Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р.

Справа № 906/52/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросем" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" (с.Івниця, Андрушівський район)

про стягнення 163387,37 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 163387,37грн., з яких: 133895,76грн. боргу за поставлений товар по договору №26.03.18-92/2 від 26.03.18; 21619,13грн. пені; 7872,48грн. процентів за користування коштами.

Ухвалою від 17.01.19 суд відкрив провадження у справі №906/52/19 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 22.01.18, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросем" (постачальник/ позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івниця" (покупець/відповідач) укладено Договір поставки насіння № 26.03.18-92/2.

Згідно п. 1.1. Договору, Позивач зобов'язується поставити Товар, а Відповідач зобов'язується прийняти його та оплатити його вартість на умовах, визначених Договором та Специфікацією.

Згідно п. 5 Специфікації № 1(нова редакція) від 29 березня 2018 року, Товар повинен бути поставлений Відповідачу до 20 квітня 2018 року.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 223 895,76 грн., що підтверджується Видатковою накладною №АГ-13/04190 від 13 квітня 2018р., а відповідач прийняв товар по довіреності № 54 від 13 квітня 2018 р.

Відповідно до п. З Специфікації №1(нова редакція) від 29 березня 2018 року, оплата Товару повинна була здійснюватися на таких умовах:

а) оплата Товару в розмірі 30% загальної вартості Товару (67 168,73 грн.), що постачається по цьому Договору, здійснюється до 06 квітня 2018 року.

б) оплата Товару в розмірі 70% загальної вартості Товару (166 727,03 грн.), що постачається по цьому Договору, здійснюється до 30 жовтня 2018 року.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобов'язання, щодо оплати товару виконав частково сплативши 90000,00грн. за період з 05.04.18 по 26.12.18, внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 133 895,76 грн. (223895,76-90000).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 133895,76грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п. 9.2 договору просить стягнути з відповідача 21619,13 грн. пені.

Відповідно до п. 9.2. Договору, у випадку порушення термінів або умов оплати товару, відповідач сплачує позивачу пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.232 п.6 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором,припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Обрахувавши суму пені самостійно, з урахуванням умов договору, часткової проплати та норм Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", сума пені згідно розрахунку проведеного судом на підставі нормативно-довідкової таблиці комп'ютерної програми "Законодавство" становить 17465,56 грн. В частині вимоги про стягнення пені в сумі 4153,57грн. суд відмовляє.

За порушення грошових зобов'язань позивач на підставі п. 9.4 договору просить стягнути з відповідача 7872,48 грн. 3% за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до п. 9.4. Договору за порушення грошових зобов'язань по оплаті Товару, Покупець сплачує на користь Постачальника проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3% за кожен місяць від простроченої суми, за весь період прострочення.

Згідно розрахунку позивача 3% нараховано на суму боргу 52168,73грн. за період з 01.05.18 по 30.09.18, тобто за 5 місяців.

Відповідно до ст.692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Перевіривши вказаний розрахунок, судом встановлено, що розмір 3% за користування коштами за 5 місяців на суму боргу 52168,73грн., становить 7825,31грн.(52168,73х3%х5).

Таким чином, борг за користування чужими грошовими коштами становить 7825,31 грн. та підлягає стягненню.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 159186,63грн., з яких: 133895,76грн. боргу, 17465,56грн. пені, 7825,31грн. процентів за користування коштами. Вимоги про стягнення 4153,57грн. пені та 47,17грн. 3% не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" (13420, Житомирська область, Андрушівський район, село Івниця, вул. Лісова, буд. № 46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросем" (04210, м. Київ, Оболонський район, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6 А; ) - 133895,76грн. боргу, 17465,56грн. пені, 7825,31грн. процентів за користування коштами, 2387,80грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні вимоги про стягнення 4153,57грн. пені та 47,17грн. процентів за користування коштами.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.02.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу, 2-3 - сторонам (рек. з повідом.)