РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2019Справа № 910/9611/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення 5 930 501,48 грн., за участю представників позивача - Нізоли Н.М., довіреність №б/н від 02.01.2019 року, відповідача - Вілько Н.Г., довіреність №4 від 02.01.2019 року.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування у сумі 5 930 501,48 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2016 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 07.06.2016 року (суддя Курдельчук І.Д.).

Ухвалами господарського суду міста Києва від 04.10.2016 року було призначено судову економічну експертизу бухгалтерських документів; проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі.

11.05.2017 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до суду надійшли матеріали справи №910/9611/16 та висновок експерта від 26.04.2017 року № 16624/16-45.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2017 року поновлено провадження у справі №910/9611/16 та призначено до розгляду на 13.06.2017 року.

12.06.2017 року позивач подав суду письмові пояснення щодо висновку судового експерта.

16.06.2017 року та 24.07.2017 року відповідачем подано до суду клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи бухгалтерських документів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2017 року вирішено призначити у справі № 910/9611/16 додаткову судову економічну експертизу бухгалтерських документів та проведення експертизи було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (суддя Курдельчук І.Д.).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2017 року зупинено провадження у справі у зв'язку із проведенням додаткової судово-економічної експертизи (суддя Курдельчук І.Д.).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28 вересня 2017 року ухвали господарського суду міста Києва від 08.08.2017 у справі № 910/9611/16 - скасовано, а справу передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

18.10.2017 року матеріали справи повернулись до господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2017 року справу 910/9611/16 передано на розгляд судді Чебикіній С.О. у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Курдельчука І.Д.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2017 року прийнято справу до свого провадження та призначено її до розгляду на 08.11.2017 року.

25.10.2017 року до канцелярії суду надійшов запит від Київського апеляційного господарського суду щодо направлення матеріалів справи до вказаного суду у зв'язку із надходженням касаційної скарги.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.10.2017 року зупинено провадження у справі до завершення розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги та повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 24.04.2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 року у справі №910/9611/16 скасовано, а ухвали господарського суду міста Києва від 08.08.2017 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі залишено в силі.

02.05.2018 року справа №910/9611/16 повернулась до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.05.2018 року поновлено провадження у справі, видано наказ на виконання постанови Верховного Суду від 24.04.2018 року та провадження у справі зупинено до отримання результатів судової експертизи.

20.11.2018 року з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду повернулись матеріали справи з висновком судової експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2018 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.12.2018 року.

14.12.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він просить суд відмовити в позові з тих підстав, що існують обставини, що суттєво вплинули на ступінь страхового ризику, а саме -, відсутність доступу до складу позивача, який знаходиться в м. Луганськ, Лутугинський проїзд, 5-А, де зберігалися застраховані товарні запаси з серпня 2014 року, захоплення цього складу незаконними збройними формуваннями в період з серпня 2014 року невідомими особами, та не повідомлення про такі зміни страхового ризику позивачем відповідача, що є порушенням умов договорів страхування та є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

19.12.2018 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

15.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування доказів.

Згідно ч. 1. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ч. 2 ст. 81 ГПК України, у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Враховуючи, що у вказаному вище клопотанні відповідачем не вказано який саме доказ необхідно витребувати у задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

15.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання, в якому він просить допитати представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» Вілько Наталію Георгіївну як свідка.

За приписами ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Проте, відповідчаем у клопотанні не зазначено, які саме обставини, що мають значення для справи можуть бути встановлені показаннями Вілько Наталії Георгіївни як свідка, а тому у задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

15.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання, в якому він просить суд викликати у судове засідання для допиту свідка ОСОБА_3.

Проте, відповідчаем не зазначено, яку саме інформацію, що має значення для справи може бути встановлена показаннями ОСОБА_3 як свідка, а тому у задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

15.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання, в якому він просить суд викликати у судове засідання судового експерта для дачі пояснень з приводу даного ним висновку.

Згідно ч. 5 ст. 98 ГПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 69 ГПК України експерт зобов'язаний з'явитися до суду за його викликом та роз'яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи.

У вищевказаному клопотанні відповідача не обгрунтовано необхідності виклику судового експерта в судове засідання, не наведено питань до судового експерта, а тому у задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

15.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування у позивача для огляду оригінали інвентаризаційного опису та інвентаризації товарів на складі.

16.01.2016 року позивачем в судовому засіданні було надано для огляду оригінали інвентаризаційного опису та інвентаризації товарів на складі.

16.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування з Старобільського ВП ГУ НП в Луганській області копії матеріалів кримінального провадження №0000129.

Проте, відповідачем у відповідності до вимог ст. 81 ГПК України у вказаному клопотанні не зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, тому в задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

16.01.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 04.02.2019 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 18.02.2019 року.

11.02.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування у сумі 5 930 501,48 грн. за договорами добровільного страхування майна № 200124134.14 від 28.05.2014 року та № 200124135.14 від 28.05.2014 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28.01.2015 року працівником позивача було виявлено, що невідомі особи таємно, шляхом зриву замків, розпломбування пломб та проникнення на територію складських приміщень позивача, що знаходяться за адресою: місто Луганськ, 11-й Лутугинський проїзд, 5-А (надалі - «склад») здійснили викрадення (крадіжку з слідами взлому) алкогольної продукції, яка була застрахована відповідачем за договорами добровільного страхування майна № 200124134.14 від 28.05.2014 року та № 200124135.14 від 28.05.2014 року, у кількості 266 265 одиниць, на загальну суму 5 960 501,48 грн., що зафіксовано в інвентаризаційному описі від 28.01.2015 року та акті інвентаризації товарів від 28.01.2015 року.

Судом встановлено, що 28.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (надалі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (надалі - страховик) було укладено договір добровільного страхування майна № 200124134.14 (далі - договір-1) за умовами якого (п. 1.1. договору-1) страховик бере на себе зобов'язання при настанні страхового випадку провести виплату страхового відшкодування страхувальнику (якщо вигодонабувач не призначений), а у разі призначення вигодонабувача - вигодонабувачу згідно з умовами договору або за його письмовою згодою безпосередньо страхувальнику, а страхувальник зобов'язується виплачувати страхову премію у визначеному розмірі та в узгоджені сторонами цих договорів строки.

Відповідно до п. 2.1. договору-1 предметом договору-1 є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: товарними запасами (горілчаними виробами), що знаходяться за адресами, зазначеними в розділі 11 цього договору (надалі- «місця дії договору»), загальною вартістю 91 002 400,63 грн., не включаючи податок на додану вартість (надалі- «застраховане майно»).

За умовами п. п. 13.1.3. договору-1 страхувальник зобов'язаний надати страховику або його представникам можливість проводити огляд та обстеження пошкодженого майна та місця події, розслідування стосовно причин настання страхового випадку та розміру збитку, приймати участь у заходах для зменшення розміру збитку та рятуванню застрахованого майна.

Відповідно до п. п. 13.1.7. договору-1 при настанні страхового випадку за ризиком крадіжка страхувальник зобов'язаний негайно повідомити про те, що трапилося в правоохоронні органи.

Підпунктом 14.1.1 договору -1 встановлено, що страхове відшкодування виплачується при повній загибелі або втраті застрахованого майна -у розмірі його оціночної вартості.

Відповідно до пункту 15.5 договору-1 строк прийняття рішення відносно виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування складає 30 (тридцять) робочих днів, з дня надання страхувальником страховику останнього з необхідних документів, зазначених з цьому розділі.

Водночас, згідно п. 15.6. договору-1 страховик має право відкласти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування на строк, що не перевищує 90 (дев'яносто) календарних днів.

Згідно п. 5.11 договору-1 відшкодування збитків за договором здійснюється у разі втрати зазначеного в пункті 2 договору майна, в тому числі в результаті крадіжки зі зломом в межах місця дії договору, або спроби вчинення вказаних дій - у відповідності з пунктом 5.1.16 «Особливих умов щодо добровільного страхування майна від вогневих та інших ризиків» від 26.02.2007 року, що зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 03.03.2007р. за №1070504 із змінами та доповненнями від 14.08.2007 року, які зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 16.11.2007р. за № 1072188 (надалі - «особливі умови»).

Підпунктом 5.1.16 договору-1 визначено, що відповідно до особливих умов за договором, під «крадіжкою зі зломом» розуміється втрата застрахованого майна внаслідок дій третьої особи, яка:

а) проникає в приміщення, зламуючи двері або вікна, застосовуючи відмички або підроблені ключі, або інші технічні засоби. Підробленими вважаються ключі, виготовлені за дорученням або з відома осіб, що не мають права розпоряджатися справжніми ключами;

б) зламує в межах приміщень предмети, які використовуються в якості сховищ майна, або розкриває їх за допомогою відмичок, підроблених ключів або інших інструментів.

Розділом 6 договору-1 передбачено випадки виключення зі страхування.

П. 6.1. договору-1 визначено, що у всіх випадках не підлягають відшкодуванню збитки або витрати, які сталися внаслідок, зокрема, війни, вторгнення військ, дії іноземного ворогу, військових дій та військових операцій, включаючи їх наслідки (незалежно від того, була оголошена війна чи ні), громадянської війни, заколоту, революції, повстання, блокади, військового протистояння або бунту, захвату (узурпації) влади військовими або протиправного захвату (узурпації) влади.

28.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (надалі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (надалі - страховик) було укладено договір добровільного страхування майна № 200124135.14 (далі - договір-2) за умовами якого (п. 1.1. договору-2) страховик бере на себе зобов'язання при настанні страхового випадку провести виплату страхового відшкодування страхувальнику (якщо вигодонабувач не призначений), а у разі призначення вигодонабувача - вигодонабувачу згідно з умовами договору або за його письмовою згодою безпосередньо страхувальнику, а страхувальник зобов'язується виплачувати страхову премію у визначеному розмірі та в узгоджені сторонами цих договорів строки.

Відповідно до п. 2.1. договору-2 предметом договору-2 є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: товарними запасами (горілчаними виробами), що знаходяться за адресами, зазначеними в розділі 11 цього договору (надалі- «місця дії договору»), загальною вартістю 160 000 761,12 грн., не включаючи податок на додану вартість (надалі- «Застраховане майно»).

За умовами п. п. 13.1.3. договору-2 страхувальник зобов'язаний надати страховику або його представникам можливість проводити огляд та обстеження пошкодженого майна та місця події, розслідування стосовно причин настання страхового випадку та розміру збитку, приймати участь у заходах для зменшення розміру збитку та рятуванню застрахованого майна.

Відповідно до п. п. 13.1.7. договору-2 при настанні страхового випадку за ризиком крадіжка страхувальник зобов'язаний негайно повідомити про те, що трапилося в правоохоронні органи.

Підпунктом 14.1.1 договору-2 встановлено, що страхове відшкодування виплачується при повній загибелі або втраті застрахованого майна - у розмірі його оціночної вартості.

Відповідно до пункту 15.5 договору-2 строк прийняття рішення відносно виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування складає 30 (тридцять) робочих днів, з дня надання страхувальником страховику останнього з необхідних документів, зазначених з цьому розділі.

Згідно п. 15.6. договору-2 страховик має право відкласти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування на строк, що не перевищує 90 (дев'яносто) календарних днів.

Згідно п. 5.11 договору-2 відшкодування збитків за договором здійснюється у разі втрати зазначеного в пункті 2 договору майна, в тому числі в результаті крадіжки зі зломом в межах місця дії договору, або спроби вчинення вказаних дій - у відповідності з пунктом 5.1.16 «Особливих умов щодо добровільного страхування майна від вогневих та інших ризиків» від 26.02.2007 року, що зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 03.03.2007р. за №1070504 із змінами та доповненнями від 14.08.2007 року, які зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 16.11.2007р. за № 1072188 (надалі - «Особливі умови»).

Підпунктом 5.1.16 договору визначено, що відповідно до особливих умов за договору-2, під «крадіжкою зі зломом» розуміється втрата застрахованого майна внаслідок дій третьої особи, яка:

а) проникає в приміщення, зламуючи двері або вікна, застосовуючи відмички або підроблені ключі, або інші технічні засоби. Підробленими вважаються ключі, виготовлені за дорученням або з відома осіб, що не мають права розпоряджатися справжніми ключами;

б) зламує в межах приміщень предмети, які використовуються в якості сховищ майна, або розкриває їх за допомогою відмичок, підроблених ключів або інших інструментів.

Розділом 6 договору-2 передбачено випадки виключення зі страхування.

П. 6.1. договору-2 визначено, що у всіх випадках не підлягають відшкодуванню збитки або витрати, які сталися внаслідок, зокрема, війни, вторгнення військ, дії іноземного ворогу, військових дій та військових операцій, включаючи їх наслідки (незалежно від того, була оголошена війна чи ні), громадянської війни, заколоту, революції, повстання, блокади, військового протистояння або бунту, захвату (узурпації) влади військовими або протиправного захвату (узурпації) влади.

Як вбачається з повідомлення про настання страхового випадку від 30.01.2015 року, позивачем було повідомлено відповідача про настання страхового випадку та надано відповідачеві копію повідомлення про скоєння злочину від 30.01.2015 року, копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000129, інвентаризаційний опис від 28.01.2015 року, що підтверджує фактичну кількість товару на складі станом на 28.01.2015 року, інвентаризаційний акт від 28.01.2015 року, що підтверджує фактичну кількість товару на складі станом на 28 січня 2015 року та суму завданої шкоди, копії письмових пояснень свідків вчинення злочину, а також документи, що підтверджують право власності на товар, який знаходився на складі, а саме: договір поставки №03/НГК від 03.01.2012 року, укладений між ТОВ «Національна горілчана компанія» та позивачем; договір комісії №03/01 від 03.01.2012 року; договір поставки № ЗК0102/13 від 01 лютого 2013 року.

Відповідач листом за вих. № 1647 від 09.04.2015 року повідомив позивача про необхідність надання додаткових документів.

У відповідь позивач листом вих. № 44/с від 10.04.2015 року вказав на необґрунтованість листа відповідача, оскільки за вказаним страховим випадком своєчасно і в повному обсязі позивачем надано всі необхідні документи.

Відповідно до висновку експерта від 26.04.2017 року № 16624/16-45, що складений за результатами проведення судової економічної експертизи бухгалтерських документів, проведення якої судом було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, встановлено, що нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена за актом інвентаризації від 28.01.2015р. на складі позивача документально підтверджується на суму 5 960 501,48 грн.

Згідно висновоку експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи №2682/2683 - 18 від 29.10.2018 року, проведення якої було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, документально об'єктивно підтверджується нестача товарно-матеріальних цінностей поставлених та/або переміщених на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» за адресою: м. Луганськ, 11-й Лутугінський проїзд, 5-А згідно до первинних бухгалтерських документів за період з 01.06.2014 по 28.01.2015, станом на 28.01.2015 на складі Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» за адресою: м. Луганськ, 11-й Лутугінський проїзд, 5-А, на суму 5 960 501,48грн.; та в результаті проведених досліджень, в об'ємі наданих на дослідження документів, експертом документально об'єктивно підтверджується станом на 28.01.2015р. нестача товарно-матеріальних цінностей на складі бази TOB «Баядера Логістик» в м. Луганськ за адресою: м. Луганськ, 11-й Лутугінський проїзд, 5-А, у кількості 266 265 пляшок на загальну суму 5 960 501,48грн., у тому числі: - по договору добровільного страхування майна № 200124134.14 від 28 травня 2014 року у кількості 235 308 пляшок на загальну суму 5 432 829,75грн.; -по договору добровільного страхування майна № 200124135.14 від 28 травня 2014 року у кількості 30 957 пляшок на загальну суму 527 671,73 грн.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, що кореспондується з положеннями статті 21 Закону України «Про страхування» встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з положеннями статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника).

Як вбачається з матеріалів справи, застраховане майно, викрадення якого позивачем було виявлено 28.01.2015 року знаходилось на складі позивача за адресою: м. Луганськ, 11-й Лутугинський проїзд, 5-А.

Згідно наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 7 жовтня 2014 р. Донецька та Луганська області з 7 квітня 2014 р. визначені районами проведення антитерористичної операції.

Відповідно до наказу Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Міста Донецьк, Харцизьк, Макіївка, Алчевськ, Єнакієве, Горлівка, Торез, Шахтарськ та Луганськ були внесені до цього переліку.

Згідно з п. 8 Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р м. Луганськ є місцем проведення АТО.

Ці обставини є загальновідомими, тому відповідно до ст. 75 ГПК України не потребують доказуванню.

Як вбачається із повідомлення про початок досудового розслідування №65/4-1966 від 31.01.2015 року СВ Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області, копія якого міститься в матеріалах справи, крадіжка матеріальних цінностей (які застраховані відповідачем) зі складу позивача за адресою: м. Луганськ, 11-й Лутугинський проїзд, 5-А була виявлена позивачем в січні 2015 року.

Зібрані докази свідчать про те, що у період вчинення крадіжки матеріальних цінностей (які застраховані відповідачем) зі складу позивача за адресою: м. Луганськ, 11-й Лутугинський проїзд, 5-А та в період виявлення злочину позивачем (28.01.2015 року) встановлений в Україні публічний порядок на території вищезазначеного населеного пункту (м. Луганськ) забезпечений не був, подія мала місце на території, яка підконтрольна бойовикам, що унеможливлювало виконання належним чином умов договорів.

У відповідності до вимог п. 6.1. договорів страхування було передбачено, що не підлягають відшкодуванню збитки або витрати у всіх випадках, які сталися внаслідок, зокрема, війни, вторгнення військ, дії іноземного ворогу, військових дій та військових операцій, включаючи їх наслідки (незалежно від того, була оголошена війна чи ні), громадянської війни, заколоту, революції, повстання, блокади, військового протистояння або бунту, захвату (узурпації) влади військовими або протиправного захвату (узурпації) влади.

У зв'язку з тим, що теріторія м. Луганськ є місцем проведення АТО відповідно до умов п. 6.1. договору-1 та договору-2 збитки або витрати у всіх страхових випадках не підлягають відшкодуванню.

Крім того, відповідач зазначив, що всупереч умовам договорів страхування, якими передбачено обов'язок позивача повідомляти відповідача про всі істотні зміни ступеню страхового ризику за прийнятим на страхування об'єктом, останній не повідомляв відповідача про ці події.

З'ясування обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача стосовно дотримання позивачем умов договорів страхування майна, враховуючи його знаходження на території проведення широкомасштабної АТО має істотне значення при вирішенні спору для кваліфікації події страховим випадком та, як наслідок, необхідності у виплаті страхового відшкодування шляхом встановлення обставин порушення відповідачем умов договорів.

За приписами ст. ст. 74, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позивачем не доведено факту порушення відповідачем договірних зобов'язань у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 07.09.2015 року у справі №910/8885/15.

За таких обставин, враховуючи що відповідно до п. 6.1. договору-1 та договору-2 збитки або витрати у даному випадку не підлягають відшкодуванню, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду не порушено відповідачем, а тому в позові про стягнення 5 930 501,48 грн. страхового відшкодування слід відмовити.

Судові витрати, в тому числі - судовий збір, та витрати на проведення експертиз, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (02088, м. Київ, вул. Євгенія Харченка, 42, код 35871504) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, код 16285602) 73 512 (сімдесят три тисячі п'ятсот дванадцять) грн. 00 коп. судових витрат.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 28.02.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна