ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2019

Справа № 910/825/19

За позовом Державного підприємства «Антонов»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Три в Плюс»

про стягнення 9247,82 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у зв'язку з непоставкою передплаченого позивачем товару (р/ф № 121 від 26.04.2018 та № 128 від 03.05.2018, п/д № 3100 від 11.05.2018 та № 3174 від 15.05.2018).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України – надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі – відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі невручення рекомендованого листа з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали, убачається, що цей лист, направлений за офіційною адресою місцезнаходження Відповідача згідно ЄДР, був повернутий суду поштою.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим Відповідачем надаються до ЄДР відомості, щодо офіційної адреси його місцезнаходження.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов’язки, а Відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі рахунків-фактур № 121 від 26.04.2018 та № 128 від 03.05.2018 Позивач, як покупець, перерахував Відповідачу, як постачальнику, оплату за замовлений та вказаний у рахунках товар в сумі 9247,82 грн., що підтверджується проведеними банком платіжними дорученнями № 3100 від 11.05.2018 та № 3174 від 15.05.2018.

Вищеописані рахунки містять номенклатуру (асортимент) товару, його кількість та ціну, а вказані платіжні доручення містять вказівки на оплату згідно рахунків.

Отже, у відповідності з ч. 1 ст. 181 та ч. 2 ст. 265 ГК України, враховуючи пояснення представника Позивача, що договір поставки (купівлі-продажу) у формі єдиного документу між сторонами не укладався, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки у спрощений спосіб та у письмовій формі (рахунок та його оплата) шляхом надання пропозиції продажу товару та зустрічного прийняти пропозиції.

Тобто, судом з вищенаведеного встановлено укладення між сторонами договору поставки, який містить всі істотні умови господарського договору відповідно до ст. 180 ГК України – предмет (асортимент та кількість товару), ціну (вартість товару) та строк (договір безстроковий), та який Позивачем було виконано (оплачено), а Відповідачем виконання прийнято без зауважень (матеріали справи не містять доказів повернення оплати). Відсутність будь-якої з істотних чи усіх істотних умов договору Відповідачем перед судом не доведена.

Строки поставки сторонами у рахунку були погоджені, а саме, 30 днів з моменту передплати, на що посилається Позивач та відмітка про що зроблена на кожному з вказаних вище рахунків; Відповідач наведених Позивачем строків поставки не спростував та інших строків поставки перед судом не довів.

За приписами ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Товар, передплачений на підставі рахунків-фактур № 121 від 26.04.2018 та № 128 від 03.05.2018, Відповідачем Позивачу у погоджений сторонами 30ти денний строк поставлено не було, і також не було поставлено станом на час вирішення даного судового спору.

Враховуючи не поставку товару в строк, Позивач на підставі ст. 693 ЦК України, звернувся до Відповідача з вимогою від 19.06.2018 повернути передплату (копія вимоги з доказами направлення залучені до справи), проте Відповідач вимогу не виконав – гроші не повернув; матеріали справи не містять доказів протилежного.

Отже, Відповідачем не було виконано вимоги Позивача ані щодо поставки товару, ані щодо повернення передплати.

При цьому, будь-яке неотримання Відповідачем вимоги Позивача судом, як підстава не поставки товару, відхиляється, оскільки вимога була надіслана за адресою офіційного місцезнаходження Відповідача згідно з ЄДР, тобто за належною адресою, відомості про яку Відповідач сам надає до ЄДР.

Відповідачем не доведено перед судом наявність у нього на даний час правових підстав утримувати 9247,82 грн. передплати за непоставлений товар, тому вказані кошти підлягають поверненню Позивачу за ст.ст. 530, 693, 1212 ЦК України, як такі, правова підстава для утримування яких відпала (товар у погоджений строк після отримання передплати не поставлено, вимогу про повернення передплати товару не виконано).

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на всі встановлені судом вищенаведені обставини, позовна вимога про стягнення з Відповідача 9247,82 грн. заборгованості (передплати за непоставлений товар) є законною та обґрунтованою, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Три в Плюс» (м. Київ, вул. Глибочицька, 33-37, офіс 555; ідентифікаційний код 39923084) на користь Державного підприємства «Антонов» (м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1; ідентифікаційний код 14307529) 9247 (дев’ять тисяч двісті сорок сім) грн. 82 коп. заборгованості, а також 1921 (одну тисячу дев’ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків