ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" березня 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/598/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву (вх. №2-1013/19 від 06.03.2019р.) про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту” до Ізмаїльської міської ради, Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради про визнання незаконними дій та визнання недійсним рішення, –

ВСТАНОВИВ:

06.03.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту” звернулось до господарського суду із позовною заявою до Ізмаїльської міської ради, Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради про визнання незаконними дій Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради, спрямованих на дострокове розірвання договору оренди нежитлових приміщень та надвірних споруд по вул. Героїв Сталінграду, буд. 45-47, укладеного з позивачем; про визнання незаконним та скасування рішення Ізмаїльської міської ради від 19.01.2019р. №4794-VII „Про надання згоди на дострокове розірвання договору оренди нежитлових приміщень та надвірних споруд по вул. Героїв Сталінграду, буд. 45-47, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту”.

В обґрунтування заявлених позовних вимог у поданій до суду позовній заяві позивачем було наголошено, що відповідачами із порушенням приписів чинного законодавства та положень договору оренди від 29.04.1997р. було прийнято рішення про дострокове розірвання договору оренди, що свідчить про наявність підстав для визнання дій Фонду незаконними та рішення міської ради недійсним.

Звертаючись до господарського суду із позовною заявою товариством з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту” було заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Ізмаїльській міській раді та Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради до закінчення розгляду справи судом вчиняти дії, спрямовані на виселення (звільнення приміщень) позивача із не житлової будівлі та надвірних споруд, які розташовані за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, 45-47.

За переконанням позивача, необхідність вжиття заходів забезпечення позову пов’язується із фактом отримання позивачем листа Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради від 18.01.2019р. №01/04-25, відповідно до якого позивача було повідомлено про необхідність у строк до 01.02.2019р. звільнити орендоване приміщення та передати його Фонду, у зв’язку з прийняттям Ізмаїльською міською радою рішення від 19.01.2019р. №4794-VII „Про надання згоди на дострокове розірвання договору оренди нежитлових приміщень та надвірних споруд по вул. Героїв Сталінграду, буд. 45-47, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту”.

Наведене, за переконанням товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту”, свідчить про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки наслідком виселення позивача із орендованого приміщення буде порушення навчального процесу, так і необхідність звернення позивача до суду із позовом про зобов’язання не чинити перешкоди та вселення.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст.ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За приписами абзацу 3 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Верховний Суд у постанові від 16.08.2018р. по справі №910/1040/18 дійшов висновку, що у випадку звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а не підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе відновити свій правовий стан, який існував до імовірного порушення його прав.

За результати надання правової оцінки доводам товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту” господарський суд першочергово вважає за необхідне зауважити, що предметом позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту” є визнання незаконними дій та визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, у зв’язку з прийняттям якого, за переконанням позивача, було порушеного права останнього на користування орендованим приміщенням.

Зі змісту рішення Ізмаїльської міської ради від 19.01.2019р. №4794-VII вбачається, що відповідачем було надано згоду на розірвання договору оренди, який, в свою чергу, може бути розірвано лише з підстав, передбачених умовами договору або приписами чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини. При цьому, рішення щодо виселення товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту” з орендованих приміщень вказаним відповідачем прийнято не було. Наведене дозволяє господарському суду дійти висновку, що з огляду на предмет заявленого позову обраний позивачем захід забезпечення позову не є адекватним змісту позовних вимог.

При цьому, господарський суд зауважує, що лист Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради від 18.01.2019р. №01/04-25 із пропозицією звільнити приміщення не є достатнім доказом для задоволення заявленого позивачем клопотання.

У зв’язку з викладеним, суд визнає необґрунтованими доводи товариства з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту”, наведені в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, що має наслідком необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову (вх. №2-1013/19 від 06.03.2019р.) товариству з обмеженою відповідальністю „Ізмаїльський інститут водного транспорту” – відмовити.

Ухвала набрала законної сили 11.03.2019р. та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна