ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 Справа № 917/2039/17

за позовною заявою Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Автозаводське" вул. 1905 року, 32, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022

про визнання недійсним протоколу

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; ОСОБА_1 районна адміністрація виконкому Кременчуцької міської ради, провулок Льва Толстого, будинок 38, м.Кременчук, Полтавська область, 39623

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

від третьої особи: не з'явився

У грудні 2017 року комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство "Автозаводське" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання недійсним протоколу засідання комісії з розгляду акту про порушення споживачем правил користування електричною енергією № 00002721 від 31.08.2017.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.04.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.07.2018, відмовлено в задоволенні позову.

Постановою від 03.10.2018 Верховний суд рішення господарського суду Полтавської області від 05.04.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 у справі за № 917/2039/17 скасував, а справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

13.11.2018 справа № 917/2039/17 повернута до Господарського суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою від 16.11.2018 суд постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 11.12.2018; викликати учасників справи у підготовче засідання; запропонувати відповідачеві протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов з урахуванням вказівок, зазначених в Постанові Верховного суду від 03.10.2018.

Ухвалою від 11.12.2018 суд постановив відкласти підготовче засідання на 08.01.2019.

26.12.2018 від відповідача надійшов відзив, в якому він проти позову заперечує.

Ухвалою від 08.01.2019 суд постановив залучити до участі в розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 районну адміністрацію виконкому Кременчуцької міської ради; продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкласти підготовче засідання на 07.02.19; запропонувати третій особі надати документально підтверджені письмові пояснення; запропонувати сторонам вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження; викликати учасників справи в підготовче засідання.

21.01.19 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 542 від 21.01.19).

31.01.19 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 868 від 31.01.19).

05.02.19 від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача (вх. № 990 від 05.02.19).

06.02.19 від третьої особи надійшли пояснення на відзив позивача по справі та заява про проведення підготовчого засідання без участі представника третьої особи (вх. № 1131 від 06.02.19).

Ухвалою від 07.02.2019 суд постановив закрити підготовче провадження у справі №917/2039/17, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 19.02.19, викликати учасників справи в судове засідання.

Під час розгляду справи, сторони надали пояснення по суті спору, за змістом яких вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю, а відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову.

При розгляді справи по суті судом було заслухано вступне слово, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 19.02.19. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Працівниками відповідача складено акт про порушення № 00002721 від 16.06.2017, яким зафіксовано порушення правил ПКЕЕ (а.с.16), що полягає у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або проводів до мережі електропередавальної організації, а саме: приєднання власних струмоприймачів до мережі енергопостачальника та без укладення договору про постачання електричної енергії у приміщенні за адресою м. Кременчук, проспект Свободи,80.

В ОСОБА_4 також, зокрема, зазначено "Характеристика об"єкта нежитлове приміщення КГ ЖЕП "Автозаводське"

Від електропередавальної організації вказаний акт підписано інспекторами Редько О.Л., Сидоренко А.С., зам.начальника інспекції КФ ПАТ ПОЕ ОСОБА_5

Представник споживача ОСОБА_6І від підпису відмовився, про що зроблена відмітка в акті.

Факт відмови від підпису підтверджується ОСОБА_4 про відмову споживача від підпису в1д 16.16.2017 р. №00002721, підписаним вищезазначеним працівниками відповідача а також зав.госп. ОСОБА_1 райдержадміністрації ОСОБА_7 ( а.с.15). В ОСОБА_4, зокрема, зазначено "назва юридичної особи - ЖЕП "Автозаводське", представник споживача від підпису відмовися".

За результатами виявленого порушення в акті визначено обов'язок споживача з'явитися 29.06.2017 р. на засідання комісії енергопостачальника для розгляду акта про порушення ( а.с.16).

Комісія Кременчуцької філії ПАТ "Полтаваобленерго" у складі голова комісії - ОСОБА_8; члени комісії - ОСОБА_9; ОСОБА_10; Шпортун .М., розглянула ОСОБА_4 про порушення від 16.06.2017 року за №00002721, з метою визначення обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, яка підлягає оплаті споживачем, про що і було складено вищезазначений Протокол. Відповідно до ОСОБА_4 про порушення, споживач, тобто КГЖЕП "Автозаводське", здійснив самовільне підключення електроустановки до електричної мережі Відповідача у нежитловому приміщенні, за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, 80.

За рішенням комісії Кременчуцької філії ПАТ "Полтаваобленерго" підсумки величини обсягу та вартості не облікованої електроенергії складають: 117 455,35 грн. тому числі ПДВ 20%), нараховані суми повинні бути сплачені в термін до 30.09.2017 р.( а.с.20).

КГЖЕП "Автозаводське" заперечує щодо правильності прийнятого рішення з наступних підстав.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником нежитлового приміщення загальною площею 97,4 кв.м. розташованого за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, буд. 80, є Кременчуцька міська рада Полтавської області.

На підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 16.12.2016 року за № 1236 було продовжено дію договору оренди від 30.12.2016р. за № 798 строком на 1 рік, та передано вказане нежитлове приміщення ОСОБА_1 районній адміністрації виконавчого комітету Кременчуьцької міської ради (орендарю) до службових цілей, про що складено акт приймання-передачі між ОСОБА_1 районною адміністрацією виконкому Кременчуцької міської ради та КГЖЕП "Автозаводське" від 30.12.2016 року.

Згідно з п. 5.7 договору оренди, орендар зобов'язаний укласти договори з виконавцями житлово-комунальних послуг .

Службовою запискою від 21.06.2017 року за № 01-30/3357 ОСОБА_1 адміністрація виконкому Кременчуцької міської ради (орендар) повідомила про відмову Кременчуцької філії ПАТ "Полтаваобленерго" від укладення договору на постачання електричної енергії до нежитлового приміщення за адресою: м. Кременчук просп. Свобод, 80.

На виконання Програми розвитку комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства "Автозаводське" затвердженої рішенням Кременчуцької міської ради XXI сесії VII скликання від 29 листопада 2016 року, в якій передбачено здійснення заходів щодо відкриття точок обліку на об'єктах, які перебувають на балансі підприємства, КГЖЕП "Автозаводське" здійснювало заходи із відкриття точки обліку у нежитловому приміщенні по просп. Свободи, 80, а саме, на виконання листа Кременчуцької філії ПАТ "Полтаваобленерго" від 06.12.2016 року за № 04-36/14341, розпочало підготовку пакету документів передбачених п. 5.4. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.17.1996 р. № 28 (зі змінами та доповненнями), а також здійснило монтаж електролічильника у окремому боксі із можливістю пломбування цього боксу та оглядового скла, з метою його подальшого підключення до існуючих електромереж після відкриття точки обліку електроенергії на КГЖЕП "Автозаводське"

КГЖЕП "Автозаводське" не підключало вказане нежитлове приміщення до існуючих електромереж. І оскільки, приміщення вже було передано по акту приймання-передачі, відповідно до рішення виконкому Кременчуцької міської ради, про передачу в оренду нежитлових приміщень, КГЖЕП "Автозаводське" має право здійснювати тільки нагляд за цільовим його використанням.

Також, позивач вказав, що під час складання ОСОБА_4 про порушення за № 00002721, представник КГЖЕП "Автозаводське" - головний інженер ОСОБА_6, присутнім не був.

Відповідач заперечує проти позову з наступних підстав.

На момент звернення Позивача до Кременчуцької філії дане приміщення значилося відключеним від електроенергії оскільки, у відповідності до Заяви ТОВ Житлорембудсервіс (колишній користувач приміщенням) № 01-06/1553 від 11.08.2009 р. точку обліку по вул. 60 років Жовтня, 80 (проспект Свободи, 80) було закрито, що підтверджується Додатковою угодою № 5 від 09.09.2009 р. про внесення змін до Договору № 220 від 01.08.2008 р. та заявкою інспектора в розрахункову групу на закриття точки обліку по даній адресі.

Відповідно до ч.3. ст.5.1 Правил користування електричною енергією, між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.12.2007р. № 1298, КГЖЕП Автозаводське утримує на балансі житловий фонд м. Кременчука, у тому числі нежитлові приміщення у житлових будинках, а також окремо-стоячі адміністративні будівлі комунальної власності територіальної громади міста Кременчука.

Таким чином, між КГЖЕП "Автозаводське" (надалі - Позивач), як балансоутримувачем об'єктів нерухомості комунальної власності м. Кременчука, та Кременчуцькою філією ПАТ "Полтаваобленерго", яка є відокремленим підрозділом ПАТ "Полтаваобленерго" (надалі - Відповідач), було укладено Договір про постачання електричної енергії від 18 березня 2016 року за № 4067 до нежитлового приміщення за адресою: м. Кременчук, вул. Небесної сотні (колишня вул. Пролетарська), 54.

02 вересня 2016 року на адресу Кременчуцької філії з боку КГЖЕП Автозаводське було направлено листа за № 01-07/572, яким повідомляється про те, що у зв'язку з передачею на баланс Позивача цілого ряду нежитлових приміщень, в тому числі і за зазначеною адресою, він має намір в короткостроковій перспективі переоформити чи відкрити нові точки обліку. Як вбачається із змісту позовної заяви та відповіді на відзив Комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство Автозаводське починаючи з кінця 2016 року неодноразово зверталось до ПАТ Полтаваобленерго із заявами про укладення договору постачання електричної енергії на обєкт нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: проспект Свободи, 80, м. Кременчук.

Після надання необхідного пакету документів, що передбачені п. 5.4. Правил користування електричною енергією, ПАТ Полтаваобленерго та Комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство Автозаводське уклали додаткову угоду № 7 від 02.10.2017 року про внесення доповнено до договору про постачання електричної енергії № 4067 від 18.03.2016 року. Згідно умов вказаної додаткової угоди на підставі звернення споживача договір про постачання електричної енергії № 4067 від 18.03.2016 року доповнено обєктом нежитлове приміщення (офіс), м. Кременчук, проспект Свободи, 80.

Інформація про те, що при складанні ОСОБА_4 головний інженер ОСОБА_6 не був присутній на об'єкті, є недостовірною і спростовується тим, що на складеному акті про відмову від підпису є напис про те, що відмову від підпису підтверджує представник ОСОБА_1 районної адміністрації ОСОБА_4, якого запросив до участі у перевірці саме представник Позивача.

Відмітка про відмову від підпису в ОСОБА_4 про порушення, підписання ОСОБА_4 трьома представниками Постачальника електричної енергії та складений ОСОБА_4 про відмову від підпису є належними доказами оскільки, їх порядок складання передбачений п. 6.41. Правил користування електричною енергією (далі Правила) та п. 4.1. ОСОБА_6 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі ОСОБА_6).

Про наявність договору оренди №798 від 30.12.2016 р. та акт приймання-передачі нерухомого майна від 03.01.2017 р. відповідачу стало відомо лише під час засідання комісії.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що "господарські суди не здійснили дослідження договору оренди № 798 від 30.12.2016 та акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.12.2016, не надали їм належної правової оцінки. З врахуванням цих доказів судами не вчинено жодних дій з встановлення особи, яка на момент спірної перевірки здійснювала безпосереднє споживання електричної енергії у нежитловому приміщенні за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 80. Дослідження зазначених доказів та встановлення вказаних обставин є необхідною умовою для правильного вирішення спору.".

Також, суд касаційної інстанції вказав, що "Окрім того, неможливо погодитись і з посиланнями господарських судів на норми ст.ст. 26 та 27 Закону України "Про електроенергетику" як обґрунтування відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів зазначає, що на дату проведення перевірки позивача (16.06.2017) та засідання комісії з розгляду акту про порушення (31.08.2017) правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначено у Законі України "Про ринок електричної енергії", який набув чинності 11.06.2017.

Враховуючи викладене, колегія суддів зробила висновок, що з врахуванням викладеного, оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з'ясувати дійсні обставини справи та досліджувати докази, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, в постанові ВС України від 03.10.2018р. вказано, що "під час нового розгляду суду необхідно врахувати викладене, належним чином дослідити всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, встановити наявність чи відсутність підстав для скасування рішення ПАТ "Полтаваобленерго", оформленого протоколом № 00002721 від 31.08.2017 засідання комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією від 16.06.2017 з врахуванням договору оренди № 798 від 30.12.2016 укладеного між виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради та ОСОБА_1 районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.12.2016, ухвалити рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 236 - 238 ГПК України.".

Статтею 316 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов"язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

У відзиві на позов з урахуванням вказівок, зазначених в Постанові Верховного суду від 03.10.2018 відповідач вказав, що посилання господарських судів на ЗУ Про електроенергетику є помилковим оскільки, на час проведення перевірки та розгляду ОСОБА_4 про порушення і складання оскаржуваного Протоколу даний нормативний акт втратив чинність, а відносини в сфері електроенергетики регулювалися ЗУ Про ринок електричної енергії, який набув чинності 11.06.2017 року.

Щодо висновку Верховного суду про недослідженість договору оренди № 798 від 30.12.2016 року та акта приймання-передачі нерухомого майна від 30.12.2016 p., відсутність належної правової оцінки та встановлення особи, яка на момент спірної перевірки здійснювала безпосереднє споживання електричної енергії у нежитловому приміщенні за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 80 відповідач зазначив, що всі дані аспекти були досліджені судами, але господарські суди обмежилися тим, що зазначили в своїх рішеннях лише про те, що про договір оренди і про акт приймання-передачі Відповідачу стало відомо лише під час засідання комісії з розгляду акта про порушення.

При цьому, відповідач повідомив, що посилання позивача на те, що споживачем в даному випадку він не може бути з огляду на наявність договору оренди № 798 від 30.12.2016 є необгрунтованим, оскільки спростовується листами самого Позивача, перший з них датований 02.09.2016 р. за № 01-07/572 тобто, за три місяці до укладення договору оренди. В даних листах саме позивач висловив бажання оформити договірні відносини по електрозабезпеченню даного приміщення. В той час, як Договір оренди укладено пізніше - 30 грудня 2016 р.

На момент складання ОСОБА_4 про порушення Постачальник електричної енергії не мав договірних відносин по даному приміщенню, вона значилося відключеним.

Крім того, відповідач вказав, що після укладення наданого в матеріали справи договору оренди, ПАТ Полтаваобленерго чи його структурний підрозділ - Кременчуцька філія не лише не отримували з боку балансоутримувача приміщення зазначеного договору оренди, а й взагалі, ніяких повідомлень про зміну сторони в договірних перемовинах не надходило.

Більше того, листом № 04-36/14341 від 06.12.2016 р. ПАТ Полтаваобленерго надало згоду на укладення договору, в тому числі і на приміщення по проспекту Свободи, 80. 19 грудня 2016 р. Кременчуцькою філією зареєстрована Заява КГРЖЕП Автозаводське на укладення договору про постачання електричної енергії в зазначене нежитлове приміщення, а 02 жовтня 2017 р. була укладена Додаткова угода до Договору про постачання електричної енергії № 4067 від 18.03.2016 р. про доповнення Переліку обєктів новими точками обліку, в тому числі і по проспекту Свободи, 80.

Відповідач також звертає увагу, що ініціатива укладення договору має бути виявлена саме споживачем. Це є виключно його бажання користуватися електричною енергією чи ні, а постачальник електричної енергії у відповідності до п. 8.2. ПКЕЕ зобовязаний, зокрема, укладати договори про постачання електричної енергії з усіма споживачами, які заявили про бажання купувати електричну енергію

Таким чином, відповідач робить висновок, що у спірних взаємовідносинах з електрозабезпечення електроустановок за адресою м. Кременчук, проспект Свободи, 80 фактичним Споживачем електричної енергії в розумінні нормативних чинників було і є саме КЖЕП Автозаводське.

У відповіді на позов, що подана позивачем при новому розгляді, він зазначає, що термін "споживач електричної енергії" необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема, як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання, що вбачається зі змісту положень підпункту 1 пункту 10.2 Правил користування електричною енергією (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 р. у справі № 15/147/10).

Длядонарахування споживачу суми електроенергії визначальним є факт порушення Правил особою, яка вчинила правопорушення. Якщо ж таку особу встановити неможливо, то відповідає власник майна або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна (зокрема, правом володіння).

Позивач стверджує, що відповідач знав про існування договору оренди приміщення, оскільки вже під час перевірки та складання акту про порушення 16 06.2017р. був присутнім представник орендаря - зав.господарством ОСОБА_1 райдержадміністрації ОСОБА_4, про що відповідачем було зазначено в акті про відмову споживача від підпису від 16.06.2016р.

Крім того, зауважує позивач, обов'язок звернутись до ПАТ Полтаваобленерго як постачальника електроенергії для укладення відповідного договору договором оренди приміщення покладався саме на орендаря, обов'язку у КГЖЕП Автозаводське повідомляти постачальника електроенергії про укладення договору оренди приміщення жодними нормами не передбачено.

Згідно пояснень залученої при новому розгляді особи, яка є орендарем за договором оренди № 798 від 30.12.2016, укладення договору про постачання електричної енергії не входило в обовязок Орендаря.

Третя особа також вказала, що позивач, звертаючись до відповідача з відповідним проханням щодо відкриття точки обліку енергоносіїв за адресою м. Кременчук, проспект Свободи, 80, усвідомлював необхідність вчинення даних дій саме ним як балансоутримувачем.

При прийнятті рішення, враховуючи вказівки викладені в постанові Верховного Суду, суд виходив з наступного.

Пунктом 1.3. ПКЕЕ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженим власником особою) та постачальником електричної енергії за врегульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженим власником особою) за неврегульованим тарифом.

Відповідно до п. 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до ч. 3. ст. 5.1 Правил користування електричною енергією, між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

Судом встановлено, що у приміщенні за адресою м. Кременчук, проспект Свободи, 80 без укладення договору про постачання електричної енергії відбулося приєднання струмоприймачів до мережі енергопостачальника.

Даний факт, що є порушенням правил ПКЕЕП, зафіксовано працівниками відповідача у акт про порушення № 00002721 від 16.06.2017.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником нежитлового приміщення загальною площею 97,4 кв.м. розташованого за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, буд. 80, є Кременчуцька міська рада Полтавської області.

Нежитлове приміщення, розміщене по проспекту Свободи, 80 в м. Кременчуці, перебуває на балансі КГЖЕП Автозаводське (позивача) відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 24.12.2007р. № 1298.

Однак, вказане приміщення було передане в оренду іншій юридичній особі, а саме: ОСОБА_1 районній державній адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради на підставі Договору оренди майна № 798 від 30.12.2016р.

Факт передачі вказаного приміщення підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 30.12.2016.

Відповідач у відзиві на позов стверджує, що він дізнався про існування договору оренди приміщення тільки на засіданні комісії для розгляду акта про порушення.

Дане твердження відповідача не спростоване позивачем при розгляді справи. Посилання позивача на те, що це не відповідає дійсності, оскільки під час перевірки та складання акту про порушення 16.06.2017р. був присутнім представник орендаря - зав.господарством ОСОБА_1 райдержадміністрації ОСОБА_4, про що відповідачем було зазначено в акті про відмову споживача від підпису від 16.06.2016р. суд вважає необгрунтованим, так як присутність представника ОСОБА_1 райдержадміністрації при складанні акту не є прямим доказом про обізнаність відповідача щодо правовідносин передання майна за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, буд. 80 в оренду.

В постанові ВС України від 03.10.2018р. вказано, що під час нового розгляду суду необхідно належним чином дослідити всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, встановити наявність чи відсутність підстав для скасування рішення ПАТ "Полтаваобленерго", оформленого протоколом № 00002721 від 31.08.2017 засідання комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією від 16.06.2017 з врахуванням договору оренди № 798 від 30.12.2016 укладеного між виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради та ОСОБА_1 районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та акту приймання-передачі нерухомого майна від 30.12.2016.

На виконання вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, і які є обов"язковими для суду першої під час нового розгляду справи, судом досліджено умови договору оренди № 798 від 30.12.2016.

Так, в договорі оренди приміщення № 798 від 30.12.2016р. (п. 5.7) сторони передбачили, що орендар зобов'язаний укласти з відповідними службами окремі договори про надання комунальних послуг.

Суд зазначає, що з тексту даного пункту договору не вбачається обовязок Орендаря самостійно укладати договір на електрозабезпечення приміщення. Дане підтверджується Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1236 від 16 грудня 2016 p., яким продовжуються договори оренди приміщень, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука, де в п. З перелічено з ким саме мають обовязок Орендарі укласти договори - Орендарям укласти з балансоутримувачами договори на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, товариствами з обмеженою відповідальністю Житлорембудсервіс і Добробит, договори на відшкодування витрат, повязаних з утриманням будинків та прибудинкових територій та з Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 на вивіз сміття. Даний перелік носить вичерпний перелік і, Договір оренди не міг суперечити Рішенню міськради і містити інше.

Тобто, укладення договорів про постачання електричної енергії завідомо не входило в обовязок Орендарів оскільки, попереднім Рішенням Кременчуцької міської ради від 29 листопада 2016 р. була затверджена Програма розвиту КГЖЕП Автозаводське та виділено кошти з місцевого бюджету на відкриття точок обліку споживання енергоносіїв в нежитлових приміщеннях, що і було виконано адміністрацією Позивача.

Вказане вище свідчить про те, що лише наявність договору оренди № 798 від 30.12.2016 (про який відповідач був необізнаний на момент складення акту) не може вказувати на наявність підстав для нарахування саме орендарю коштів за необліковану електроенергію.

Для встановлення наявності чи відсутності підстав для скасування рішення ПАТ "Полтаваобленерго", оформленого протоколом № 00002721 від 31.08.2017 засідання комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією від 16.06.2017 судом враховано, що положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії", ПКЕЕ та ОСОБА_6 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656, передбачено, що саме споживач зобов'язаний оплатити вартість недоврахованої електричної енергії.

Термін "споживач електричної енергії" необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема, як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання, що вбачається зі змісту положень підпункту 1 пункту 10.2 Правил користування електричною енергією (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 р. у справі № 15/147/10).

Для донарахування споживачу суми електроенергії визначальним є факт порушення Правил особою, яка вчинила правопорушення. Якщо ж таку особу встановити неможливо, то відповідає власник майна або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна (зокрема, правом володіння). Таку правову позицію виклав Вищий господарський суд України у своїй постанові від 15.07.2014 N910/23542/13.

Відповідно до правової позиції, що міститься в постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання" від 16.12.2015 № 3, у вирішенні спорів про стягнення вартості електричної енергії, спожитої внаслідок самовільного підключення до об'єктів електроенергетики, та визначенні особи, яка є споживачем та належним відповідачем у спорі, судам слід виходити з приписів положень 319, 322 ЦК України та враховувати, що відповідальність щодо належного утримання майна несе власник цього майна або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна (зокрема, правом володіння).

Матеріалами справи підтверджено, що між КГЖЕП "Автозаводське" (надалі - Позивач), як балансоутримувачем об'єктів нерухомості комунальної власності м. Кременчука, та Кременчуцькою філією ПАТ "Полтаваобленерго", яка є відокремленим підрозділом ПАТ "Полтаваобленерго" (надалі - Відповідач), було укладено Договір про постачання електричної енергії від 18 березня 2016 року за № 4067 до нежитлового приміщення за адресою: м. Кременчук, вул. Небесної сотні (колишня вул. Пролетарська), 54.

02 вересня 2016 року на адресу Кременчуцької філії з боку КГЖЕП Автозаводське було направлено листа за № 01-07/572, яким повідомляється про те, що у зв'язку з передачею на баланс Позивача цілого ряду нежитлових приміщень, в тому числі і за зазначеною адресою, він має намір в короткостроковій перспективі переоформити чи відкрити нові точки обліку. Як вбачається із змісту позовної заяви та відповіді на відзив Комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство Автозаводське починаючи з кінця 2016 року неодноразово зверталось до ПАТ Полтаваобленерго із заявами про укладення договору постачання електричної енергії на обєкт нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: проспект Свободи, 80, м. Кременчук.

Після надання необхідного пакету документів, що передбачені п. 5.4. Правил користування електричною енергією, ПАТ Полтаваобленерго та Комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство Автозаводське уклали додаткову угоду №7 від 02.10.2017 року про внесення доповнено до договору про постачання електричної енергії № 4067 від 18.03.2016 року. Згідно умов вказаної додаткової угоди на підставі звернення споживача договір про постачання електричної енергії № 4067 від 18.03.2016 року доповнено об"єктом нежитлове приміщення (офіс), м. Кременчук, проспект Свободи, 80.

Дії саме позивача, направлені на оформлення договіних відносив з відповідачем для постачання електричної енергії на об»єкт нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: проспект Свободи, 80, м. Кременчук спростовують його твердження щодо того, що ОСОБА_1 районна адміністрація в даному випадку є споживачем електричної енергії на зазначеному вище об»єкті нежитлового приміщення.

При цьому, судом враховано, що документальні докази про звернення самого Орендаря приміщення за укладенням договору про постачання електричної енергії в справі відсутні, більше того, про їх відсутність повідомляється в ОСОБА_11 № 01-03/539 від 30.06.2017 p., який КЖЕП Автозаводське направило на імя Заступника міського голови ОСОБА_12 де вказується, що письмових підтверджень того, що ПАТ Полтаваобленерго відмовило ОСОБА_1 районній адміністрації в укладенні договору на електропостачання немає. Копію даного листа було долучено Позивачем до матеріалів справи.

Також суд вказує, що позивачем в матеріали справи були надані платіжні доручення, якими ОСОБА_1 райвиконком сплачував кошти за електричну енергію КГЖЕП «Автозаводському з приводу постачання електричної енергії в нежитлове приміщення по проспекту Свободи, 80.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме Позивач виступає в ролі балансоутримувача приміщення та розпорядника і користувача (споживача) електричною енергією по даному обєкту.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

З огляду на встановлений вище факт, що саме позивач в даному випадку є споживачем електричної енергії, його посилання на відсутність підстав для нарахування його підприємству коштів за необліковану електроенергію судом відхиляються як необгрунтовані.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду позові та відзивах, усних та письмових поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Суд зазначає, що при розгляді справи позивач не зазначав про відсутність зафіксованого в ОСОБА_4 № 00002721 від 16.06.2017 порушення правил ПКЕЕ, що полягає у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або проводів до мережі електропередавальної організації, а саме: приєднання власних струмоприймачів до мережі енергопостачальника та без укладення договору про постачання електричної енергії.

Судом враховано, що відповідно до п. 6.42 та 6.43 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку особа споживала за відсутності укладеного договору про постачання електричної енергії, застосовуються положення ПКЕЕ та ОСОБА_6.

З протоколу засідання комісії з розгляду акта про порушення ПКЕЕ вбачається, що нарахування відповідачу проводилсь на підставі пп. 5 п. 2.1 ОСОБА_6.

Відповідно до п.5 п. 2.1. Методики її положення застосовуються на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Відповідно до п. 2.6 ОСОБА_6 у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї ОСОБА_6 та за умови відсутності договору, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою: W доб. с.п. = P с.п. · t вик. с.п

Судом встановлено, що із розрахунку обсягу та вартості електроенергії на підставі акта порушення ПКЕЕ, позивач здійснив нарахування за період з 16.06.20126по 16.06.2017, тобто для розрахунку загального обсягу електричної енергії взяв сумарну кількість днів за 1 рік.

Позивач не вказував на неправильність визначеного обсягу недоврахованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків.

Відповідно до ст. ст. 13, 73, 74, 77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та враховуючи, що саме Позивач виступає в ролі балансоутримувача нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: проспект Свободи, 80, м. Кременчук, та розпорядника і користувача (споживача) електричною енергією по даному обєкту, суд дійшов висновку про правомірність складеного акту про порушення та відсутність правових підстав для недійсним протоколу засідання комісії з розгляду акту про порушення споживачем правил користування електричною енергією № 00002721 від 31.08.2017.

При цьому, суд відзначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом до особи, діями якої позивачу завдано шкоди, за наявності підстав для такого звернення та за умови підтвердження належними та допустимими доказами факту порушення його прав і законних інтересів (аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №910/6959/17).

Враховуючи наведені обставини справи, положення законодавства, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірним та скасування рішення ПАТ "Полтаваобленерго" у формі протоколу засідання комісії з розгляду ОСОБА_4 про порушення ПКЕЕ для населення від 31.08.2017 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.03.19.

Суддя Киричук О.А.