ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3673/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, м. Харків 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1. Управління Державної казначейської служби України у Немишлянському району м. Харкова, м. Харків, 2. Міністерство соціальної політики України, м. Київ
про стягнення 7904,82 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов.№Др-43-1218 від 28.12.2018 року, ОСОБА_2, дов.№Др-42-1218 від 28.12.2018 року

відповідача - ОСОБА_3, дов.№315/1 від 14.01.2019 року

третіх осіб - 1. не з'явився, 2. не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, м. Харків про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1560,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 6344,65 грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло,- водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинів і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 грудня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/3673/18 та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 21 січня 2019 року на 12:45 годин.

14 січня 2018 року через канцелярію господарського суду, Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради подано відзив (вхідний № 949) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

17 січня 2019 року через канцелярію господарського суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" подано клопотання (вхідний № 1350) про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Немишлянському району м. Харкова.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Міністерство соціальної політики України.

Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засіданні.

Враховуючи пункт 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України 21 січня 2019 року суд починає розгляд справи по суті.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 січня 2019 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Немишлянському району та Міністерство соціальної політики України задоволено; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Немишлянському району м. Харкова та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Міністерство соціальної політики України.

Протокольною ухвалою від 21 січня 2019 року на підставі пункту 1 частини 2 статті 251, частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерву до 13 лютого 2019 року до 11:20 годин.

Протокольною ухвалою від 13 лютого 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерву до 26 лютого 2019 року до 11:30 годин.

21 лютого 2019 року через канцелярію господарського суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" подано відповідь (вхідний № 4632) на відзив позовну заяву, яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.

21 лютого 2019 року через канцелярію господарського суду, Управлінням Державної казначейської служби України у Немишлянському району подано письмові пояснення (вхідний № 4697), які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні та у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, у відзиві на позовну заяву та у наданому уточненому відзиві проти заялених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Немишлянському району м. Харкова у судове засідання не з'явився, у наданих письмових поясненнях вказує, що позовні вимоги не зачіпляють інтересів Управління Державної казначейської служби України у Немишлянському районі м. Харкова та просить суд розглядати справу без присутності представника третьої особи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Міністерства соціальної політики України у судове засідання не з'явився.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивач, постачальник) з 01 липня 2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно рішення № 1588 від 21 травня 2015 року (переоформлена на безстрокову рішенням НКРЕКП від 08 вересня 2015 року № 2283), з 11 травня 2017 року - на підставі рішення НКРЕКП № 633 від 11 травня 2017 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" здійснює господарську діяльність з постачання природного газу для такої категорії споживачів як населення, відповідно до Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758, що діяла до 31 березня 2017 року включно (далі - Положення № 758), та відповідно до Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 року № 187, що діє з 01 квітня 2017 року (далі - Положення № 187).

01 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивачем, постачальником) та Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (відповідачем, платником) було укладено договір № 74/08 на фінансування пільг населенню, згідно умов якого постачальник здійснює постачання природного газу населенню, яке отримує пільги, а платник здійснює проведення розрахунків за спожитий газ в частині пільг, пов'язаних з споживанням природного газу населенням, яке має відповідні пільги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року № 256.

Згідно пункту 2.1.2. договору, постачальник щомісячно до 5-го числа місяця, що слідує за звітним, складає та надає платнику розрахунки на відшкодування витрати, пов'язаних з наданням пільг згідно затвердженої форми "2-пільга".

Даний договір набирає чинності з 01 липня 2015 року та діє в частині реалізації газу постачальником до 31 грудня 2015 року, а в частині провдення розрахунків за газ щодо фінансування пільг для населення - до їх повного виконання (пункт 7.1. договору).

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Підпунктом 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків, що здійснюються з державного бюджету України належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Відповідно до підпункту "б" пункту 4 частини 1 статті 89 та частини 1 статті 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян проводяться з місцевих бюджетів за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04 березня 2002 року "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 256 визначено, що Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги. Також затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно пункту 3 Порядку № 256, Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до частини 1 пункту 8 Порядку, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють в п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних пільг населенню Немишлянського району м. Харкова є Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, Кабінет Міністрів України постановою від 29 січня 2003 року № 117 затвердив Положення про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Згідно пункту 3 Положення № 117 Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад: організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації про осіб, які мають право на пільги та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга, в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність чи зупинення дії законодавчих атків, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Пунктом 11 Положення № 117 визначено, що уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга"; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга"; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрації звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

В період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року позивачем здійснено постачання природного газу пільгових категорій споживачів загальною вартістю 2577064,44 грн.

На виконання умов договору та у відповідності до вимог Положення № 117, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" надавало розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам в минулому місяці. Розрахунки за формою "2-пільга" щомісячно надавались відповідачу, після чого сторонами складались акти за формою "3-пільга".

З приписів пункту 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, чітко вбачається, що розрахунок з підприємствами та організаціями, що надають послуги, повинен проводиться щомісячно.

Відповідно до наданих позивачем актів звіряння розрахунків (форма "3-пільга") за надані послуги, на які надаються пільги (по окремим відповідним пільговим категоріям) станом на кожний місяць з листопада 2015 року на січень 2016 року чітко вбачається, яка існує заборгованість станом на відповідний місяць року.

Частиною 3 статті 254 Цивільного кодексу України передбачено, що строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, в якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день місяця.

Згідно абзаца 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04 березня 2002 року "Про затвердження Порядку фінансування видітків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", яким передбачено, що головні розпорядники місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 5 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04 березня 2002 року передбачає, що головні розпорядники коштів бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій до 22 числа місяця, що настає за звітним.

Відповідно до пункту 11 Положення № 117 та пункту 2 Постанови № 256, відповідач був зобов'язаний щомісяця звіряти інформацію, що міститься в реєстрі з отриманою від позивача інформацією та здійснювати розрахунки з ним на підставі поданих Позивачем щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги, але порушив зобов'язання та не здійснив розрахунки несвоєчасно.

Листом № 31-07310-10-24/16584 від 30 червня 2011 року Міністерство фінансів України роз'яснило, що деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні в разі, якщо він має на них право. В цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Отже, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлового-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно з законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Згідно частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно з законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Частинами 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 3% річних в сумі 1560,17 грн. та інфляційні втрати в сумі 6344,65 грн.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (61060, м. Харків, пр-кт. ОСОБА_4, буд. 48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, поточний рахунок 8 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, ) 3% річних в сумі 1560,17 грн., інфляційні втрати в сумі 6344,65 грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот та 1762,00 грн. судового збору

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено 04.03.2019 р.

Суддя ОСОБА_5