ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

26.02.2019м. ХарківСправа № 922/1291/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Фізичної особи-підприємця Месропян Лусіне, м.Харків
про стягнення 430 326,54грн.
за участю представників:

від позивача: Коваль Г.Ю., довіреність № 08-21/192/2-19 від 21.01.2019

від відповідача: Герасименко О.Ю., ордер серія ХВ№76720 від 12.06.18

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (далі за текстом - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Месропян Лусіне (далі за текстом - відповідач) про стягнення 430326,54грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у період з 01.10.2016 по 30.11.2017 не сплачував грошові кошти за користування земельною ділянкою площею 0,4194га, розташованою за адресою: м.Харків, просп.Московський, 118, яка належить територіальній громаді м.Харкова, і відповідно до статей 1212-1214 ЦК України зобов'язана відшкодувати безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 430326,54грн.

Ухвалою від 22.05.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.06.2018.

Ухвалою від 25.05.2018 дату призначеного підготовчого засідання змінено на 13.06.2018.

У підготовчому засіданні 13.06.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 10.07.2018.

10 липня 2018 року від відповідача надійшов відзив, у якому наведено заперечення проти позовних вимог через їх необґрунтованість.

Ухвалою від 10.07.2018 провадження у даній справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 у справі №922/3412/17.

Ухвалою від 17.12.2018 провадження у справі поновлено; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання призначено на 27.12.2018.

27 грудня 2018 року від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

У підготовчому засіданні 27.12.2018 судом оголошено перерву до 24.01.2019.

24 січня 2019 року від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі (доповнення до заяви від 27.12.2018), в якій містяться додаткові пояснення щодо наданого позивачем акту обстеження.

Також 24.01.2019 від позивача надійшли письмові пояснення щодо факту використання відповідачем спірної земельної ділянки як фізичною особою-підприємцем.

У підготовчому засіданні 24.01.2019 судом оголошено перерву до 28.01.2019.

У підготовчому засіданні 28.01.2019 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 20.02.2019.

У судовому засіданні 26.02.2019 позивач підтримав позовні вимог у повному обсязі, просив позов задовольнити. При цьому, позивач зазначив, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують факт використання земельної ділянки відповідачем як суб'єктом господарювання, а тому даний спір має розглядатися саме господарським судом.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, наполягав на тому, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та просив закрити провадження у справі.

У судовому засіданні 26.02.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

11 вересня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Харківський завод ім. Г.І. Петровського" та гр.Месропян Лусіне укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Железняк Л.В. за реєстровим №1221, за умовами якого гр.Месропян Лусіне набула право власності на нежитлову будівлю літ. "АЛ-2", (корпус №9) загальною площею 1432,8кв.м., яка розташована за адресою: м.Харків, пр.Московський,118.

Право власності на вказану будівлю 11.09.2015 зареєстровано за Месропян Лусіне в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2015 №43687106.

Вказана будівля літ. "АЛ-2" розташована на земельній ділянці кадастровий номер :01:022:0009 площею 19,9846га за адресою: м.Харків, пр.Московський, 118.

Після набуття права власності на нежитлову будівлю літ. "АЛ-2" право користування (оренди) чи інші речові права відповідача на земельну ділянку, на якій розташована вказана нежитлова будівля, за Месропян Лусіне не зареєстровані.

Слід зазначити, що позивач у позові вказує, що між виконавчим комітетом Харківської міської ради та ЗАТ "Харківський велосипедний завод ім.Г.І.Петровського" 20.12.2001 був укладений договір №2802 на право тимчасового користування землею.

Відповідно до вищезазначеного договору землекористувачу надається в тимчасове користування земельна ділянка по пр.Московському, 118 у м. Харкові, загальною площею 19,9846 га для експлуатації та обслуговування адміністративних, виробничих та допоміжних будівель і споруд строком до 14.06.2020.

Згідно угоди про розірвання договору на право тимчасового користування землею від 19.09.2016 землекористувач повернув, а Харківська міська рада прийняла земельну ділянку з кадастровим номером 0:01:022:0009, загальною площею 19,9846 га по просп. Московському, 118 на підставі рішення Харківської міської ради від 23.12.2015 № 44/15 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд".

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.03.2018 №118492251 ПАТ "Харківський велосипедний завод ім. Г.І. Петровського" припинено право тимчасового користування земельною ділянкою по пр.Московському, 118 - 27.09.2016 на підставі угоди про розірвання договору на право тимчасового користування землею від 19.09.2016.

05 грудня 2017 року на підставі рішення 2 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 23.12.2015 №44/15 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" між позивачем та відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4194га (кадастровий номер :01:022:0019) за адресою м.Харків, пр.Московський, 118.

Сторонами не заперечується, що вказана земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування вищевказаної нежитлової будівлі літ. "АЛ-2", яка розташована за адресою м.Харків, пр.Московський, 118.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що внаслідок проведеної відповідачем реконструкції загальна площа будівлі літ. "АЛ-2" складає 2083,7кв.м., що підтверджується декларацією про готовність до експлуатації об'єкта, зареєстрованої 08.06.2017 №ХК09, та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.04.2018 №122177375.

26 квітня 2018 року головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_5, за участі інженера-геодезиста ОСОБА_6 та інженера-землевпорядника ОСОБА_7, проведено обстеження земельної ділянки по пр.Московському, 118 у м.Харкові.

В ході обстеження на місцевості встановлено, що відповідачем з 11.09.2015 по 07.12.2017 використовувалась земельна ділянка загальною площею 0,4194га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "АЛ-2" загальною площею 2083,7кв.м.

За результатами обстеження складено відповідний Акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Звертаючись за даним позовом, позивач вказує, що відповідач у період з 01.10.2016 (тобто після припинення права користування попереднього землекористувача - ПАТ "Харківський велосипедний завод ім. Г.І. Петровського") по 30.11.2017 (тобто до моменту укладення договору оренди від 05.12.2017) не набула у встановленому порядку належних прав власності або користування на дану земельну ділянку та не сплачувала грошові кошти за користування нею у встановленому законодавством розмірі, а тому на підставі статей 1212-1214 ЦК України має сплатити 430326,54грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 4 статті 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 922/3204/17 викладено наступну правову позицію.

Частиною другою статті 2 ЗК України визначено, що суб'єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Відповідно до статті 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Цивільний процесуальний кодекс України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних і земельних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК України).

Господарський процесуальний кодекс України, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках (частина 1 статті 20 ГПК України).

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до статей 319 та 320 Цивільного кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності. Здавання в оренду власного нерухомого майна нежитлового призначення може здійснюватися фізичними особами яку межах підприємницької діяльності, так і поза нею. Відтак, фізична особа може користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт нерухомості нежитлового призначення, з різними цілями - як пов'язаними зі здійсненням нею господарської діяльності, так і ні. Користування такою земельною ділянкою не свідчить про господарський характер відносин. Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 306/2004/15-ц.

Для встановлення факту користування земельною ділянкою з метою здійснення господарської чи підприємницької діяльності позивач має довести суду факт здійснення фізичною особа-підприємцем певної господарської діяльності на цій земельній ділянці (виготовлення і реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг з метою отримання прибутку).

Проте докази здійснення відповідачем господарської діяльності на земельній ділянці загальною площею 0,4194га по пр.Московському, 118 у м.Харкові в матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 11.09.2015 нежитлова будівля за адресою: м. Харків, пр. Московський 118, літ. "АЛ-1", була придбана фізичною особою громадянкою Республіки Вірменія Месропян Лісуне.

Таким чином, нерухоме майно, яке розташоване на спірній земельній ділянці, було придбано Месропян Лусіне як фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.04.2018 №122177375 право власності на нежитлову будівлю літ. "АЛ-1" по пр.Московський, 118 у м. Харкові зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2015 також за фізичною особою Месропян Л.

З наданих відповідачем доказів вбачається, що після придбання нежитлової будівлі літ. "АЛ-2" у власність нею з вересня 2015 року по грудень 2017 року здійснювалася її реконструкція та велися ремонтні роботи, що підтверджується відповідними договорами, декларацією про початок робіт та декларацією про готовність до експлуатації об'єкта (а.с. 102-117).

Як стверджує відповідач, лише після завершення всіх ремонтних робіт та укладення договору оренди з позивачем вона отримала можливість використовувати будівлю у підприємницькій діяльності.

Вказані твердження належними та допустимим доказами позивачем не спростовано.

Також слід зазначити, що наданий позивачем акт обстеження земельної ділянки від 26.04.2018 був складений через 5 місяців після того, як відповідач уклала договір оренди з позивачем (05.12.2017), тобто коли відповідачем вже велася господарська діяльність та існували правовідносини щодо оренди земельної ділянки.

Отже, цей акт не може бути визнаний як належний доказ того, що відповідач використовувала спірну земельну ділянку у період з 01.10.2016 по 30.11.2017 у своїй господарській діяльності.

Самий лише факт реєстрації Месропян Л. в якості суб'єкта підприємницької діяльності з 2015 року, а також надання їй в оренду спірної земельної ділянки як фізичній особі-підприємцю за договором оренди від 05.12.2017, не свідчить про те, що відповідач використовувала зазначену земельну ділянку у період з 01.10.2016 по 30.11.2017 у своїй підприємницькій діяльності.

Інших доказів того, що Месропян Л. використовувала земельну ділянку у вказаний період з комерційною метою як фізична особа-підприємець, суду позивачем не надано.

Враховуючи викладене, спірні правовідносини виникли між Харківською міською радою та гр.Месропян Л., як фізичною особою, яка є власником нерухомого майна, яке розташовано на спірній земельній ділянці.

Таким чином, даний спір не має ознак господарського спору, а тому не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У зв'язку з цим, суд роз'яснює позивачу, що розгляд даної справи підлягає вирішенню місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 231, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №922/1291/18 за позовом Харківської міської ради (61003, м.Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243) до Фізичної особи-підприємця Месропян Лусіне (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) про стягнення 430 326,54грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 04.03.2019.

Суддя М.В. Калантай