УХВАЛА

м. Київ

05.03.2019Справа № 910/7190/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/7190/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Укрстальспецконструкція" (01042, м.Київ, вул.Чигоріна,18, )

до Приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд" (03035, м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського,45,оф.606, )

про стягнення 665 335,55 грн.

Представники сторін:

від позивача: Грабовська І.В. за дов.

від відповідача (заявника): Тараненко К.С. за дов.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 у справі № 910/7190/18, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 05.12.2018 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Укрстальспецконструкція" суму основного боргу у розмірі 473 829 грн. 99 коп., 3% річних у розмірі 33 726 грн. 00 коп., 157 780 грн. 56 коп. збитків від інфляції, 9980 грн. 03 коп. судового збору.

01.02.2019 на виконання рішення суду був виданий наказ.

18.02.2019 до суду від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 у справі № 910/7190/18 на 1 рік з моменту винесення ухвали суду рівними частинами по 55 444,63 грн. на місяць.

Ухвалою суду від 19.02.2019 подану заяву боржника про розстрочення виконання рішення суду призначено до розгляду у судовому засіданні на 26.02.2019.

25.02.2019 через канцелярію суду відповідачем подано заяву про забезпечення позову по справі № 910/7190/18.

Ухвалою суду від 26.02.2019 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Укратоменергобуд" у задоволенні заяви про забезпечення позову по справі № 910/7190/18.

Також 25.02.2019 заявником подано уточнення до заяви про розстрочення виконання рішення, в якій, враховуючи часткове списання коштів з рахунку боржника державним виконавцем в межах виконавчого провадження у даній справі, всього у сумі 66 464,62 грн., зазначає про залишок боргу перед стягувачем у розмірі 608 851,96 грн. та просить розстрочити виконання рішення суду на 1 рік з моменту винесення ухвали суду рівними частинами по 50 737,66 грн. на місяць. Вказані уточнення прийняті судом до розгляду.

У судовому засіданні 26.02.2019 з розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду було оголошено перерву до 05.03.2019.

У засіданні суду 05.03.2019 представник заявника вимоги заяви про розстрочення виконання рішення з урахуванням уточнень, підтримав, представник позивача (стягувача) проти задоволення заяви заперечував.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників заявника (боржника) та стягувача , оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутнісь підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/7190/18, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Заслухавши в ході судового засідання пояснення представника заявника по суті заяви про розстрочку виконання рішення, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд не вбачає підстав для вчинення необхідної боржнику процесуальної дії та відмовляє у розстрочці, оскільки всупереч ст. 74, 76 ГПК України, заявник не довів належними та достатніми доказами факту існування виняткових конкретних обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість такої розстрочки.

Так, описані боржником у заяві обставини щодо відносин з його контрагентами та недостатності коштів для погашення заборгованості за рішенням суду у зв'язку з використанням прибутку на сплату податків та оплату праці працівників товариства не є доказами на підтвердження підстав для розстрочення рішення суду та можливості його виконання у запропонований спосіб частинами.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки/відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки/відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Пред'являючи виконавчий документ до виконання, стягувач має законні та обґрунтовані очікування, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання, буде виконано відповідно до вимог та в порядку, встановленому законом, у розумний строк, необхідний для вчинення таких дій.

У поданій заяві боржник не надав належних доказів та не довів виняткових обставин, що були б підставою для розстрочення виконання рішення суду у даній справі, з урахуванням балансу інтересів сторін, та можливості виконання такого розстрочення.

За таких обставин, зважаючи на встановлені факти та обставини, заперечення стягувача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/7190/18, враховуючи майновий стан та баланс інтересів обох сторін.

Керуючись ст.ст. 232-234, 331 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/7190/18 відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, визначеному розділом IV ГПК України.

Дата підписання ухвали 06.03.2019

Суддя О.М.Ярмак