ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/245/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Юстпрайм" (61072, м. Харків, пр. Науки, буд. 56, офіс 527, код 35245096)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліот" (308009, Російська Федерація, м. Бєлгород, вул. Вовчанська, буд. 163А, офіс 14, ІНН НОМЕР_1)
про стягнення 1 716 016,68 рублів, що еквівалентно 716 694,33 грн.
за участю представників сторін:

позивача - керівника ОСОБА_2;

відповідача - адвоката ОСОБА_1, довіреність від 30.01.2019

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Юстпрайм" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліот", м. Бєлгород (Російська Федерація) 1 716 016,68 рублів, що еквівалентно 716 694,33 грн. Позов обґрунтовано з посиланням на невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки № 08.08/1 від 08.08.2018 щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/245/19. Зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26 лютого 2019 р. о 10:30 год.

Цією ж ухвалою суду провадження у справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 лютого 2019 року провадження у справі № 922/245/19 поновлено.

У судовому засіданні 26 лютого 2019 сторонами у справі надана спільна заява про призначення розгляду даної справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні 26 лютого 2019 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 26.02.2019 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 26.02.2019 об 16:00 год.

Присутній представник позивача у судовому засіданні 26.02.2019 позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечував та визнав позов у повному обсязі.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

08 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Юстпрайм" (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аліот" (надалі - Покупець) був укладений договір на поставку №08.08/1 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець приймає на себе зобов'язання поставити на умовах, обумовлених в цьому Договорі на поставку, товар, в асортименті і за цінами, зазначеними у специфікаціях до даного Договору на поставку, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з п.1.2. Договору Покупець бере на себе зобов'язання прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього Договору на поставку і використовувати придбаний товар з метою подальшого його продажу третім особам, в тому числі кінцевим споживачам, на території Росії.

Відповідно до п.2.1. Договору Продавець здійснює поставку товару на умовах FCA, Харків, Україна відповідно Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів (Incoterms 2010р.), з митним оформленням товару в місті Харків, Україна.

Згідно з п.2.5. Договору Поставка товару здійснюється партіями на підставі замовлень покупця. Під "партією" товару розуміється кількість товару, що поставляється за конкретним замовленням покупця. У замовленні зазначається асортимент товару, його кількість і особливі положення щодо маркування, етикетці, упаковці. Замовлення має бути спрямоване Покупцем Продавцеві в письмовому вигляді шляхом факсимільного чи електронного (електронна пошта) зв'язку не пізніше, в якому плануються відвантаження товару.

Відповідно до п.2.7. Договору датою поставки товару вважається дата оформлення вантажної митної декларації на експорт.

Згідно з п.3.1. Договору ціна на товар встановлюється в російських рублях і вказується в додатках до цього Договору на поставку, а також інвойс (рахунок-фактура) на кожну партію товару. У разі зміни Продавцем ціни товару Продавець, зобов'язується сповістити Покупця, з подальшим наданням для підписання Покупцем новій редакції додатки, а Покупець зобов'язується підписати таку редакцію додатка не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту її отримання. У разі відмови покупця від підписання нової редакції додатка, відвантаження за Договором поставки припиняються без застосування до Продавця будь-яких штрафних санкцій.

Відповідно до п.3.2. Договору оплата за товар здійснюється на підставі інвойсу (рахунок-фактура) Продавця на банківський рахунок Продавця. Умови оплати обумовлюються у відповідних специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору. Рахунок-фактура вважається врученою належним чином Покупцеві, якщо вона відправлена за допомогою засобів факсимільного чи електронного (електронна пошта) зв'язку.

Згідно з п.3.4. Договору датою оплати є дата зарахування коштів на банківський рахунок Продавця в повному обсязі, відповідно до вартості продукції, що поставляється партії товару. Оплата вважається виконаною належним чином, якщо платіжний документ на перерахування грошових коштів містить точну і достовірну інформацію про номер, дату укладення та реквізитах цього Договору на поставку, як підставу для платежу.

Відповідно до п.3.6. Договору валюта платежу Російський рубль.

Згідно з п.4.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 10.08.2018) Продавець зобов'язується поставити товар на умовах і в терміни, обумовлений в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Цей Договір на поставку вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року. Однак в частині виконання зобов'язань, прийнятих на себе сторонами до закінчення терміну дії цього Договору, останній діє до повного виконання даних зобов'язань (п.7.1. Договору).

Пунктом 8.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди №2 від 17.10.2018) сторони погодили, що в разі виникнення розбіжностей, ТОВ "Юридична компанія "Юстпрайм" та ТОВ "Аліот" будуть намагатися їх вирішити шляхом дружніх переговорів. У разі неможливості досягти домовленості шляхом переговорів, єдиним судовим органом буде Господарський суд Харківської області, Україна, м. Харків.

Пунктом 8.3. Договору (з урахуванням додаткової угоди №2 від 17.10.2018) сторони погодили, що у разі порушення терміну оплати поставленого Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,3% вартості поставленого, але неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

Пунктом 4 Специфікації №1 від 10.08.2018 (додаток №1 до договору) сторони визначили, що платежі по даному Додатку №1 здійснюються Покупцем на рахунок Продавця на умовах відстрочення платежу 90 днів.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку та передав у власність відповідачу товар на загальну суму 1394002,68 російських рублів, що підтверджується: міжнародною товарною - транспортною накладною (CMR) А №515369.

Втім відповідач, в порушення прийнятих зобов'язань (п. 4 Специфікації), оплату отриманого товару як протягом 90 днів так і на час звернення позивача із позовом до суду не сплатив, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 1394002,68 Російських рублів, що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 36 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", порядок притягнення до цивільно-правової відповідальності, здійснення такої відповідальності та звільнення від неї може визначатися зовнішньоекономічними договорами (контрактами), якщо це не суперечить чинним законам України.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право", зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Пунктом 8.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди №2 від 17.10.2018) сторони погодили, що в разі виникнення розбіжностей, ТОВ "Юридична компанія "Юстпрайм" та ТОВ "Аліот" будуть намагатися їх вирішити шляхом дружніх переговорів. У разі неможливості досягти домовленості шляхом переговорів, єдиним судовим органом буде Господарський суд Харківської області, Україна, м. Харків.

Враховуючи досягнення сторонами домовленості щодо розгляду спору в господарському суді Харківської області, суд вважає, що спір правомірно передано на розгляд до Господарського суду Харківської області та підлягає вирішенню із застосуванням норм матеріального і процесуального права України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт отримання від позивача за спірним договором товару на суму 1394002,68 рублів не заперечується відповідачем, як і не надано доказів на підтвердження факту повернення товару на цю суму позивачу.

За загальним правилом, згідно із приписами ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Сторонами у специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору визначений наступний порядок розрахунків за договором: оплата здійснюється на рахунок продавця на умовах відстрочки платежу - 90 днів (п. 4 специфікації).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів здійснення оплати у строк узгоджений сторонами у п. 4 специфікацій до матеріалів справи не надано.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати поставленого товару, доказів повернення нереалізованого товару або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого ТОВ ЮК "ЮСТПРАЙМ" за договором на поставку № 08.08/1 від 08.08.2018 товару на суму 1394002,68 рублів.

За приписами статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобовязань за договором щодо поставки відповідачу товару та не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості за отриманий товар в сумі 1394002,68 Російських рублів, що станом на дату подання позову еквівалентно 582205,22 грн. правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені в сумі 322014,00 Російських рублів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вже зазначено вище, пунктом 8.3. Договору (з урахуванням додаткової угоди №2 від 17.10.2018) сторони погодили, що у разі порушення терміну оплати поставленого Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,3% вартості поставленого, але неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем пені, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання такого зобов'язання, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 322014,00 Російських рублів, що станом на дату подання позову еквівалентно 134489,15 грн., підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладається - на відповідача. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 10750,41 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", ст. ст. 5, 32, 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 627, 628, 655, 694, 712 Цивільного кодексу України, статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліот" (308009, Російська Федерація, м. Бєлгород, вул. Вовчанська, буд. 163А, офіс 14, ІНН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Юстпрайм" (61072, м. Харків, пр. Науки, буд. 56, офіс 527, код 35245096) основну суму заборгованості у розмірі 1394002,68 Російських рублів (що еквівалентно 582205,22 грн.), пені у розмірі 322014,00 Російських рублів (що еквівалентно 134489,15 грн.) та витрати по сплаті судового збору в сумі 10750,41 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Юстпрайм" (61072, м. Харків, пр. Науки, буд. 56, офіс 527, код 35245096).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аліот" (308009, Російська Федерація, м. Бєлгород, вул. Вовчанська, буд. 163А, офіс 14, ІНН НОМЕР_1).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 11.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_3