «Розробка ПКД на першочергові заходи по збору та відведенню фільтрату сміттєзвалища ТПВ м. Борислав, Львівської області».

Згідно з розділом 2 Договору №48/17 за виконану роботу згідно з даним договором замовник перераховує виконавцю у відповідності до договірної ціни на розробку проектної документації (додаток 1) та кошторису витрат (додаток 3) 90 000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 15 000 грн. Замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 30% від повної вартості роботи в сумі 27 000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 4 500 грн. Кінцеві розрахунки проводяться протягом 5-ти днів з дня підписання акту здачі-приймання робіт.

Поряд з тим, судом встановлено, що 22 серпня 2017 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010» (в тексті договору замовник) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» (в тексті договору виконавець) укладено договір №49/17 на виконання проектних робіт, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання з розробки проектної документації «Розробка ПКД на першочергові заходи по рекультивації сміттєзвалища ТПВ з метою зменшення утворення фільтрату м. Борислав, Львівської області».

Відповідно до розділу 2 Договору №49/17 за виконану роботу згідно з даним договором замовник перераховує виконавцю у відповідності до договірної ціни на розробку проектної документації (додаток 1) та кошторису витрат (додаток 3) 70 000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 11 666,67 грн. Замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 30% від повної вартості роботи в сумі 21 000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 3 500 грн. Кінцеві розрахунки проводяться протягом 5-ти днів з дня підписання акту здачі-приймання робіт.

У пунктах 3.3 та 3.4 договорів сторони погодили, що при завершенні робіт виконавець представляє замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт. Замовник протягом 5-ти днів від дня одержання акту здачі-приймання зобов'язаний направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання або мотивовану відмову від приймання робіт. У випадку неподання зауважень робота вважається прийнятою.

Згідно з п.7.1 договорів останні набирають чинності з моменту підписання сторонами, скріплення їх печатками і діють до 31 грудня 2017 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їх здійснення.

На виконання умов договорів відповідачем здійснено авансові платежі в розмірі 27 000 грн. за договором №48/17 та в розмірі 21 000 грн. за договором №49/17 на загальну суму 48 000 грн.

Накладними за №48/17-01 та №49/17-01 від 04 вересня 2017 року позивачем передано відповідачу проектно-кошторисну документацію за договорами. Зазначені накладні підписані представниками обох сторін.

На виконання договорів №48/17 та №49/17 від 22 серпня 2017 року позивачем виконано роботу на загальну суму 160 000 грн. (з ПДВ), що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт від 29 грудня 2017 року №46/17 на суму 90 000 грн. та №47/17 на суму 70 000 грн.

Вказані акти підписані та скріплені печаткою позивача (виконавця) та надіслані відповідачу листом №01/363 від 30 травня 2018 року, що підтверджується описом вкладення в цінний лист від 30 травня 2018 року, службовим чеком від 30 травня 2018 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №576.

Також у матеріалах справи знаходиться претензія вих.№01/568 від 21 листопада 2017 року, надіслана відповідачу 22 листопада 2017 року, з вимогою оплатити виконані роботи, які передані замовнику по накладних за договорами №48/17 та №49/17 від 22 серпня 2017 року в загальній сумі 112 000 грн. Отримання відповідачем вказаної претензії підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого знаходиться у матеріалах справи.

Оскільки замовник не виконав вимог виконавця щодо оплати виконаних робіт, в липні 2018 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» звернулося до суду з цим позовом про стягнення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010» 112 000 грн. заборгованості, з яких: 63 000 грн. заборгованість за договором на виконання проектних робіт №48/17 від 22 серпня 2017 року та 49 000 грн. заборгованість за договором на виконання проектних робіт №49/17 від 22 серпня 2017 року.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобовязується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобовязується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст.887 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У відповідно до ч.1 ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Поряд з тим, згідно з п.1 ч.1 ст.889 ЦК України замовник зобовязаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Як зазначалось вище, у договорах сторони погодили, що кінцеві розрахунки проводяться протягом 5-ти днів з дня підписання акту здачі-приймання робіт. Після завершення робіт виконавець представляє замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт. Замовник протягом 5-ти днів від дня одержання акту здачі-приймання зобов'язаний направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання або мотивовану відмову від приймання робіт. У випадку неподання зауважень робота вважається прийнятою.

Згідно з п.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Судом встановлено, що позивач надіслав відповідачу підписані акти здачі-приймання виконаних робіт від 29 грудня 2017 року: №46/17 на суму 90 000 грн. та №47/17 на суму 70 000 грн. 30 травня 2018 року. Вказані акти надіслані відповідачу супровідним листом вих.№01/363 від 30 травня 2018 року, що підтверджується описом вкладення в цінний лист від 30 травня 2018 року, службовим чеком від 30 травня 2018 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №576, в якому міститься інформація про отримання відправлення відповідачем 01 червня 2018 року.

Однак, відповідач такі акти не підписав та позивачу не повернув, поряд з цим, не направив мотивованої відмови від приймання робіт, що свідчить про прийняття відповідачем робіт та відповідно виникнення обовязку в останнього оплатити решту вартості виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що відповідач оплатив авансові платежі в сумі 27 000 грн. за договором №48/17 та 21 000 грн. за договором №49/17.

У звязку з наведеним, у відповідача залишилась несплаченою заборгованість за виконані роботи в розмірі 63 000 грн. за договором на виконання проектних робіт №48/17 від 22 серпня 2017 року та 49 000 грн. за договором на виконання проектних робіт №49/17 від 22 серпня 2017 року, що в сумі становить 112 000 грн.

Колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника, що йому не надсилались акти здачі-приймання виконаних робіт №46/17 та 47/17, оскільки в матеріалах справи знаходяться докази, що підтверджують протилежне (вказані докази зазначено судом вище).

Щодо посилань апелянта на відсутність підписів представника відповідача на накладних №48/17-01 та №49/17-01, то такі не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи знаходяться копії вказаних накладних з підписами представників та печатками обох сторін. Вказані накладні підтверджують факт отримання відповідачем проектно-кошторисної документації, виконаної позивачем на підставі укладених між сторонами договорів.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище обставини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 112 000 грн. заборгованості за договорами на виконання проектних робіт №48/17 від 22 серпня 2017 року та №49/17 від 22 серпня 2017 року.

Відтак, беручи до уваги все наведене вище, доводи апеляційної скарги є безпідставними та такі не спростовують висновків місцевого господарського суду про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року у справі №914/1217/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Борислав 2010» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №914/1217/18 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 04 березня 2019 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Мирутенко О.Л.