УХВАЛА

м. Київ

11.03.2019Справа № 910/23961/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ"

про відвід судді

у справі № 910/23961/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 22.05.2017р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними пунктів 2 і 12 рішення від 29.09.2016 №448-р

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні колегії суддів Господарського суду міста Києва у складі головуючого судді Зеленіної Н.І., суддів Трофименко Т.Ю. та Смирнової Ю.М., перебуває заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 22.05.2017 р. у справі № 910/23961/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ" до Антимонопольного комітету України, про визнання недійсними пунктів 2 і 12 рішення від 29.09.2016 № 448-р.

27.02.2019 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про відвід судді Зеленіної Н.І від розгляду справи № 910/23961/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 визнано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ" від 27.02.2019 про відвід судді Зеленіній Н.І. необґрунтованою та передано матеріали справи № 910/23961/16 для розгляду заяви про відвід судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2019, справу № 910/23961/16 передано на розгляд судді Гумеги О.В. для вирішення питання про відвід судді Зеленіної Н.І.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ" про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/23961/16 (далі також - заява про відвід судді), суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Заява про відвід судді мотивована наступним:

- суддею Зеленіною Н.І. прийнято рішення від 07.03.2018 у справі №910/23605/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Серв'є Україна" до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсними пунктів 1-5 та повністю недійсними пунктів 6-10 рішення Антимонопольного комітету України від 29.09.2016 №448-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким у задоволенні позову відмовлено повністю;

- суддею Зеленіною Н.І. прийнято рішення від 27.02.2019 у справі №910/13306/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОШ УКРАЇНА", Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ", Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ЦЕНТР ФАРМАЦІЯ" до Антимонопольного комітету України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Приватне акціонерне товариство "Альба Україна", про визнання частково недійним рішення Антимонопольного комітету України № 377-р від 02.08.2018, яким у задоволенні позову відмовлено повністю;

- на думку позивача, суддя Зеленіна Н.І. приймаючи участь у провадженнях, що стосуються аналогічних висновків щодо схожих за своєю суттю обставин та оцінюючи одні й ті самі вертикальні відносини (справи №910/23605/16 та №910/23961/16), вже має власну позицію відносно підходів АМКУ; суддею сформовані певні внутрішні переконання та позиція стосовно правовідносин між сторонами справи, що може поставити під сумнів безсторонність судді;

- позивач також зазначив, що суддя Зеленіна Н.І. при розгляді даної справи №910/23961/16 не може дійти протилежних висновків щодо того ж самого рішення АМКУ №448-р., яке було предметом розгляду справи №910/23605/16;

- на думку позивача, наведені обставини унеможливлюють реалізацію права сторін на повний об'єктивний та неупереджений розгляд справи, зокрема ставить під сумнів об'єктивність та неупередженість судді Зеленіної Н.І. по відношенню до даного спору у справі №910/23605/16.

Судом враховано, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція) закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення Суду у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 09.01.2013).

У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" (заява 16695/04) від 15.07.2010).

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно частини 1 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За приписами ч. 7, 8, 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Дослідивши заяву про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/23961/16, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з підстав, зазначених у заяві представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ", оскільки в якості обставин, які викликають сумніви щодо неупередженості судді Зеленіної Н.І., заявником зазначено виключно про свою незгоду з процесуальними рішеннями судді у справах № 910/13306/18, № 910/23605/16.

Крім того, розгляд суддею тотожних справ зі схожими позовними вимогами не може свідчити про упередженість та необ'єктивність судді при розгляді та формуванні правової позиції при вирішенні по суті іншого спору в іншій справі.

Отже, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді, тоді як інші підстави для відводу судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи, визначені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 35, ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ" у заяві про відвід судді не зазначені та судом не встановлені.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ" про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/23961/16 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БАДМ" про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/23961/16 відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 11.03.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Гумега