ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5761/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТІСКО УКРАЇНА", м. Дніпро

про стягнення штрафу у розмірі 72 651,02 грн. за договором № 12с/21 від 20.03.2018 року про постачання продукції.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТІСКО УКРАЇНА" штраф у розмірі 72 651,02 грн. за договором № 12с/21 від 20.03.2018 року про постачання продукції.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 12с/21 від 20.03.2018 року про постачання продукції.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (72 651,02 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 26.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.01.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачу було встановлено строк до 06.02.2019 ухвалою суду від 26.12.2018 для надання відповіді на відзив на позовну заяву, однак останній не виконав вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018, відповідь на відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Відокремленим підрозділом "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" (далі-позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТІСКО УКРАЇНА" (далі-відповідач, постачальником) укладено договір про постачання продукції № 12с/21 від 20.03.2018.

Згідно п.1.1. договору постачальник зобов'язується поставити покупцеві "Листи та круги сталеві нержавіючі", а покупець прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника зазначений в договорі, згідно рахунку наданого постачальником наступним чином:

- попередня оплата у розмірі 100 000,00 грн. з ПДВ, при наявності відповідного фінансування;

- остаточний розрахунок - протягом 20 банківських днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю, відповідно до нормативних документів покупця.

Позивач на виконання умов договору перерахував на рахунок відповідача попередню оплату у розмірі 100 000,00 грн.

У відповідності до п. 4.1. договору поставка продукції здійснюється у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс 2010" на умовах DDP - склад покупця (м. Жовті Води, Дніпропетровська область, вул. Гагаріна, 4), доставка продукції на склад покупця здійснюється за рахунок постачальника.

Термін постачання до 15.04.2018 (п. 4.2. договору).

Проте, відповідач в порушення умов договору поставив продукцію лише 20.04.2018, що підтверджується видатковою накладною № 535 від 20.004.2018 на суму 363 255,10 грн.

Позивач 13.06.2018 звернувся до відповідача з претензією № 12-07/1070, вя кій вимагав сплатити штрафні санкції у розмірі 72 651,02 грн. (а.с. 18).

Проте, претензія залишена без відповіді та без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як визначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно з п. 5.3. договору у разі порушення строків чи об'ємів поставки продукції, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми договору, а в разі прострочки поставки понад 30 днів штраф у розмірі 30% від суми договору.

Позивач заявив до стягнення з відповідача штраф 20% у розмірі 72 651,02 грн.

Розрахунок штрафу у розмірі 20%, зроблений позивачем, відповідає умовам договору та діючого законодавства, що є підставою для задоволення даних вимог.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за невиконання зобов'язань за договором про постачання продукції № 12с/21 від 20.03.2018 у сумі 72 651,02 грн.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач свій відзив обґрунтовує тим, що затримка поставки відбулась з вини позивача, який несвоєчасно перерахував передплату та зазначає про надмірний розмір штрафу.

Такі заперечення є необґрунтованими з огляду на зміст договору.

Так, строк поставки, визначений у п. 4.2. договору не ставиться в залежність від строку отримання постачальником передоплати.

Що стосується розміру пені, то він визначений за згодою сторін у п. 5.3. договору та сума заявлена до стягнення відповідає вимогам договору, про що йшлося вище.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТІСКО УКРАЇНА" про стягнення штрафу за несвоєчасну поставку товару підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТІСКО УКРАЇНА" (49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 4, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4, ) - 72 651,01 грн. - штрафу у розмірі 20% та1 762,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2019

Суддя В.Г. Бєлік