РІШЕННЯ

20 лютого 2019 року м. ТернопільСправа № 921/538/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

при секретарі судового засідання Коник М.М.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до відповідача ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго", м. Тернопіль, вул. Київська, буд. 3А, 46016

про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій в загальній сумі 14 112,55 грн.

За участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги № 14/4278/17 від 30.08.2017.

відповідача: не з'явився.

Встановив:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості в розмірі 14 112,55 грн, з яких: 9 708,11 грн пеня, 1 386,35 грн 3% річних та 3 018,09 інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено засідання на 16.01.2019 на 10:10 год.

Ухвалою суду від 16.01.2019 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 20.02.2019 о 11:00 год.

В судовому засіданні 20.02.2019 представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу №3915/1617-БО-30 від 27.10.2016 в частині оплати поставленого природного газу у звязку з чим відповідачу за несвоєчасно проведені розрахунки нараховані 9 708,11 грн пені, 1 386,35 грн 3% річних та 3 018,09 інфляційних нарахувань, які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Представник відповідача в судове засідання 20.02.2019р. не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

27.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в особі начальника Департаменту реалізації газу ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності 13.06.2016р. №14-96 (далі Постачальник) та ОСОБА_1 підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" в особі директора ОСОБА_4, який діяв на підставі Статуту (далі Споживач), керуючись Законом України "Про ринок природного газу", постановою КМУ від 01.10.2015 №758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", іншими нормативними актами, укладено договір №3915/1617-БО-30 на постачання природного газу та додаткові угоди до нього №1 від 31.10.2016, №2 від 22.11.2016, №3 від 30.12.2016, №4 від 23.01.2017 та №5 від 10.02.2017 (надалі Договір). Відповідно до Договору сторони взяли на себе зобовязання: Постачальник зобов'язується передати Споживачеві у 2016 - 2017 роках природний газ, а Споживач зобовязався прийняти та оплатити газ на умовах Договору (п.1.1. Договору).

Природний газ, що постачається за Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами і організаціями (п. 1.2. Договору).

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що Постачальник передає Споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 55 тис. куб.м., у тому числі за місяцями (тис. куб.м.): жовтень 5; листопад 8; грудень 11; січень 12; лютий 10 та березень 9.

Обсяги природного газу, які планується поставити згідно Договору (далі Планований обсяг), повністю забезпечують Споживача природним газом для потреб, зазначених у п.1.2. Договору (п. 2.2. Договору).

Плановий обсяг за Договором протягом місяця поставки може змінюватися за домовленістю сторін (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п.3.4. Договору приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу Споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузля/вузлів обліку природного газу.

Споживач зобов'язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, Постачальнику підписані та скріплені печаткою Споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим Договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість (п.3.5. Договору).

Пунктом 5.2. договору, сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. природного газу, за Договором з 01 жовтня 2016 становить 5916,00 грн, крім того податок на додану вартість (20%) 1 183,20 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ 7099,20 грн.

Згідно п.6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем поставки газу.

У разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 Договору він зобовязується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.8.2. Договору).

Пунктом п.12.1. сторони погодили, що Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 до 31 березня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення.

Додатковою угодою №1 від 31.10.2016р. сторони погодили:

- викласти п. 5.2. в наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу, за Договором з 01 листопада 2016 становить 6819,00 грн, крім того податок на додану вартість (20%) 1 363,80 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ 8182,80 грн.

Додатковою угодою №2 від 22.11.2016р. сторони погодили:

- викласти п. 5.2. в наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу, за Договором з 01 листопада 2016 становить 7148,00 грн, крім того податок на додану вартість (20%) 1429,60 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ 8577,60 грн.

Додатковою угодою №3 від 30.12.2016р. сторони погодили:

- серед іншого викласти п. 5.2. в наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу, за Договором з 23 грудня 2016 становить 4942,00 грн, крім того податок на додану вартість (20%).

До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ 5930,40 грн.

Додатковою угодою №4 від 23.01.2017р. сторони погодили:

- серед іншого викласти п. 2.3. в наступній редакції:

"Перегляд та коригування планових обсягів природного газу, що планується передати за цим договором відповідно до п. 2.1., може змінюватись за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного місяця постачання газу".

Додатковою угодою №5 від 10.02.2017р. сторони погодили:

- викласти п. 2.1. в наступній редакції:

"Постачальник передає Споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року природний газ обсягом до 194,451 тис. куб.м., у тому числі по місяцях (тис. куб.м.): жовтень 10,840; листопад 30,554; грудень 35,174; січень 45,883; лютий 39,000 та березень 33,000.

На виконання умов укладених між сторонами договору №3915/1617-БО-30 від 27.10.2016, позивач за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. поставив, а відповідач прийняв природний газ, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу за жовтень 2016 на суму 20 821,96 грн, листопад 2016 на суму 146 095,72 грн, грудень 2016 на суму 301 808,50 грн, січень 2017 на суму 206 733,74 грн, лютий 2017р. на суму 61 575,35 грн, підписаними представниками сторін та завіреними печатками сторін, копії яких знаходяться в матеріалах справи

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості отриманого природного газу в строки, обумовлені у договорі, виконував несвоєчасно, зокрема допустивши прострочення оплати поставленого природного газу, у звязку з чим ним нараховано та заявлено до стягнення 9 708,11 грн пені, 1 386,35 грн 3% річних та 3 018,09 грн інфляційних нарахувань.

В силу приписів ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору на купівлю-продаж природного газу №3915/1617-БО-30 від 27.10.2016р.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" про стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за неналежне виконання вказаного вище Договору.

Ст.655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач виконав свій обов'язок щодо передачі у власність відповідачу природного газу згідно Договору №3915/1617-БО-30 від 27.10.2016р. в повному обсязі. Натомість відповідач свої зобов'язання з оплати вартості отриманого газу виконував з порушенням встановленого Договором строку.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в загальній сумі 1386,35 грн. З наданого позивачем розрахунку 3% річних вбачається, що останні нараховані за період з 26.11.2016 по 12.03.2017. Також позивачем здійснено нарахування інфляційних нарахувань, що складають 3018,08 грн за грудень 2016 року.

З огляду на встановлений судом та не заперечений відповідачем факт неналежного виконання останнім взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем згідно Договору №3915/1617-БО-30 від 27.10.2016 природного газу, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 1 386,35 грн 3% річних та 3 018,09 грн інфляційних нарахувань є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає за доцільне зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 31 січня 2018 у справі № 915/14/17).

Окрім того, в силу приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ст. 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобовязання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Отже, порушення відповідачем строків оплати вартості отриманого природного газу є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Згідно ст. ст. 546-551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч.2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Окрім того, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Згідно вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється в письмовій формі.

Пунктом 8.2. Договору сторони передбачили, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 Договору він зобовязується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років (п.10.3 Договору).

На підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов Договору, зважаючи на допущене відповідачем порушення щодо строків оплати вартості отриманого протягом жовтня 2016 лютого 2017 року природного газу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 9 708,11 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що пеня нарахована за період з 26.11.2016р. по 12.03.2017р.

З огляду на встановлений судом та не заперечений відповідачем факт неналежного виконання останнім взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем згідно Договору №3915/1617-БО-30 від 27.10.2016 природного газу, суд прийшов до висновку, що нарахування 9 708,11 грн. є правомірним.

Ст. 83 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір, згідно ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 74, 81, 129, 236-238, 240, 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго", м.Тернопіль, вул.Київська, буд. 3А (код 03353590) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6 (код 20077720) борг у сумі 14 112 (чотирнадцять тисяч сто дванадцять) грн. 55 коп. і 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. рівно судових витрат.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.О. Чопко

Протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення сторони вправі його оскаржити до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2019 року.