УХВАЛА

04 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/3731/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар - 777" (далі - ТОВ "Автокар- 777")

на рішення господарського суду Київської області від 30.05.2018 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний Квартал"

до ТОВ "Автокар - 777"

про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення заборгованості у сумі 871 031,98 грн.,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: споживче товариство "Крокус";

споживче товариство "Транзит - 2008";

Київська обласна спілка споживчих товариств, та

за зустрічним позовом ТОВ "Автокар - 777"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний Квартал"

про визнання недійсним договору оренди від 01.11.2013 №02/13,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Автокар- 777" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою та доповненнями до неї, в якій просить: скасувати рішення господарського суду Київської області від 30.05.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 у справі № 911/3731/17; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити.

Подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Крім того, ТОВ "Автокар- 777" просить зупинити виконання рішення господарського суду Київської області від 30.05.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 у справі № 911/3731/17 до закінчення їх перегляду у порядку касації.

Клопотання мотивовано тим, що: у випадку виконання оскаржуваної постанови нежитлові приміщення буде передано у користування особи, яка, на думку скаржника, заволоділа таким майном з порушенням вимог чинного законодавства; скаржник вказує, що в разі задоволення касаційної скарги існує реальна загроза того, що за цей час, при наявності доступу до вказаного нерухомого майна з боку позивача за первісним позовом, таке майно буде знищено останнім; сума, яку заявлено до стягнення товариством з обмеженою відповідальністю "Сонячний Квартал", є значною, виконання оскаржуваного рішення призведе до заподіяння значних збитків господарській діяльності скаржника; скаржник вказує, що стягнення сум призведе до накладення арешту на рахунки ТОВ "Автокар- 777", що, в свою чергу, призведе до зупинення роботи підприємства.

Відповідно до частини першої статті 332 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З аналізу абзацу другого частини четвертої статті 294 та статті 332 ГПК України вбачається, що заява про зупинення виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення (зокрема, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування).

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

Таким чином, зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов'язком суду та, враховуючи, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов'язковість судового рішення і беручи до уваги відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання рішення та постанови попередніх судових інстанцій, у задоволенні заяви ТОВ "Автокар-777" слід відмовити.

Керуючись статтями 234, 294, 332 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 911/3731/17 за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар - 777".

2. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Касаційного господарського суду на 16 квітня 2019 року о 10 год. 45 хв. у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. № 302.

3. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 29 березня 2019 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

4. Заяву про зупинення виконання рішення господарського суду Київської області від 30.05.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 у справі № 911/3731/17 відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов