РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2019Справа № 910/14920/18

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант"
про стягнення 52999,72 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаГригоренко І.В., довіреність №07 від 15.02.2019;
від відповідачаІванов О.В., довіреність від 20.11.2018;
від третьої особине з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" 52999,72 грн, з яких: 37862,65 грн заборгованості з орендної плати, 6677,80 грн пені, 7323,39 грн інфляційних втрат та 1135,88 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди №4771 нерухомого майна, що належить до державної власності від 21.12.2009 (в редакції договору №4771/04 від 27.11.2015 про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4771 від 21.12.2009) в частині сплати орендної плати за період з грудня 2015 року по червень 2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/14920/18, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п'яти днів з дня отримання відзиву на позов.

30.11.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив та, зокрема, зазначив про те, що відповідно до умов п.12.2 договору №4771/04 від 27.11.2015 про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4771 від 21.12.2009 означений правочин вступив в силу з 01.06.2013, а отже, з урахуванням внесених позивачем до державного бюджету платежів за період з травня 2013 року по жовтень 2015 року переплата позивача з орендних платежів, в т.ч. і за спірний період складала 167000,94 грн.

Крім того відповідач просив суд розглядати справу в порядку загального позовного провадження та залучити до участі у справі Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 вирішено здійснювати розгляд справи №910/14920/18 за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; підготовче засідання у справі призначено на 04.02.2019; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали; встановлено строк для подання пояснень третьою особою щодо позову та відзиву - до 04.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/14920/18 до судового розгляду по суті на 28.02.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 28.02.2019 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.02.2019 проти заявлених позовних вимог заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Третя особа у судові засідання представників не направила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні 28.02.2019 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" (орендар, відповідач) укладено договір оренди №4771 нерухомого майна, що належить до державної власності (договір №4771), відповідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежилі приміщення водно-спортивної станції "Імпульс" (далі - майно) площею 231,7 кв.м, розміщене за адресою: м.Київ, Труханів острів, вул.Труханівська, 18, що перебуває на балансі Державного підприємства Науково-дослідний інститут "Квант" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30.06.2009 і становить 598500,00 грн (п.1.1), майно передається в оренду з метою розміщення турбази (для оздоровлення робітників орендаря) (п.1.2), орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна (п.2.1), орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - червень 2009 року 8977,50 грн. Керуючись п.20, п.32 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 13.10.2004 року №2149 та протоколом №2 від 04.12.2009, розмір орендної плати встановлюється на умовах запропонованих орендарем - 8977,50 грн без ПДВ за базовий місяць (червень 2009. Орендна плата за перший місяць оренди грудень 2009 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за линень-грудень місяці 2009 року (п.3.1), нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3), орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6), орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному в п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від сумі заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати (п.3.7), у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості (п.3.8), зайва сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та балансоутримувачу підлягає заліку в рахунок подальших платежів (п.3.9), орендар зобов'язується, зокрема, своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.5.3), цей договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 21.12.2009 до 21.11.2010 включно (п.10.1), у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п.10.4).

21.12.2009 орендодавцем було передано, а орендарем прийнято у користування орендоване майно за договором.

Згідно умов договору №4771/04 від 27.11.2015 про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4771 від 21.12.2009 (договір №4771/04) між сторонами вказаного правочину та балансоутримувачем майна погоджено наступне: орендодавець, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву передає, а Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант" приймає на себе права та обов'язки першого та стає стороною за договором оренди №4771 від 21.12.2009, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву з метою приведення вказаного договору оренди у відповідність до Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників ДК "Укроборонпром" та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та дійшли згоди викласти договір оренди №4771 від 21.12.2009 у наступній редакції.

Відповідно до умов вказаного правочину орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (надалі - майно), площею 231,7 кв.м, розміщене за адресою: м.Київ, Труханів острів, вул.Труханівська, 18, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант", ідентифікаційний , вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2012 та становить 833631,00 грн без ПДВ (п.1.1), майно передається в оренду з метою надання послуг по оздоровленню співробітників орендаря (п.1.2), орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майна та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - травень 2013 року 12554,53 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за червень 2013 року (п.3.1), нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п.3.2), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3), орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету та орендодавцю у співвідношенні 30% на 70% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6), орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та орендодавцю у визначеному в п.3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.3.7), у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості (п.3.8), наднормативна сума орендної плати, що надійшла до бюджету та орендодавцю, підлягає заліку в рахунок наступних платежів (п.3.9), орендар зобов'язується, зокрема, своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.5.2), цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 21.12.2009 до 21.11.2012 включно, з урахуванням пролонгації до 22.10.2015 (п.10.1), у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п.10.4).

Сторони погодили, що цей договір є невід'ємною частиною договору оренди від 21.12.2009 № 4771, вступає в силу з 01.06.2013 і діє протягом всього строку дії договору оренди від 21.12.2009 №4771 (п.12.2).

Спір у справі виник у зв'язку з неналежним, за твердженнями позивача, виконанням відповідачем свого обов'язку зі сплати орендної плати за період з грудня місяця 2015 року по червень місяць 2017 року, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати на суму 37862,65 грн, 6677,80 грн пені, 7323,39 грн інфляційних втрат та 1135,88 грн штрафу.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір оренди №4771 нерухомого майна, що належить до державної власності від 21.12.2009 та договір №4771/04 від 27.11.2015 про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4771 від 21.12.2009 як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладені між сторонами договори є договорами оренди (найму), які підпадають під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України, глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (акт приймання-передавання орендованого майна від 21.12.2009) підтверджується факт передачі в оренду майна, що є об'єктом оренди за договором.

За змістом ст.762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а ст.19 Закону встановлений обов'язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Порядок сплати орендної плати за договорами №4771 та №4771/04 сторони визначили у розділі 3 відповідного договору.

Відповідно до умов розділу 3 договору №4771 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - червень 2009 року 8977,50 грн. Керуючись п.20, п.32 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 13.10.2004 року №2149 та протоколом №2 від 04.12.2009, розмір орендної плати встановлюється на умовах запропонованих орендарем - 8977,50 грн без ПДВ за базовий місяць (червень 2009. Орендна плата за перший місяць оренди грудень 2009 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за линень-грудень місяці 2009 року (п.3.1), нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3), орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6), зайва сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та балансоутримувачу підлягає заліку в рахунок подальших платежів (п.3.9).

При цьому згідно умов договору №4771/04 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майна та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - травень 2013 року 12554,53 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за червень 2013 року (п.3.1), нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п.3.2), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3), орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету та орендодавцю у співвідношенні 30% на 70% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6), наднормативна сума орендної плати, що надійшла до бюджету та орендодавцю, підлягає заліку в рахунок наступних платежів (п.3.9).

Тобто, як свідчать матеріали справи, справи договором №4771/04, зокрема, було змінено пропорції розподілу орендної плати між державним бюджетом та балансоутримувачем та визначено співвідношення як 30% на 70%.

Відповідно до умов п.12.2 договору №4771/04 цей договір є невід'ємною частиною договору оренди від 21.12.2009 № 4771, вступає в силу з 01.06.2013 і діє протягом всього строку дії договору оренди від 21.12.2009 №4771.

Суд зазначає, що за змістом ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно, умови договору №4771/04 підлягають застосуванню до правовідносин сторін з 01.06.2013.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, з урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п.п.3.6, 12.2 договору №4771/04, відповідач повинен був сплачувати орендну плату до державного бюджету та орендодавцю у співвідношенні 30% на 70% щомісяця не пізніше 15 числа місяця починаючи з 01.06.2013.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком ціни позову за період з грудня місяця 2015 року по вересень місяць 2018 року позивачем було нараховано до сплати орендну плату на загальну суму 247751,59 грн, з яких відповідачем сплачено - 209888,94 грн, а заборгованість відповідача за період з грудня місяця 2015 року по червень місяць 2017 року складає 37862,65 грн.

За розрахунком суду, з урахуванням умов договору №4771/04, починаючи з червня місяця 2013 року по жовтень місяць 2015 року відповідач повинен був сплатити в державний бюджет орендну плату на загальну суму 134460,32 грн.

В той же час, відповідно до наданих відповідачем платіжних доручень та виписок банку з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" за період з червня місяця 2013 року по жовтень місяць 2015 року відповідачем було фактично сплачено до державного бюджету орендну плату на загальну суму 313740,74 грн, а отже за вказаний період була наявна переплата на загальну суму 179280,42 грн, яка відповідно до положень п.3.9 договору №4771/04 підлягала зарахуванню в рахунок оплати наступних платежів.

За розрахунком позивача, у період з листопада місяця 2015 року по червень місяць 2017 року відповідачу було нараховано до сплати 131126,81 грн орендної плати.

При цьому в період з листопада місяця 2015 року по червень місяць 2017 року відповідачем було сплачено до державного бюджету 96654,90 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та виписками банку з рахунку відповідача за відповідний період.

За розрахунками суду, враховуючи здійснену Товариством з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" переплату в розмірі 179280,42 грн за період з червня місяця 2013 року по жовтень місяць 2015 року та оплати відповідача за період з листопада місяця 2015 року по червень місяць 2017 року на загальну суму 96654,90 грн, а також з огляду на положення п. 12.2 договору №4771/04 від 27.11.2015 щодо розповсюдження його дії на правовідносини сторін з 01.06.2013, у орендаря відсутня заборгованість перед позивачем за спірний період.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати по договору №4771/04 є необґрунтованими, документально не підтвердженими, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Крім цього не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, штрафу та інфляційних втрат, як похідні позовні вимоги.

Отже, враховуючи висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, господарський суд відмовляє в позові Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" з підстав його необґрунтованості.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача з огляду на відмову в позові.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 11.03.2019

Суддя Ю.М. Смирнова