РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2019 року м. ЧернігівСправа № 927/807/18
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М.

секретар судового засідання Мігда Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 927/807/18, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

За позовом: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія"

вул. Реміснича (Комсомольська), будинок №43, м. Чернігів, 14000

Співвідповідач: Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради

вул. Рокосовського, 20А, м. Чернігів, 14000

Про визнання недійсними прийнятих рішень загальних зборів учасників та скасування реєстраційного запису

За участю представників:

позивача: Юрко В.О., адвокат, ордер серія КР №96931 від 03.01.2019

ОСОБА_1, особисто

відповідача: Радченко О.О., адвокат, ордер серія ЧН №040255 від 27.11.2018;

ОСОБА_6., директор

співвідповідача: Голован О.Г., довіреність №138 від 09.01.2019

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна компанія": -про визнання недійсними всіх прийнятих рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016; -про скасування реєстраційного запису №2002693, внесеного від 01.09.2016 державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача.

Ухвалою суду від 07.11.2018 позовну заяву вих.№03/11 від 03.11.2018 було залишено без руху, на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 15.11.2018 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а саме: ОСОБА_7; ОСОБА_6; Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради. Відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.12.2018 о 12:00.

Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву від 03.12.2018 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вказує на те, що збільшенню статутного капіталу відповідача та розподілу часток передувало внесення вкладу новим учасником - ОСОБА_7 та додаткових вкладів позивачем та ОСОБА_6., як передбачено п. 4.5. статуту ТОВ "ЧЕК", а не внаслідок передачі (відчуження) позивачем своєї частки. Вступ нового учасника - ОСОБА_7 до складу учасників товариства відповідача відбувся внаслідок прийняття рішення загальними зборами, про що міститься його підпис у вказаному протоколі напроти його прізвища. Підписуючи протокол та голосуючи за прийняті рішення позивач цілком розумів значення своїх дій та їх наслідки, тому твердження про те, що він діяв під впливом оману, є надуманим та не підтверджується поданими доказами. Після прийняття оскаржуваних рішень загальними зборами учасників відповідача 30.08.2016, позивач приймав участь в управлінні товариством, голосував за рішення, прийняті на загальних зборах учасників 20.03.2017 та жодних претензій у позивача протягом двох років не виникало. Також відповідач зазначає, що державна реєстрація змін до установчих документів відбулася у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для скасування реєстраційного запису №2002693 від 01.09.2016 відсутні.

Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву зазначає, що приписи ч.4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначають вичерпний перелік документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація відомостей про зміни у складі учасників товариства, серед переліку яких немає заяви про вступ/включення до складу учасників товариства, а законом передбачено, що випадку не подання визначених документів, це є підставою для зупинення розгляду документів/відмови у державній реєстрації щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Також позивач вказує на те, що для здійснення управління товариством шляхом включення до його складу нових учасників, фактичним учасникам необхідно позбуватись права власності на частину частки. Чинним на момент прийняття оскаржуваних рішень законодавством не передбачено можливість вступу/прийняття нового учасника до товариства за його заявою. Враховуючи відсутність будь-яких документів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 права власності на 20% статутного капіталу товариства, ухвалення рішення про прийняття його до складу учасників товариства є незаконним.

У судовому засіданні 11.12.2018 представник відповідача просив суд відкласти підготовче засідання для надання можливості підготувати та надати суду заперечення на відповідь на відзив.

Представник позивача щодо зазначеного клопотання не заперечував.

Суд залучив подані сторонами документи до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.12.2018 суд постановив ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача та відкладення підготовчого засідання на 20.12.2018 о 11:00.

Ухвалою суду від 11.12.2018, відповідно до ст.120,121 ГПК України, викликано сторін у підготовче засідання 20.12.2018 о 11:00.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву від 18.12.2018 зазначає, що ОСОБА_7 став учасником товариства зі всіма правами та обов?язками, оскільки за це рішення проголосували всі учасники загальних зборів товариства 30.08.2016, в тому числі і позивач. До того ж в протоколі загальних зборів товариства №21 від 30.08.2016 було зазначено про збільшення статутного капіталу внаслідок прийняття нового учасника ОСОБА_7 за рахунок внесення ним вкладу та додаткових вкладів ОСОБА_6 та ОСОБА_1 Відповідач також вказує на те, що прямої заборони щодо прийняття до складу учасників товариства нового учасника шляхом подання заяви про вступ, чинне на момент прийняття оскаржуваних рішень законодавство України не містить. Державний реєстратор, у відповідності до чинного на той момент Закону України "Про держану реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції від 01.01.2016) здійснив реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, про що свідчить реєстраційний запис №2002693 від 01.09.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 20.12.2018 заявив усне клопотання про оголошення перерви в підготовчому засіданні для надання можливості підготувати та надати додаткові пояснення та документи.

Представник відповідача залишив вирішення даного питання на розсуд суду.

Суд задовольнив усне клопотання представника позивача про оголошення перерви в підготовчому засіданні та оголосив перерву на 03.01.2019 о 11:00.

Ухвалою суду від 20.12.2018, відповідно до ст.120,121 ГПК України, викликано сторін у підготовче засідання 03.01.2019 о 11:00.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №918 від 20.12.2018 та наявними в матеріалах справи розписками ОСОБА_1 та його повноважного представника за довіреністю ОСОБА_8 (а.с.107-108), але в судове засідання 03.01.2019 не з'явився, повноважного представника не направив.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.01.2019 заявив усне клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд клопотання задовольнив, подані документи залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.01.2019 суд відхилив клопотання позивача вих.№02/01 від 02.01.2019 про відкладення розгляду справи.

Позивачем подано письмову заяву вих.№28/12 від 28.12.2018 про залучення до участі у справі співвідповідача - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (ідентифікаційний код 38271176, місцезнаходження юридичної особи: вул.Рокосовського, 20А, м. Чернігів, 14000), на підставі ст. 48 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданої заяви про залучення до участі у справі співвідповідача позивач посилаючись на ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", п.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" вказує на те, що коли позивач (засновник, учасник юридичної особи) одночасно (у межах однієї позовної заяви) заявляє до суб?єкта владних повноважень вимоги, вони є похідними від інших вимог у корпоративному спорі. Державна реєстрація змін проводилась на підставі рішень, оформлених протоколом загальних зборів учасників товариства №21 від 30.08.2016, які позивач просить визнати недійсними. Враховуючи той факт, що права позивача, як власника та учасника відповідача порушені, державна реєстрація - це офіційне визнання факту шляхом його засвідчення, тому можливість відновити порушене право позивач матиме лише після скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, номер реєстраційної дії 2002693.

Представник відповідача щодо заяви позивача про залучення до участі у справі співвідповідача - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, поклався на розсуд суду.

Ухвалою від 03.01.2019 суд задовольнив заяву позивача вих.№28/12 від 28.12.2018 та залучив до участі у справі співвідповідача - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради. Також ухвалою суду від 03.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на 30 календарних днів; підготовче засідання відкладено на 31.01.2019 на 10:00. Роз?яснено співвідповідачу - Управлінню адміністративних послуг Чернігівської міської ради, про процесуальне право подачі клопотання, відповідно до ч.4 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, щодо розгляду справи спочатку. Визначено обов?язкову явку в судове засідання повноважних представників сторін.

Співвідповідач - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради у поданому відзиві №272 від 16.01.2019 щодо заявлених позовних вимог, що стосуються Управління, заперечує та вказує на те, що дії державного реєстратора при прийнятті документів та зазначених рішень у повній мірі відповідали вимогам ст.14,15,17,18,25 Закону про реєстрацію. Законодавством не надано державному адміністратору ні права, ні обов?язку роз?яснювати чи тлумачити діючі нормативно-правові акти. Втручання будь-яких органів, посадових осіб чи громадян у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій, крім випадків передбачених Законом, забороняється. За правилами ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", надання правової оцінки поданим документам до компетенції державного реєстратора не віднесено. У даному випадку належним заявником було подано вичерпний перелік документів, необхідних для державної реєстрації змін до відомостей товариства; підстав для зупинення державної реєстрації чи підстав для відмови у проведенні державної реєстрації змін, під час вчинення державним реєстратором відповідних дій, виявлено не було. Доказів протиправності дій державного реєстратора чи невідповідності таких дій нормам чинного законодавства, позивачем не надано. Всі доводи позивача фактично є його власними домислами та припущеннями.

Клопотання, відповідно до ч.4 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, щодо розгляду справи спочатку, від співвідповідача - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, не надходило.

Ухвалою суду від 31.01.2019 закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2019 о 11:00. Зазначено, що явка в судове засідання повноважних представників сторін є обов'язковою.

У судовому засіданні 11.02.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

У судовому засіданні 11.02.2019 суд оголосив перерву до 21.02.2019 о 11:00.

У судовому засіданні 21.02.2019 суд продовжив розгляд справи по суті після оголошеної перерви.

До початку судового засідання від позивача надійшли письмові додаткові пояснення від 19.02.2019, яких позивач вказує на те, що додаткові пояснення надаються у зв?язку з тим, що у судовому засіданні 11.02.2019 виникло питання щодо наявності безумовної підстави для визнання спірних рішень загальних зборів учасників товариства. Позивач зазначає, що під час скликання та проведення 30.08.2016 загальних зборів учасників товариства було допущено порушення вимог закону та установчих документів, а саме: відповідач жодним чином не повідомив позивача про проведення загальних зборів від 30.08.2016 у визначений законом строк, тобто не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів; не було надано як того вимагає законодавство можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів, не пізніше як за 7 днів до скликання зборів учасників товариства. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів повідомлення позивача про проведення 30.08.2016 загальних зборів учасників товариства. Позивач також зазначає, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. З урахуванням зазначених обставин, подальший перерозподіл частки позивача між іншими учасниками товариства також є незаконним, у зв?язку з тим, що рішення загальних зборів учасників товариства, які оформлені протоколом №21 від 360.08.2016, підлягають визнанню недійсними, а частка позивача підлягає поновленню у складі учасників товариства.

Представники відповідача та співвідповідача щодо обставин, викладених позивачем у додаткових поясненнях, заперечували.

У відповідності до п.5 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідно до ч.3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач має право до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Проаналізувавши подані позивачем додаткові пояснення від 19.02.2019, суд доходить висновку, що вказаними поясненнями позивач частково змінює обставини щодо обґрунтування своїх позовних вимог.

При закритті підготовчого провадження, судом, відповідно до ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, було з'ясовано у сторін чи повідомили вони про всі обставини справи, які їм відомі чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві.

У протоколі судового засідання від 31.01.2019 зазначено, що сторони вказали про те, що вони повідомили про всі обставини справи, які їм відомі та надали докази, на які вони посилаються у позові і відзиві.

Оскільки, змінити підстави позову, в тому числі і частково змінити обставини щодо обґрунтування своїх позовних вимог, позивач має право лише до закінчення підготовчого засідання; враховуючи, що у судовому засіданні 31.01.2019 суд закрив підготовче провадження та 11.02.2019 розпочав розгляд справи суті; заяв та клопотань від позивача в порядку ч.1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, до суду не надходило, а тому подані позивачем додаткові пояснення від 19.02.2019 суд залишає без розгляду та до уваги не приймає.

Подані позивачем додаткові пояснення від 19.02.2019 судом залучено до матеріалів справи.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, вислухавши пояснення повноважних представників позивача, відповідача та співвідповідача, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1,2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.3,4,10,13 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Предметом позовних вимог у даній справі є: -визнання недійсними всіх прийнятих рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016.; -скасування реєстраційного запису №2002693, внесеного від 01.09.2016 державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення його корпоративних прав, внаслідок чого відбулася зміна складу засновників товариства та зміна статутного капіталу, шляхом перерозподілення часток учасників товариства та безоплатного відчуження частини частки позивача (20%) статутного капіталу товариства. Враховуючи відсутність будь-яких документів, що свідчать про набуття новим учасником товариства права власності на 20% статутного капіталу товариства, ухвалення загальними зборами учасників такого рішення є незаконним. Оскільки, рішення прийняті загальними зборами учасників товариства 30.08.2016 підлягають визнанню недійсними, реєстраційний запис №2002693 від 01.09.2016 є таким, що має бути скасованим, оскільки є похідним від рішення загальних зборів учасників товариства.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту (ч.1 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства»).

У відповідності до ч.1,4 ст. 82 Господарського кодексу України, установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Статут товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у частині другій цієї статті, повинен містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів. Статутом може бути встановлено порядок визначення розміру часток учасників залежно від зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткових внесків учасників.

Відповідно до п.1.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", у редакції 2007 року, затвердженої загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" засноване відповідно до чинного законодавства за рішенням засновників фізичних осіб (далі - учасники) та зареєстроване Розпорядженням виконкому Чернігівської міської Ради народних депутатів за №318-р від 30.08.1996, інд.код 24553703.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.22-27) підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" (), місцезнаходження юридичної особи: вул. Реміснича, будинок 43, м. Чернігів, 14000, зареєстроване як юридична особа 30.08.1996, дата включення відомостей про юридичну особу 20.10.2005.

Учасниками товариства, згідно з п. 1.3. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" в редакції 2007 року, є фізичні особи: громадянин України ОСОБА_6, паспорт серія НОМЕР_4, виданий 16.04.1997 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та громадянин України ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_5, виданий 07.07.2001 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно з п. 4.1.-4.3. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", в редакції 2007 року, сума вкладів учасників товариства становить статутний капітал товариства. Статутний капітал товариства складає 9375,00 грн. Порядок розподілу часток статутного капіталу між учасниками наступний: ОСОБА_6 - розмір частки 4687,50 грн, що становить 50% статутного капіталу; ОСОБА_1 - розмір частки 4687,50 грн, що становить 50% статутного капіталу.

Станом на 01.08.2016 статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" сформований у повному обсязі, частки статутного капіталу учасників внесені повністю в розмірі: ОСОБА_6 4687,50 грн; ОСОБА_1 4687,50 грн; всього 9375,00 грн, що підтверджується довідкою вих.№2 від 02.01.2019 (а.с.115).

Таким чином, позивач є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" та носієм корпоративних прав.

Пунктами 4.5., 4.8. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", в редакції 2007 року, передбачено, що розмір, порядок і засоби внесення учасниками додаткових вкладів до статутного капіталу товариства визначаються зборами учасників. Додаткові вклади учасників до статутного капіталу товариства впливають на розмір часток учасників у статутному капіталі товариства відповідно до розміру додаткових вкладів. Товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір свого статутного капіталу у порядку, встановленому чинним законодавством України та цим статутом.

Згідно п.5.3. статуту товариства, в редакції 2007 року, учасниками товариства можуть бути громадяни, громадські та інші організації, юридичні особи, які виступають засновниками товариства. Право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватись іншій особі. Вступ до товариства здійснюється на підставі заяви, яка подається на розгляд загальних зборів учасників товариства.

У відповідності до п. 8.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", в редакції 2007 року, загальні збори учасників є вищим органом управління товариством, який діє в межах компетенції, визначеної цим статутом. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

До виключної компетенції загальних зборів учасників, відповідно до п.8.2.2.,8.2.5. статуту товариства, у редакції 2007 року, належить внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; вирішення питання про придбання товариством частки (її частини) учасника.

До компетенції загальних зборів учасників, відповідно до п.8.2.13., 8.2.14. статуту товариства, в редакції 2007 року, належить визначення розміру, форми та порядку внесення учасниками додаткових вкладів; погодження переходу (передання) частки (її частини) учасником.

Рішення, прийняті зборами учасників, є обов'язковими для всіх учасників і органів управління та контролю товариства. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (п.8.13. статуту товариства в редакції 2007 року ).

Пунктами 15.1.,15.2. статуту товариства, в редакції 2007 року, передбачено, що внесення будь-яких змін до цього статуту є виключною компетенцією зборів учасників. Внесення будь-яких змін до цього статуту підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2016 ОСОБА_7, відповідно до п.5.3. статуту товариства в редакції 2007 року, була подана заява до загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" про прийняття його до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" (), із внесенням вкладу до статутного капіталу товариства у розмірі 8000,00 грн (а.с.75).

30.08.2016 учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" були проведені загальні збори товариства, на яких були присутні учасники: громадянин України ОСОБА_6, паспорт серія НОМЕР_4, виданий 16.04.1997 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 та громадянин України ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_5, виданий 07.07.2001 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2, що підтверджується протокол № 21 від 30.08.2016 та не заперечується сторонами.

Отже, на загальних зборах учасників товариства присутні 100% учасників товариства.

Як вбачається із протоколу № 21 від 30.08.2016 на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", був присутній запрошений громадянин України ОСОБА_7.

На порядок денний загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" були винесені наступні питання: 1) Розгляд питання про прийняття нового учасника; 2) Розгляд питання про збільшення статутного капіталу товариства; 3) Внесення та затвердження змін до статуту товариства та його реєстрація.

Загальними зборами учасників прийняті рішення, які оформлено протоколом № 21 від 30.08.2016, а саме:

- щодо першого питання порядку денного: відповідно до діючого законодавства та на підставі власного волевиявлення учасники товариства прийняли рішення про прийняття громадянина України, ОСОБА_7 (паспорт серія НОМЕР_6, виданий 16.06.1995 року Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_3) до складу учасників товариства шляхом внесення грошового вкладу до статутного капіталу в розмірі 8000,00 грн. Голосувало «за» - 100% голосів.

- щодо другого питання порядку денного: збільшити розмір статутного капіталу ТОВ «ЧЕК», встановивши його в розмірі 40000,00 грн за рахунок внесення вкладу новим учасником товариства ОСОБА_7 в розмірі 8000,00 грн та додаткових вкладів учасниками товариства: ОСОБА_6 в розмірі 15312,50 грн з урахуванням вже внесених 4687,50 грн та ОСОБА_1 в розмірі 7312,50 грн з урахуванням вже внесених 4687,50 грн. Внаслідок збільшення статутного капіталу за рахунок прийняття нового учасника товариства та внесення учасниками товариства додаткових вкладів до статутного капіталу товариства затвердити новий розподіл часток учасників у статутному капіталі: ОСОБА_6 має 50% від загального розміру статутного капіталу товариства, що у грошовому виразі становить 20000,00 грн; ОСОБА_1 має 30% від загального розміру статутного капіталу товариства, що у грошовому виразі становить 12000,00 грн; ОСОБА_7 має 20% від загального розміру статутного капіталу Товариства, що у грошовому виразі становить 8000,00 грн. Формування статутного капіталу у зазначеному розмірі здійснити протягом року шляхом внесення відповідних сум в грошовому вигляді на рахунок товариства. Голосувало «за» - 100% голосів.

- щодо третього питання порядку денного: у зв?язку з прийнятим рішенням, внести зміни до статуту товариства, виклавши його в новій редакції. Затвердити статут в новій редакції, прошити, прономерувати, підписати його учасниками товариства та провести його державну реєстрацію, у порядку та строки визначені діючим законодавством України. Голосувало «за» - 100% голосів.

Також вказаним рішенням уповноважено директора товариства ОСОБА_9 (або уповноваженій ним особі) підготувати необхідні документи та здійснити заходи щодо їх державної реєстрації.

Із довідки вих.№4 від 02.01.2019, наданої відповідачем, слідує, що директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" в період з 01.04.2004 по 26.03.2017 працював ОСОБА_9, згідно з наказами №3 від 01.04.2004 та №2 від 26.03.2017 (а.с.116).

Протокол №21 від 30.08.2016 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" підписано присутніми на зборах учасниками: ОСОБА_6, ОСОБА_1 та присутнім на зборах ОСОБА_7 (а.с.21).

Позивач стосовно своєї присутності та голосування на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" 30.08.2016, в подальшому щодо власноручного підпису протоколу №21 від 30.08.2016, яким оформлені рішення прийняті на загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", не заперечував.

Як вбачається з матеріалів справи, загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", протокол №21 від 30.08.2016 затверджено нову редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" 2016 року, яка підписана також всіма учасниками товариства, в тому числі і позивачем, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.28-38).

Факт підписання нової редакції статуту позивачем також не заперечується.

01.09.2016, на виконання рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформленого протоколом №21 від 30.08.2016, державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною були проведені реєстраційні дії та 01.09.2016 внесено реєстраційний запис №2002693 до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації зміни місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.22-27) підтверджується, що місцезнаходження юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" (): вул. Реміснича, будинок 43, м. Чернігів, 14000.

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.09.2018 щодо переліку засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників), учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" володіють наступними частками у статутному капіталі товариства, а саме: ОСОБА_6 (АДРЕСА_2) - розмір внеску до статутного фонду 20000,00 грн, що становить 50% від загального розміру статутного капіталу; ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) - розмір внеску до статутного фонду 12000,00 грн, що становить 30% від загального розміру статутного капіталу; ОСОБА_7 (АДРЕСА_4 - розмір внеску до статутного фонду 8000,00 грн, що становить 20% від загального розміру статутного капіталу. Загальний розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) становить 40000,00 грн.

Відповідно до наданої відповідачем до матеріалів справи довідки вих.№188 від 30.11.2018 статутний капітал ТОВ "Чернігівська Електронна Компанія" сформований у повному обсязі, внески та додаткові внески визначені протоколом загальних зборів учасників №21 від 30.08.2016 сплачені в повному обсязі (а.с.76), що не заперечується сторонам.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині визнання недійсними всіх прийнятих рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016, позивач посилається на ту обставину, що відповідно до п. 1.3., 4.3. статуту товариства в редакції 2007 року, розмір часток в статутному капіталі кожного з учасників складала по 50% та становила по 4687,50 грн, проте внаслідок прийняття рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформленого протоколом №21 від 30.08.2016, перерозподілено частки учасників товариства, у зв?язку з вступом нового учасника до товариства, а тому частка позивача зменшилася на 20% статутного капіталу товариства. На думку позивача, оскільки розмір частки ОСОБА_6 у статутному капіталі товариства не змінився, фактично відбулося відчуження позивачем частини своєї частки у статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_7, що є порушенням ст. 53 Закону України «Про господарські товариства».

Згідно з ч.1 ст. 167 Господарського кодексу України (у редакції чинній на момент прийняття спірного рішення 30.08.2016), корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч.6 ст.144 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення 30.08.2016), збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. Порядок внесення додаткових вкладів встановлюється законом і статутом товариства.

Частиною 2 ст. 51 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення 30.08.2016), зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими документами.

Положеннями ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення 30.08.2016) передбачено вичерпний перелік підстав для переходу частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи, зокрема, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Судом встановлено, що попередніми учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" ОСОБА_6 та ОСОБА_1 статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" сформований у повному обсязі, частки статутного капіталу учасників внесені повністю в розмірі, а саме: ОСОБА_6 4687,50 грн; ОСОБА_1 4687,50 грн; всього 9375,00 грн, що підтверджується довідкою вих.№2 від 02.01.2019 (а.с.115).

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, як учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" та які володіли 100% статутного капіталу товариства, у відповідності до п.8.1, 8.2.2. статуту товариства, в редакції 2007 року, мали право приймати рішення щодо прийняття нового учасника, зміни розміру статутного капіталу товариства та внесення змін до статуту товариства.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: -невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; -порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; -позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є: -прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію"); -прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства"); -прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства"; -відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства"); -відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, необхідно оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в п.2.12.,2.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства.

Пунктом 6 ст. 3 Цивільного кодексу України, до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до ч.5 ст.12 Цивільного кодексу України, добросовісність набувача презюмується. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Відповідно до положень ст.13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч.3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Правові аксіоми визначають як загальні положення, які сприймаються як самоочевидні істини, не потребують доведення та відображають загальнолюдський зміст права.

Однією із правових аксіом у судочинстві називають, зокрема, "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права" (Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae).

Проаналізувавши матеріали справи та оспорювані позивачем рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016, суд доходить висновку, що позивач особисто брав участь у загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", як його учасник; на законних підставах голосував за прийнятті рішення порядку денного, підписував протокол загальних зборів №21 від 30.08.2016, а також нову редакцію статуту товариства, тобто реалізував належні йому корпоративні права, а тому був обізнаний про прийняття нового учасника (ОСОБА_7) до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія"; збільшення статутного капіталу ТОВ «ЧЕК» до 40000,00 грн за рахунок внесення вкладу новим учасником товариства ОСОБА_7 та додаткових вкладів учасниками товариства ОСОБА_6 та ОСОБА_1, у зв'язку з чим затверджено новий розподіл часток учасників у статутному капіталі: ОСОБА_6 - 50% від загального розміру статутного капіталу товариства; ОСОБА_1 - 30% від загального розміру статутного капіталу товариства; ОСОБА_7 - 20% від загального розміру статутного капіталу товариства; а також внесення змін до статуту товариства та виклад його в новій редакції.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч наведеним нормам ст.73-80 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичне порушення його корпоративних прав у розумінні статті 167 Господарського кодексу України під час проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформлених протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016 та були б підставою для визнання недійсними всіх прийнятих на них рішень.

Враховуючи дотримання усіх вимог законодавства щодо порядку скликання та проведення загальних зборів учасників товариства, суд не може дійти беззаперечного висновку про те, які саме права та охоронювані законом інтереси позивача, як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", порушені рішеннями загальних зборів учасників, оформлених протоколом №21 від 30.08.2016, а саме: про прийняття нового учасника до складу учасників ТОВ «ЧЕК»; збільшення статутного капіталу товариства; внесення та затвердження змін до статуту товариства та виклад його в новій редакції.

Як встановлено судом, учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" ОСОБА_6. та ОСОБА_1, на 30.08.2016, дату прийняття рішення про збільшення статутного фонду товариства до 40000,00 грн, статутний фонд у сумі 9375,00 грн було сплачено в повному обсязі.

Факт голосування учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" спочатку про прийняття до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" нового учасника, а потім про збільшення статутного капіталу ТОВ «ЧЕК» та відповідно внесення зміни до статуту товариства, виклавши його в новій редакції, не є безумовною підставою для визнання недійсним рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформлених протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016.

Позивач, який був присутнім на загальних зборах 30.08.2016, голосував за визначений у протоколі порядок денний, а саме щодо розгляду першим питання про прийняття до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" нового учасника, а другим про збільшення статутного капіталу ТОВ «ЧЕК» та відповідно внесення зміни до статуту товариства. Отже, він був обізнаний про процедуру розгляду питань порядку денного.

Також голосуючи за нову редакцію статуту товариства, в який було, зокрема, внесено зміни щодо учасників товариства та розміру їх часток, та підписуючи її, позивач був обізнаний про зміну його частки у статуті товариства.

За таких обставин, відсутність встановлення судом факту порушення рішеннями загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформлених протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016, прав та законних інтересів позивача - ОСОБА_1, як учасника ТОВ «ЧЕК», тобто його корпоративних прав, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними всіх прийнятих рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №927/265/17, від 02.05.2018 у справі №910/20357/16, від 16.05.2018 у справі №923/567/17, від 17.07.2018 у справі №916/2386/17, від 24.10.2018 у справі №925/973/17, від 24.10.2018 у справі №925/644/17.

Посилання позивача на те, що він діяв під впливом обману з боку ОСОБА_7; прийняті рішення є такими, що не відповідають внутрішній волі позивача та порушують його корпоративні права, як учасника товариства, оскільки відбулося незаконне відчуження позивачем частини його частки у статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_7; у зв'язку з чим позивач безоплатно втратив корпоративні права на 20%, а тому зазначені обставини є підставою для визнання недійсними всіх прийнятих рішень загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕК», що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016, судом до уваги не приймається, оскільки рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 2.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин».

Безпідставними є посилання позивача на порушення ст.51,53 Закону України «Про господарські товариства» при прийнятті рішення загальними зборами учасників товариства, що оформлені протоколом № 21 від 30.08.2016, оскільки зі змісту прийнятих рішень вбачається зменшення частки позивача не у грошовому, а у відсотковому співвідношенні, за рахунок перерозподілу часток внаслідок прийняття нового учасника, а не відчуження належної позивачу частки.

Ні нормами чинного законодавства, ні статутом товариства не передбачена заборона щодо прийняття учасниками товариства рішення про вступ нового учасника.

З тексту рішення загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕК», що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016 вбачається, що на загальних зборах учасників ТОВ «ЧЕК» були присутні учасники товариства, які в сукупності володіли 100% статутного капіталу товариства, а тому збори були правомочними приймати рішення з усіх питань порядку денного.

Належних та допустимих доказів на підтвердження факту допущення інших порушень під час скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕК», що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016, позивачем не надано, а тому суд не має можливості оцінити як вказані у позовній заяві обставини щодо обману позивача могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Інші доводи позивача спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та судом також до уваги не приймаються.

Судом приймається до уваги посилання відповідача на подальшу реалізацію позивачем своїх корпоративних прав з урахуванням зменшеної частки та участі нового учасника, а саме:

Як вбачається із наданого відповідачем протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" від 20.03.2017, 20.03.2017 учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" були проведені загальні збори учасників, на яких були присутні учасники: громадянин України ОСОБА_6, громадянин України ОСОБА_1, громадянин України ОСОБА_7. Права та повноваження Учасників ТОВ «ЧЕК» підтверджені належним чином. На загальних зборах учасників товариства присутні 100% учасників товариства. Справжність підписів присутніх на зборах ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, засвідчені ОСОБА_10, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу (зареєстровано в реєстрі за №319,320,321).

Також позивачем заявлено позовні вимоги про скасування реєстраційного запису №2002693, внесеного від 01.09.2016 державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників.

За твердженням позивача, протиправні дії співвідповідача мали наслідком реєстрацію змін до відомостей про ТОВ "Чернігівська Електронна Компанія" щодо зміни статутного або складеного капіталу та зміни складу засновників, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка була здійснена державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною. Крім того, відповідачем у порушення ч.3 ст. 29 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (в редакції, чинній на момент внесення оспорюваного реєстраційного запису) не було подано державному реєстратору для здійснення державної реєстрації, нотаріально посвідченої копії документа про перехід частки учасника у статутному капіталі товариства або нотаріально посвідченого документу про передачу права засновника (учасника) іншій особі.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (в редакції чинній на дату проведення оспорюваної реєстраційної дії 01.09.2016), державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі подаються визначені ст. 17 Закону про реєстрацію документи, які оформлюються згідно з вимогами ст. 15 Закону про реєстрацію.

Виходячи з приписів ч.2 ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції чинній на дату проведення оспорюваної реєстраційної дії 01.09.2016), надання правової оцінки поданим документам до компетенції державного реєстратора не віднесено.

Згідно з ч.1,3,4 ст.35 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", суб'єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом.

Засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону.

Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Як зазначив співвідповідач у поданому відзиві на позов та проти чого не заперечував його представник у судовому засіданні, під час розгляду державним реєстратором поданих уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" документів, необхідних для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, її місцезнаходження, статутного капіталу, складу та інформації про засновників, заявником було подано вичерпний перелік документів; підстав для зупинення державної реєстрації чи підстав для відмови у проведенні державної реєстрації змін, у відповідності ст. 25,27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", виявлено не було.

Належних доказів порушення відповідачем вимог ч.3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (в редакції, чинній на момент внесення оспорюваного реєстраційного запису) позивачем не надано.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/807/17, від 27/03/2018 у справі №904/9431/15, від 04/09.2018 у справі №904/5857/17.

01.09.2016, на виконання рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформленого протоколом №21 від 30.08.2016, державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною були проведені реєстраційні дії та внесено реєстраційний запис №2002693 до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації зміни до установчих документів юридичної особи, зміни місцезнаходження, зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу або інформації про засновників.

Приймаючи до уваги відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними всіх прийнятих рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016; з огляду на те, що вимога про скасування реєстраційного запису №2002693, внесеного від 01.09.2016 державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників є похідною від рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформленого протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016, а тому приймаючи до уваги приписи ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про скасування реєстраційного запису №2002693 від 01.09.2016, внесеного державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", оформлених протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016.

Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" та співвідповідача: Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради: -про визнання недійсними всіх прийнятих рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016; -про скасування реєстраційного запису №2002693, внесеного від 01.09.2016 державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Оскільки, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача, а тому судовий збір у даній справі у розмірі 3524,00 грн покладається на позивача.

За приписами ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідач у відзиві на позов від 03.12.2018 вказує на те, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу склали 17000,00 грн, які підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1,3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Згідно з ч.1-4 до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ст.13,14,15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність може здійснюватись адвокатом індивідуально, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 123 та статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Крім того, відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Також слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У підтвердження надання адвокатом Радченко О.О. відповідачу адвокатських послуг при розгляді даної справи суду надано: ордер серії ЧН №040255 від 27.11.2018 (а.с.79); договір про надання правничої допомоги адвокатом від 01.10.2018 з додатком №1 до нього (а.с.91,92); акт від 27.11.2018 здачі-прийняття наданих послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги адвокатом б/н від 01.10.2018 (а.с. 80); квитанцію до прибуткового касового ордера №43 від 27.11.2018 на суму 17000,00 грн (а.с.81).

Відповідно до п. 1.1. договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.10.2018, укладеному між адвокатом Радченко О.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а адвокат зобов?язується надавати професійну правничу допомогу замовнику у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" про визнання недійсними прийнятих рішень загальних зборів учасників та скасування реєстраційного запису.

Згідно з п. 2.1.1.,2.1.2. договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.10.2018, за цим договором адвокат наділяється правами: представляти інтереси замовника в судах України всіх інстанцій; подавати заяви, заперечення та клопотання, відзив на позов, заперечення на відзив, інші документи, одержувати копії рішень, ухвал, постанов, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, задавати питання, які беруть участь у справі, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, а також користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

За надання послуг передбачених цих договором, замовник за правничу допомогу сплачує адвокату гонорар (винагороду) за виконані адвокатом дії по наданню правничої допомоги (п. 5.1. договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.10.2018).

У відповідності до додатку №1 від 01.10.2018 до договору про надання правничої допомоги адвокатом б/н від 01.10.2018, розмір гонорару по даному договору складає 17000,00 грн, в дану суму входить: складання відзиву на позовну заяву та формування додатків до нього - 1000,00 грн; участь у судовому розгляді справи - 16000,00 грн. Розрахунок гонорару визначений на підставі Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.02.2018 №57 (а.с.92).

Відповідно до Акту від 27.11.2018 здачі-прийняття наданих послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги адвокатом б/н від 01.10.2018, правнича допомога, що надавалася відповідно до укладеного договору включає в себе: складання відзиву на позовну заяву та формування додатків до нього - 1000,00 грн; участь у судовому розгляді справи - 16000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 17000,00 грн. Адвокат надав, а замовник прийняв та оплатив надані послуги в повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №43 від 27.11.2018 на суму 17000,00 грн.

У підтвердження наявності у представника відповідача Радченка О.О. статусу адвоката суду було надано для огляду оригінал свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, видане Радченку О.О. Чернігівською КДКА № 489 від 13.05.2010.

Також адвокат Радченко О.О. внесений до Єдиного реєстру адвокатів України, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Єдиного реєстру адвокатів України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://erau.unba.org.ua/.

При розгляді даної справи відбулося 6 судових засідань (11.12.2018, 20.12.2018, 03.01.2019, 31.01.2019, 11.02.2019, 21.02.2019), у яких прийняв участь повноважний представник відповідача адвокат Радченко О.О, що підтверджується протоколами судового засідання (а.с.93,103,117,148, 174).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Радченком О.О. було підготовлено і подано відзив на позовну заяву від 03.12.2018, обсягом 6 сторінок (а.с.71-73).

Враховуючи вказане, відповідачем згідно з вимогами 74 Господарського процесуального кодексу України, було доведено надання йому адвокатом Радченком О.О. вказаних послуг у Господарському суді Чернігівської області при розгляді справи №927/807/18.

Однак, з огляду на те, що такі витрати у сумі 17000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка поданого відзиву на позов не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з позивача становить надмірний тягар для нього як фізичної особи, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд доходить висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у Господарському суді Чернігівської області при розгляді справи №927/807/18.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

За таких обставин, з урахуванням приписів ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн покладаються на позивача та підлягають стягненню на користь відповідача.

Керуючись ст. 4, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 123, 124, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно ДРФОПП НОМЕР_2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" (вул. Реміснича (Комсомольська), будинок №43, м. Чернігів, 14000; ідентифікаційний код 24553703) про визнання недійсними всіх прийнятих рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", що оформлені протоколом загальних зборів №21 від 30.08.2016, відмовити повністю.

2. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно ДРФОПП НОМЕР_2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" (вул. Реміснича (Комсомольська), будинок №43, м. Чернігів, 14000; ідентифікаційний код 24553703) про скасування реєстраційного запису №2002693, внесеного від 01.09.2016 державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Жуй Мариною Григорівною до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників, відмовити повністю.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно ДРФОПП НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Електронна Компанія" (вул. Реміснича (Комсомольська), будинок №43, м. Чернігів, 14000; ідентифікаційний код 24553703) 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 27.02.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

- адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

- засоби зв'язку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області: e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко