ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1387/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Корж В.М. - адвокат за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" (м. Черкаси) до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (м. Черкаси) про стягнення 12 970 150,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 12 970 150,86 грн., з яких 10 000 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги, 2 379 191,96 грн. інфляційних втрат та 590 958,90 грн. як 3 % річних на підставі договору про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги № 391-304 від 13.12.2016, укладеного між сторонами у справі.

Справа слухається за правилами загального позовного провадження.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання жодного разу не з'явився, у відзиві на позовну заяву № 534/09-03 від 28.01.2019 ( а.с. 44-47) вказав про перебування підприємства у скрутному фінансовому становищі та у процедурі банкрутства, яка триває з 2004 року, на неможливість самостійного розпорядження коштами за продану електроенергію, через спрямування всіх доходів на рахунки ДП "Енергоринок" та ін. Відповідач проти існування заборгованості за позовними вимогами не заперечує, однак вказує на відсутність підстав для стягнення з себе на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних через неспроможність виконати свої фінансові зобов'язання із вказаних об'єктивних причин.

Явка учасників процесу в засідання не визнавалася обов'язковою.

У судовому засіданні 04.03.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, оскільки згідно ст. 42 ГПК України участь у розгляді справи є правом, а не обов'язком учасника справи.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши наявні у справі докази і заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

Як вбачається із матеріалів справи:

13.12.2016 між публічним акціонерним товариством "Азот" (далі - Позикодавець, позивач по справі) та публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" (далі - Позичальник , відповідач по справі) було укладено договір № 391-304 про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги (а.с. 12-13), у відповідності до якого Позикодавець передає Позичальнику грошові кошти без нарахування процентів за їх користування в розмірі, визначеному в п. 2.1. цього договору, а Позичальник зобов'язався повернути допомогу у визначений цим договором строк ( п. 1.1 договору).

Розмір допомоги становить 10 000 000,00 (десять мільйонів гривень) ( п. 2.1).

Позикодавець передає допомогу Позичальникові протягом 5-ти банківських днів з дати підписання цього договору ( п. 3.1. договору).

Строк повернення коштів фінансової допомоги встановлюється до 31 грудня 2016 року ( п. 4.2. договору).

Договір діє до 31 грудня 2016 року (включно), а в частині взаєморозрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань по цьому договору ( п. 8.2. договору).

На виконання умов договору № 391-304 від 13.12.2016 позивачем перераховано відповідачу безпроцентну фінансову допомогу в розмірі 10 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21605 від 13.12.2016 ( а.с. 14).

Відповідно до п. 5.1. договору Позичальник зобов'язався повернути Позикодавцеві фінансову допомогу до 31.12.2016.

За доводами представника позивача, зміни до вказаного договору сторонами не вносилися, договір не розривався та не визнавався недійсним.

Станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість за договором №391-304 від 13.12.2016 про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги у сумі 10 000 000,00грн. відповідачем не сплачена, чим порушені права позивача.

В силу приписів ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Строк виконання зобов'язання по поверненню фінансової допомоги для відповідача є таким, що настав 01 січня 2017, борг не повернуто. Таким чином позовні вимоги позивача в частині примусового стягнення неповернутої фінансової допомоги в розмірі 10 000 000,00 грн. підлягають до повного задоволення.

Заперечень проти існування цього боргу з доказами його сплати відповідач суду не надав.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 2 379 191,96 грн. інфляційних втрат за період з 01.01.2017 по 30.11.2018 та 590 958,90 грн. як 3 % річних за період з 01.01.2017 по 20.12.2018 за прострочення відповідачем повернення позивачу фінансової допомоги по договору від 13.12.2016.

Доказів сплати цього боргу в справі немає.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши порядок нарахування Позивачем інфляційних та 3 % річних за калькулятором програми "Ліга-Закон", встановив правильність їх нарахування та задовольняє позов в цій частині.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З цих підстав всі доводи відповідача про те, що його скрутне фінансове становище та положення чинного законодавства про встановлення щодобового алгоритму перерахувань коштів з поточного рахунку ПАТ "Черкасиобленерго" на користь ДП "Енергоринок" є об'єктивними перешкодами для своєчасного виконання зобов'язання по своєчасному поверненню фінансової допомоги і доказами відсутності підстав для стягнення інфляційних та 3% річних, суд відхиляє.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 10 000 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги, 2 379 191,96 грн. інфляційних втрат та 590 958,90 грн. як 3 % річних на підставі договору про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги № 391-304 від 13.12.2016, укладеного між сторонами.

Згідно ст. 129 ГПК України, оскільки позов задоволено повністю, судові витрати покладаються на відповідача і з нього на користь позивача слід стягнути 194 552,26 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (ідентифікаційний код 22800735, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285) на користь Публічного акціонерного товариства "Азот" (ідентифікаційний код 00203826, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72) -- 10 000 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги, 2 379 191,96 грн. інфляційних втрат, 590 958,90 грн. як 3 % річних на підставі договору про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги № 391-304 від 13.12.2016 та 194 552,26 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 09 березня 2019.

Суддя Н.М. Спаських