ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2669/18

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

до Житлово-будівельного кооперативу Другий будівельний 8А

про стягнення 151 480, 56 грн

За участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1;

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: ОСОБА_3

Обставини справи:

30.11.2018 до канцелярії господарського суду Київської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до Житлово-будівельного кооперативу Другий будівельний 8А про стягнення 151 480, 56 грн заборгованості, з яких: 133 422,90 грн заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури та 18 057,66 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем договору № 3 від 01.09.2016 Про пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове, яке призводить до зменшення фінансових надходжень до місцевого бюджету села, що веде до заподіяння шкоди інтересам держави.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі № 911/2669/18 та призначено підготовче засідання на 25.01.2019.

21.01.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 18/01-19-1 від 18.01.2019 (вх. № 1204/19 від 21.01.2019), згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позову та не застосовувати до відповідача стягнення заборгованості та пені, оскільки заборгованість відсутня станом на момент складання заперечення. Також відповідач вказав на наявність арешту коштів боржника, які не дозволили сплатити залишок боргу у розмірі 83 422,90 грн вчасно, а тільки 27.12.2018. Вказаний відзив прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, розгляд справи відкладено на 08.02.2019.

07.02.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від прокуратури надійшла відповідь на відзив № 5г-18 від 06.02.2019 (вх. № 2628/19 від 07.02.2019), згідно якої останній заперечив проти доводів відповідача, які містяться у відзиві на позов.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.02.2019 розгляд справи в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні відкладено на 22.02.2019.

19.02.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 3479/19 від 19.02.2019), згідно якої останній визнав відзив передчасними та безпідставним, таким, що не може бути прийнятий судом до уваги. Вказана відповідь на відзив прийнята судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/2669/18, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 01.03.2019.

01.03.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшло заперечення (вх. № 4188/19 від 01.03.2019), згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також останній вказав на потребу у зменшенні штрафних санкцій, оскільки на розрахункові рахунки відповідача було накладено арешт, незважаючи на те, що штрафи були сплачені.

У судовому засіданні 01.03.2019 представники прокуратури та позивача підтримали задоволення позовних вимог, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промову (заключне слово) представників прокуратури, позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 між Білогородською сільською радою (Сільська рада) та Житлово-будівельним кооперативом Другий будівельний 8А (Замовник) укладено договір № 3 Про пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове, за умовами якого замовник зобовязався прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове та перерахувати до спеціального цільового фонду сіл Білогородка та Шевченкове на рахунок, відкритий в Управлінні Державної казначейської служби України в Київській область, грошові кошти у розмірі, визначеному у Розрахунку величини пайової участі в розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове, що є невідємною частиною договору.

Згідно п. 2.1. договору замовник зобовязується перерахувати кошти в сумі, зазначеній у п. 1.1. розділу 1 та у відповідності до графіку (додаток 2 до договору, що є невідємною частиною договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору з моменту зарахування на рахунок цільового фонду коштів, передбачених договором, замовник передає право володіння, користування та розпорядження вказаними коштами Білогородській сільській раді відповідно до їх цільового призначення, і ці кошти стають комунальною власністю територіальної громади. Обєкти, майно та інші активи, придбані та/або створені за рахунок коштів, внесених замовником як пайова участь у розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове за договором, є комунальною власністю територіальної громади.

Пунктом 6.1. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобовязань.

Додатком 1 до договору про пайову участь у розвитку інфраструктури погоджено розмір пайового внеску для ЖБК Другий будівельний 8А.

Додатком 2 до договору про пайову участь у розвитку інфраструктури погоджено строк (графік) сплати пайової участі.

Рішенням № 163 від 23.12.2016 «Про встановлення розміру пайової участі замовникам будівництва ЖБК «Другий будівельний 6» та ЖБК «Другий будівельний 8А» встановлено розмір сплати пайової участі у розвиток інфраструктури села Білогородка у розмірі 0,5 % від загальної кошторисної вартості обєктів будівництва новозбудованих будинків за договором № 3 від 01.09.2016 між ЖБК «Другий будівельний 6» та Білогородською сільською радою, за договором № 5 від 01.09.2016 між ЖБК «Другий будівельний 6» та Білогородською сільською радою.

30.12.2016 між Білогородською сільською радою (Сільська рада) та Житлово-будівельним кооперативом Другий будівельний 8А (Замовник) укладено додаткову угоду до договору № 3 Про пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове від 01.09.2016, за умовами якої сторони, на виконання рішення 12 сесії VII скликання Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 163 від 23.12.2016, вирішили внести зміни в Додаток № 1 до договору № 3 про пайову участь в розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове від 01.09.2016, згідно якої сторони погодили, що розмір пайового внеску для ЖБК «Другий будівельний 6» складає 133 422,90 грн.

Згідно п. 2 додаткової угоди сторони внесено зміни до п. 2.1. договору № 3 про пайову участь в розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове від 01.09.2016, виклавши його в наступній редакції: « 2.1. Замовник зобовязується перерахувати кошти в сумі зазначеній у п. 1.1. розділу І не пізніше 31.07.2017 року».

Решту умов договору № 3 про пайову участь в розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове від 01.09.2016 залишено незмінними.

Постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 3-1708/3-10/10-31/1708/06/01 від 17.08.2016 визнано Житлово-будівельний кооператив «Другий будівельний 8А» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», накладено штраф у сумі 14 500 грн.

Постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 3-0209/3-Ю/Ю-62/0209/06/01 від 02.09.2016 визнано Житлово-будівельний кооператив «Другий будівельний 8А» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», накладено штраф у сумі 14 500 грн.

Судом встановлено, що 27.12.2018 відповідачем на виконання договору № 3 про пайову участь в розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове від 01.09.2016 (в редакції додаткової угоди № 3) сплачено позивачу 83 422,90 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською квитанцією від 27.12.2018 (а.с. 59). Вказана обставина не оспорюється сторонами.

Як вбачається з наявних матеріалів справи та не спростовано сторонами, станом на момент прийняття судового рішення відповідач не сплатив позивачу решту боргу за договором, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем згідно договору № 3 від 01.09.2016 Про пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове складає 50 000 грн (133 422,90 грн 83 422,90 грн).

Предметом позову є вимоги про стягнення 133 422,90 грн заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури та 18 057,66 грн пені.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону).

Частиною девятою ст. 40 Закону передбачено, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

27.12.2018 відповідачем на виконання договору № 3 про пайову участь в розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове від 01.09.2016 (в редакції додаткової угоди № 3) сплачено позивачу 83 422,90 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 27.12.2018 (а.с. 59); станом на момент прийняття судового рішення відповідач не сплатив позивачу решту боргу за договором, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем згідно договору № 3 від 01.09.2016 Про пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Білогородка та Шевченкове складає 50 000 грн (133 422,90 грн 83 422,90 грн).

Заперечення відповідача щодо відсутності у ЖБК «Другий будівельний 8А» обовязку сплатити позивачу 50 000 грн, оскільки вони були сплачені 02.09.2016, а станом на момент укладення додаткової угоди заборгованість відповідача перед позивачем становила 83 422,90 грн, а не 133 422,90 грн, оцінюються судом критично з огляду на наступне.

Відповідно до Розділу І договору № 3 замовник зобовязується взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Білогородка та с. Шевченкове та перерахувати до спеціального цільового фонду села на спеціальний рахунок сільського бюджету грошові кошти у розмірі, визначеному в Додатку 1 до договору, в сумі 1 067 383,20 грн.

На виконання умов договору № 3 відповідачем 02.09.2016 сплачено 50 000 грн.

В подальшому, на підставі рішення сільради № 163 від 23.12.2016 між Білогородською сільською радою та ЖБК «Другий будівельний 8А» 30.12.2016 укладено додаткову угоду до договору № 3, де передбачено зменшення розміру пайової участі, у звязку з передачею у комунальну власність с. Білогородка нежитлових приміщень № 1, 2, 10 загальною площею 269,4 кв.м. на загальну суму 2 690 тис. грн., також враховуючи оплату 50 000 грн (лист позивача № 306/1/02-26 від 16.05.2018).

Відповідно до п. 1 та п. 2 додаткової угоди № 1 та п. 2.1. викладено в новій редакції.

Передбачено, що розмір пайового внеску для ЖБК «Другий будівельний 8А» = 133 422,90 грн (Додаток № 1 в новій редакції) та його потрібно перерахувати не пізніше 31.07.2017 (п. 2.1. в новій редакції).

З огляду на наведене, суд вважає, що сплачені 50 000 грн до укладення угоди відповідно враховані сторонами при укладенні додаткової угоди.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 50 000 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 50 000 грн заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки після відкриття провадження у справі (05.12.2018) відповідач сплатив позивачу 83 422,90 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською квитанцією від 27.12.2018 (а.с. 59), суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 83 422,90 грн заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором № 3 від 01.09.2016, позивачем за період з 01.08.2017 по 01.02.2018 нараховано 18 057,66 грн пені на суму боргу 133 422,90 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

Пунктом 4.2. договору сторонами погоджено, що у випадку несвоєчасного внесення коштів як пайової участі в розвитку інфраструктури населених пунктів замовник сплачує пеню в розмірі 0,1 % від загальної суми пайової участі, визначеної п. 1.1 розділу 2 цього договору, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення виконання зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 26), суд обмежив розмір пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відтак, арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 01.08.2017 по 01.02.2018 складає загалом 18 058,66 грн. Відтак, вимога про стягнення 18 058,66 грн пені є обгрунтованою.

Також відповідачем заявлено клопотання про зменшення штрафних санкцій на підставі ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Суд встановив, що на підставі постанов Департаменту ДАБІ у Київській області № 3-1708/3-10/10-31/1708/06/01 від 17.08.2016 та № 3-0209/3-Ю/Ю-62/0209/06/01 від 02.09.2016 було накладено арешт на розрахункові рахунки відповідача, рахунки не розблоковані, у звязку з чим у відповідача була відсутня можливість сплатити заборгованість вчасно.

З огляду на наведене, враховуючи сплату відповідачем у добровільному порядку 83 422,90 грн, необхідність забезпечення збереження господарської діяльності відповідача, суд дійшов висновку про зменшення пені вдвічі та стягнення з відповідача на користь позивача 9 028,83 грн пені.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про 50 000 грн заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури та 9 028,83 грн пені, підлягають задоволенню судом.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі в частині вимог Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до Житлово-будівельного кооперативу Другий будівельний 8А про стягнення 83 422 (вісімдесяти трьох тисяч чотирьохста двадцяти двох гривень) 90 коп. заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури закрити.

2. Решту вимог задовольнити частково.

3. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу Другий будівельний 8А (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, буд. 6; ідентифікаційний код 38857079) на користь Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Білогородка, вулиця Леніна, будинок 33; ідентифікаційний код 04358477) 50 000 (пятдесят тисяч гривень) 00 коп. заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури та 9 028 (девять тисяч двадцять вісім гривень) 83 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязання.

4. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу Другий будівельний 8А (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, буд. 6; ідентифікаційний код 38857079) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ідентифікаційний код 02909996) 2 272 (дві тисячі двісті сімдесят дві гривні) 21 коп. судового збору.

5. У задоволенні решти позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 06.03.2019.

Суддя П.В.Горбасенко