СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа № 922/2829/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - Закревський Д.С., за довіреністю;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», м. Покров, Дніпропетровська область вх. № 284Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 19.12.2018 р. у справі № 922/2829/18 (суддя - Аюпова Р.М., повний текст складено та підписано 22.12.2018 р.)

за позовом Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», м. Покров, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмаш-Україна», м. Харків

про стягнення коштів в розмірі 3 567,98 грн.

ВСТАНОВИЛА:

10.10.2018 р. Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - АТ «Покровський ГЗК», позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмаш-Україна» (далі - ТОВ «Спецмаш-Україна», відповідач) штрафу у розмірі 3 567,98 грн. за порушення строків поставки товару за договором № Т1575/05 від 20.04.2017 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.12.2018 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що позивач порушив строки, визначені в п. 2 специфікації (додатку) № 9 до договору № Т1575/05 від 20.04.2017 р., оскільки умовами даного договору встановлений обов'язок покупця надати власний транспорт на склад продавця для відвантаження товару (умови поставки ЕХW), що виключає прострочення виконання зобов'язання відповідачем щодо своєчасної поставки товару.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Покровський ГЗК» посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник стверджує, що відповідач порушив умови договору поставки № Т1575/05 від 20.04.2017 р. щодо строків поставки товару позивачеві.

На думку позивача, господарським судом Харківської області допущено порушення ч. 3 ст. 216 ГПК України та ч. 4 ст. 166 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2017 р. між ТОВ "Спецмаш-Україна", як постачальником, та ПАТ "Орджонікідзевський ГЗК" (на теперішній час - АТ «Покровський ГЗК»), як покупцем, укладений договір поставки № Т1575/05 , згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД, за державним класифікатором продукції та послуг вказуються в специфікаціях (додатках) до договору (далі - товар), які є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

За умовами п. 3.1. договору, постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначених в специфікаціях (додатках до цього договору). Умови поставки визначаються згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Поставка товару здійснюється постачальником згідно з п. 3.1. цього договору тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця, яка направляється постачальнику одним із таких засобів: або поштою на юридичну адресу постачальника, або в електронному вигляді на електронну адресу (е-mail): . У письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує графік поставки, який містить обсяги і терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказують в специфікаціях (додатках) до цього договору. Постачальник зобов'язаний направити письмове підтвердження про отримання ним від покупця письмової заявки на постачання продукції одним із зазначених в даному пункті договору способів. Дострокова поставка товару постачальником допускається тільки за згодою сторін (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.7 договору, постачальник зобов'язується поставити товар покупцю в строки, визначені в п. 3.2. цього договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця належної якості.

Відповідно до умов п. 11.2. договору, у разі порушення строків поставки товару за цим договором покупець має право стягнути з постачальника штраф в розмірі 0,5% від суми не поставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів, покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10 % від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

27.06.2018 р. між постачальником та покупцем укладена специфікація (додаток № 9) до договору, згідно з якою постачальник зобов'язався поставити на адресу покупця товар, а саме:

1. Гальмо колодкове ТКГ-200-СУ У2 (ТУ У 29.2-3:2007, УКТ ЗЕД 8431) у кількості 3 шт. за ціною 3083,30 грн. без ПДВ на загальну суму 9249,90 грн. без ПДВ.

2. Гальмо колодкове ТКГ-300-СУ У2 (ТУ У 29.2-3:2007, УКТ ЗЕД 8431) у кількості 1 шт. за ціною 4500,00 грн. без ПДВ на загальну суму 4500,00 грн. без ПДВ.

3. Гальмо колодкове ТКГ-400-СУ У2 (ТУ У 29.2-3:2007, УКТ ЗЕД 8431) у кількості 1 шт. за ціною 4833,30 грн. без ПДВ на загальну суму 4833,30 грн. без ПДВ.

Всього на загальну суму: 22299,84 грн. Відповідно до специфікації (додатку) № 9 до договору, строк поставки товару - 20 календарних днів з моменту підписання специфікації і отримання письмової заявки покупця.

При цьому, п. 2 даної специфікації визначено, що умовами поставки товару є ЕХW, склад постачальника, м. Харків, згідно з правилами Інкотермс.

Пунктом 3 специфікації до договору сторонами погоджено, що право власності на товар, усі ризики його псування, пошкодження та знищення переходять від постачальника покупцю в момент передачі товару на складі постачальника, прийняття його за якістю та кількістю.

Договір та специфікація (додаток № 9 від 27.06.2018 р.) підписані представниками сторін без зауважень чи заперечень, підписи яких скріплені печатками підприємств.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на виконання вимог специфікації (додатку № 9 від 27.06.2018 р.) до договору звернувся до відповідача із заявкою-підтвердженням № 2769/05 від 05.07.2018 р., відповідно до якої позивачем повідомлено, що згідно з додатком (специфікацією) № 9 від 27.06.2018 р. визначений строк поставки товару - 20 календарних днів з моменту підписання специфікації та отримання письмової заявки покупця. На виконання п. 3.2. договору, даною заявкою підтверджено поставку на адресу АТ «Покровський ГЗК» наступних ТМЦ:

- Гальмо колодкове ТКГ-200-СУ У2 - у кількості 3 шт. на суму 11 099,98 грн. з ПДВ (в строк до 25.07.2018 р.);

- Гальмо колодкове ТКГ-300-СУ У2 - у кількості 1 шт. на суму 5 400,00 грн. з ПДВ (в строк до 25.07.2018 р.);

- Гальмо колодкове ТКГ-400 СУ У2 - у кількості 1 шт. на суму 5 799,96 грн. з ПДВ (в строк до 25.07.2018 р.);

- Гальмо колодкове ТКГ-200-СУ У2 - у кількості 8 шт. на суму 37 200,00 грн. з ПДВ (в строк до 25.07.2018 р.)

В матеріалах справи міститься засвідчена копія рекомендованого повідомлення № 607 на ім'я ТОВ «Спецмаш Україна» з відміткою про вручення адресату 18.07.2018 р.

Листом № 2008-01 від 20.08.2018 р. відповідач повідомив позивача про те, що продукція згідно з специфікацією № 9 до договору є в наявності на складі готової продукції та готова до відвантаження.

Позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що відповідно до видаткової накладної № 729 від 28.08.2018 р. ТОВ «Спецмаш-Україна» поставив АТ «Покровський ГЗК» товар на загальну суму 22 299,84 грн.

Стверджуючи, що з боку відповідача мав місце факт прострочення поставки товару, позивач звернувся до нього з претензією з вимогою сплатити штраф у сумі 3 567,98 грн. за період з 08.08.2018 р. по 19.08.2018 р. на підставі п. 11.2 договору.

У відповідь на зазначену претензію, відповідач листом № 0110-02 від 01.10.2018 р. просив враховувати, що згідно з п. 8 додатку № 9 (специфікації) до договору при відвантаженні покупець здійснює оплату за продукцію за фактом завантаження автомобіля. У зв'язку з тривалим співробітництвом, щоб мінімізувати витрати позивача на відрядження було прийнято рішення випустити автомобіль позивача за територію підприємства без оплати за продукцію. В даному листі відповідач також зауважив про необґрунтованість претензії № 010-705/60.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду Харківської області про стягнення з відповідача 3 567,98 грн. штрафу за період з 08.08.2018 р. по 19.08.2018 р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у ГК України, іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань.

За приписами п. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ст. 547 Цивільного кодексу України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, в тому числі і неустойка, вчинюється у письмовій формі, недодержання якої тягне за собою нікчемність зазначеного правочину.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Умовами договору не передбачено типової (певної) форми заявки покупця на поставку товару, а також не передбачено необхідних відомостей в такій заявці. У п. 3.2. договору зазначається лише про належне оформлення заявки та про визначення графіку поставки, який має містити обсяги і терміни поставки товару в межах умов специфікації до договору.

Пунктом 5 специфікації (додатку № 9 від 27.06.2018 р.) встановлено нерозривну пов'язаність факту підписання специфікації сторонами та факту отримання письмової заявки покупця постачальником при визначенні строку поставки терміном у 20 календарних днів. Проте, жодних вимог до форми та/або змісту цієї заявки дана специфікація також не містить.

Зі змісту заявки-підтвердження № 2769/05 від 05.07.2018 р. не вбачається наміру позивача отримати певний товар, оскільки цією заявкою позивач лише підтвердив поставку на адресу АТ «Покровський ГЗК» товарно-матеріальних цінностей, що не може розумітися як належне виконання покупцем умов п. 3.2 договору.

При цьому, п. 2 специфікації (додатку № 9 від 27.06.2018 р.) сторонами погоджено умови поставки за правилами ЕХW, склад постачальника, м. Харків, що узгоджується з умовами п. 3.1. договору щодо визначення умов поставки згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Зазначена умова означає, що продавець здійснює поставку у момент, коли він передає товар в розпорядження покупця в своїх приміщеннях або в іншому узгодженому місці (наприклад, на підприємстві, на складі тощо). В такому випадку продавцю необов'язково здійснювати завантаження товару у транспортний засіб, продавець також не зобов'язаний виконувати формальності, необхідні для вивозу, якщо такі застосовуються.

В матеріалах справи відсутні докази вжиття позивачем належних заходів, спрямованих на здійснення своєчасної поставки відповідачем (звернення щодо отримання, вивезення, своєчасного відрядження транспорту), з огляду на правила ЕХW, Інкотермс 2010, в тому числі щодо своєчасного надання автомобіля під завантаження на склад постачальника, тому в даному випадку саме позивач прострочив виконання своїх зобов'язань, встановлених умовами договору та специфікацією (додатком № 9 від 27.06.2018 р.) до нього, що обумовлює прострочення кредитора в розумінні приписів ст. 613 ЦК України.

Таким чином, місцевим господарським судом правомірно та на законних підставах відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 216 ГПК України та вимог ч. 4 ст. 166 ГРК України не приймаються до уваги, оскільки ухвалою господарського суду Харківської області від 19.10.2018 р. постановлено розглядати справу № 922/2829/18 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Пунктами 5, 6 резолютивної частини ухвали суду від 19.10.2018 р. запропоновано відповідачу у строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ГПК України, докази направлення відзиву позивачу, а позивачу, в свою чергу, запропоновано надати суду відповідь на відзив у строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

Дана ухвала суду отримана відповідачем 09.11.2018 р., що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні № 287 (а.с.51).

У судовому засіданні господарського суду Харківської області від 06.11.2018 р. протокольною ухвалою оголошено перерву до 26.11.2018 р.

06.11.2018 р. місцевим господарським судом постановлено відповідну ухвалу про виклик в судове засідання.

У судовому засіданні суду першої інстанції 26.11.2018 р. протокольною ухвалою оголошено перерву до 17.12.2018 р.

17.12.2018 р. судом першої інстанції отримано заперечення відповідача проти позовної заяви, до яких відповідачем не додано доказів надсилання даного документу позивачеві.

При цьому, у судовому засіданні господарського суду Харківської області 17.12.2019 р., в яке представник позивача не з'явився, протокольною ухвалою розгляд підготовчого засідання відкладено на 19.12.2018 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.12.2018 р. сторони повідомлено про те, що підготовче засідання у справі відбудеться 19.12.2018 р.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, позивач не був позбавлений процесуальної можливості ознайомитися з матеріалами справи, зокрема, із згаданими запереченнями відповідача на позовну заяву.

З огляду на те, що допущені господарським судом Харківської області порушення вимог процесуального законодавства не призвели до прийняття неправильного рішення по суті спору у даній справі, доводи апеляційної скарги про зворотнє відхиляються.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 19.12.2018 р. у справі № 922/2829/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 01.03.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко