РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2019Справа № 910/13986/18

Господарський суд міста Києва, в складі судді Баранова Д.О., за участі секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд. 34; ідентифікаційний код: 31454734)

до Приватного підприємства «Архітектурна майстерня Коляденко» (03057, м. Київ, провул. Польовий, буд. 5, кв. 102; ідентифікаційний код: 32955188)

про стягнення 220157,00 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Єзута К.С. - представник

від відповідача: Клок В.О. - представник, Коляденко В.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.10.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» з вимогами до Приватного підприємства «Архітектурна майстерня Коляденко» про стягнення 220157,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що між сторонами було укладено Договір № 147 від 02.11.2015 на коригування проектної документації, Договір № 151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 та Договір № 151/1 від 15.07.2017.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем на виконання зазначених вище договорів були виконані роботи, а позивачем такі роботи були прийняті та оплачені.

Проте, Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (київської міської адміністрації) проведено аудит стосовно діяльності позивача щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів під час виконання робіт з будівництва, за результатами якого було виявлено завищення вартості виконаних відповідачем робіт за наданими формами № КБ-2в у розмірі 220157,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 позовну заяву Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" про стягнення 220157, 00 грн. залишено без руху, позивачу встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

05.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від позивача про усунення недоліків, до якого було додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 відкрито провадження у справі №910/13986/18; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.12.2018; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

20.11.2018 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження фату завдання відповідачем позивачу збитків у сумі 220157,00 грн. При цьому, як зазначив відповідач, Аудиторський звіт не впливає на умови укладених між сторонами договорів підряду та не змінює їх.

У підготовчому засіданні 05.12.2018 судом оголошено перерву до 21.12.2018.

У підготовчому засіданні 21.12.2018 позивачем подано відповідь на відзив, яка долучена судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/13986/18, справу призначено до судового розгляду по суті на 30.01.2019.

У судовому засіданні 30.01.2019 судом було постановлено ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення розгляду справи на 20.02.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 20.02.2019 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні 20.02.2019 надали усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечили.

У судовому засіданні 20.02.2019 судом було закінчено розгляд справи по суті та проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.10.2015 №973 «Про передачу функцій замовника будівництва ліцею на 22 класи на ділянці №13 в шостому мікрорайоні житлового масиву Осокорки-Північні у Дарницькому районі» передано Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» функції замовника будівництва ліцею на 22 класи на ділянці №13 в шостому мікрорайоні житлового масиву Осокорки-Північні у Дарницькому районі.

14.04.2016 між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (замовник) та Приватним підприємством «Архітектурна майстерня Коляденко» (підрядник) укладено Договір №151 на виконання проектних робіт, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до умов договору виконання проектних робіт по розробці проектної документації стадії «Робоча документація» по об'єкту «будівництво ліцею на 22 класи на ділянці №13 в 6-му мікрорайоні житлового масиву Осокорки-Північні» у Дарницькому районі міста Києва».

Відповідно до п. 3.1 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 договірна ціна цього договору визначена у кошторисі (Додаток №1) та складає 1132935,30 грн. разом з ПДВ.

Відповідно до Додатку №1 до Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 (Протокол погодження договірної ціни) розмір договірної ціни за вказаним договором становить 1132935,30 грн. разом з ПДВ.

Відповідно до Зведеного кошторису на проектні та вишукувальні роботи (Додаток №3 до договору) повна вартість робіт за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 становить 1132935,30 грн. з ПДВ.

Додатковою угодою №2 від 15.12.2016 до Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.1 договору та дійшли згоди, що загальна вартість складає 1164216,07 грн. разом з ПДВ.

Згідно з п. 5.3 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється шляхом підписання та скріплення печатками сторін акта приймання-передачі виконаних робіт, який надається підрядником.

Відповідно до п. 12.1 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 (в редакції Додаткової угоди №3 від 29.12.2016) цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, однак в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Судом встановлено, що відповідно до акту №1-151 здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 20.05.2016 відповідач виконав роботи за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 у сумі 300000,00 грн.; - відповідно до акту №2-151 здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 23.09.2016 відповідач виконав роботи за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 у сумі 200000,00 грн.; - відповідно до акту №3-151 здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 28.10.2016 відповідач виконав роботи за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 у сумі 300000,00 грн; - відповідно до акту №4-151 здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 15.12.2016 відповідач виконав роботи за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 у сумі 210000,00 грн; - відповідно до акту №5-151 здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 19.12.2016 відповідач виконав роботи за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 у сумі 122935,30 грн; - відповідно до акту №6-151-ДУ2 здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 19.12.2016 відповідач виконав роботи за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 у сумі 31280,77 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» та Приватного підприємства «Архітектурна майстерня Коляденко».

Таким чином, позивачем у повному обсязі були виконані роботи за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016, а відповідачем вказані роботи були прийняті, що підтверджується вище вказаним актами приймання-передачі робіт на загальну суму 1164216,07 грн., що відповідає ціні договору, встановленій у п. 3.1 в редакції Додаткової угоди №2 від 15.12.2016.

Як вбачається з довідки про обороти з рахунка, копія якої долучена позивачем до позовної заяви, позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 1164216,07 грн.

Судом встановлено, що 25.07.2017 між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (замовник) та Приватним підприємством «Архітектурна майстерня Коляденко» (підрядник) укладено Договір №151/1 про виконання додаткових проектних робіт, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до умов договору, розробленої, погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації стадії «Проект», що надається замовником, виконати додаткові роботи з розроблення проектної документації стадії «Робоча документація» по об'єкту «будівництво ліцею на 22 класи на ділянці №13 в 6-му мікрорайоні житлового масиву Осокорки-Північні» у Дарницькому районі міста Києва», а замовник зобов'язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.

Відповідно до п. 3.1 Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 ціна договору є плата підряднику за належним чином виконані проектні роботи за цим договором, яка складає 89912,70 грн.

Відповідно до Додатку №3 до Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 (Договірна ціна) ціна договору становить 89912,70 грн. разом з ПДВ.

Згідно з п. 4.1 Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 договір набуває чинності з дня його укладення сторонами й діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 5.1 Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 результати проектних робіт за договором передаються замовникові по мірі готовності, але не пізніше строку виконання проектних робіт, встановлених календарним графіком виконання та фінансування проектних робіт за видатковою накладною та оформлюється підписанням сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт за кожним окремим етапом або його частиною.

Судом встановлено, що відповідно до акту №1-151/1 здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 31.07.2017 відповідач виконав роботи за Договором №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 на суму 36000,00 грн.; - відповідно до акту №2-151/1 здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 28.09.2017 відповідач виконав роботи за Договором №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 на суму 53912,70 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» та Приватного підприємства «Архітектурна майстерня Коляденко».

Таким чином, позивачем у повному обсязі були виконані роботи за Договором №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017, а відповідачем вказані роботи були прийняті, що підтверджується вище вказаним актами приймання-передачі робіт на загальну суму 89912,70 грн., що відповідає ціні договору, встановленій у п. 3.1 договору.

Як вбачається з довідки про обороти з рахунка, копія якої долучена позивачем до позовної заяви, позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 89912,70 грн.

02.11.2015 між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (замовник) та Приватним підприємством «Архітектурна майстерня Коляденко» (підрядник) укладено Договір №147 на коригування проектної документації, відповідно до умов якого підрядник в порядку та на умовах, визначених цим договором, бере на себе зобов'язання своїми силами, на власний ризик у строки, обумовлені цим договором, виконати в межах кошторису на проектні роботи по об'єкті «будівництво ліцею на 22 класи на ділянці №13 в 6-му мікрорайоні житлового масиву Осокорки-Північні» у Дарницькому районі міста Києва» коригування стадія «Проект», а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вартість виконаних робіт на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 ціна договору становить 357276,74 грн. разом з ПДВ.

Згідно з Додатком №1 до Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 (Протокол погодження договірної ціни) ціна договору становить 357276,74 грн. разом з ПДВ.

15.12.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду №3 до Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015, якою сторони дійшли згоди внести зміни до договірної ціни, визначивши її у сумі 379024,26 грн.

Згідно з п. 5.1 Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 по завершенню робіт по кожній стадії чи окремого етапу підрядник передає замовнику комплект проектної документації за накладною та актом прийому-передачі проектної документації.

Відповідно до п. 13.1 Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 (в редакції Додаткової угоди №4 від 29.12.2016) цей договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017, але у будь-якому випадку до повного виконання усіх зобов'язань сторонами.

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідачем були виконані роботи за вказаним договором.

Як вбачається з довідки про обороти з рахунка, копія якої долучена позивачем до позовної заяви, позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 379024,26 грн.

При цьому, позивач у позовній заяві також вказав на те, що ним були прийняті та оплачені роботи за Договором №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016, за Договором №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 та за Договором №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015.

Судом встановлено, що на виконання п. 19 плану роботи Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (київської міської державної адміністрації) на 2 півріччя 2017 року, Департамент провів аудит відповідності діяльності Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» як служби замовника щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів під час виконання робіт з будівництва ліцею на 22 класи на ділянці №13 в 5-му мікрорайоні житлового масиву Осокорки-Північні у Дарницькому районі міста Києва, за результатами чого було складено Аудиторський звіт.

У вказаному Звіті зазначено, що відповідно до висновку КП «Київекспертиза» загальна вартість перевірених робіт за актами здачі-приймання виконаних робіт, підписаних між позивачем та відповідачем, складає 1633152,00 грн.; внаслідок завищення Приватним підприємством «Архітектурна майстерня Коляденко» обсягів і вартості виконаних проектно-вишукувальних робіт замовником робіт зайво перераховано кошти міського бюджету на суму 220157,00 грн.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листом №056/24-1477 від 11.06.2018 та з листом №056/24-1524 від 19.06.2018, в яких просив повернути Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» зайво перераховані грошові кошти у сумі 220157,00 грн. (копії листів долучені позивачем до позовної заяви).

З огляду на те, що відповідачем не було повернуто позивачу грошові кошти у сумі 220157,00 грн., позивач, посилаючись на норми ст. 22 Цивільного кодексу України та ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 220157,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів частини першої та пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Вимогами частини першої статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із статтею 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому статтею 853 ЦК України передбачено, що якщо замовник не зробить заяви щодо невідповідності виконаної роботи умовам договору, відступів у виконанні роботи, інших недоліків під час прийняття робіт, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як встановлено судом, відповідач у повному обсязі виконав роботи, передбачені умовами Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016, Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 та Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015.

Як встановлено судом, позивачем були прийняті виконані відповідачем роботи, що підтверджується актами виконаних робіт, підписаними позивачем, та про це зазначає позивач у позовній заяві, та у повному обсязі сплатив на користь відповідача вартість виконаних відповідачем робіт.

Отже, враховуючи приписи зазначених норм права, а також те, що позивач оглянув та прийняв за актами приймання виконаних робіт, які підписані та скріпленні печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень виконані відповідачем підрядні роботи, обумовлені договорами підряду, суди дійшли висновку, що Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» погодилося як з обсягом таких робіт, так і з їх вартістю, яка погоджена сторонами умовами укладених договорів підряду.

Мотивована відмова від приймання виконаних робіт відповідачем з боку позивача в матеріалах справи відсутня.

Водночас обсяг виконаних робіт погоджений сторонами та їх вартість повністю оплачена Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

Враховуючи викладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, подані учасниками справи, суд дійшов висновку, що умови Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016, Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 та Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 сторони виконали повністю і зауважень одна до одної з цього приводу у них не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання визначені статтями 599-609 Цивільного кодексу України. Так, зокрема, відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Звертаючись з позовом, позивач розмір заявлених до стягнення збитків у сумі 220157,00 грн. визначив виходячи із здійснення надмірної сплати за роботи на підставі завищених кошторисних розрахунків за договором.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 623 Цивільного кодексу України для застосування таких правових наслідків порушення зобов'язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вищезазначених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Натомість, наявність жодного із вищевказаних елементів, позивачем суду належними та допустимими доказами не доведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності обставин, які є підставами для стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 220157,00 (збитків, за твердження позивача).

При цьому, як встановлено судом, на виконання п. 19 плану роботи Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (київської міської державної адміністрації) на 2 півріччя 2017 року, Департамент провів аудит відповідності діяльності Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» як служби замовника щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів під час виконання робіт з будівництва ліцею на 22 класи на ділянці №13 в 5-му мікрорайоні житлового масиву Осокорки-Північні у Дарницькому районі міста Києва, за результатами чого було складено проект Аудиторського звіту.

У вказаному проекті Звіту зазначено, що відповідно до висновку КП «Київекспертиза» загальна вартість перевірених робіт за актами здачі-приймання виконаних робіт, підписаних між позивачем та відповідачем, складає 1633152,00 грн.; внаслідок завищення Приватним підприємством «Архітектурна майстерня Коляденко» обсягів і вартості виконаних проектно-вишукувальних робіт замовником робіт зайво перераховано кошти міського бюджету на суму 220157,00 грн.

Втім, суд зазначає, що акт ревізії - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки.

При цьому акти ревізії та документальних перевірок не мають обов'язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.

Крім того, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі №21-237а13.

До того ж акт ревізії не може встановлювати обов'язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Крім того, позивачем надано суду лише проект Аудиторського звіту.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Тобто укладання сторонами у справі Договорів підряду, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

Таким чином, обсяг прав, обов'язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та договором.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Відтак акт ревізії фінансово-господарської діяльності сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов'язань за Договорами підряду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №922/2310/17.

Що стосується тверджень позивача, що умовами договорів передбачена можливість зміни ціни договору у разі завищення вартості робіт, виявленої після проведення експертизи уповноваженими органами, суд зазначає таке.

Так, згідно з п. 3.2 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 договірна ціна, вказана у п. 3.1 договору, може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткового договору.

У п. 3.3 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 сторони погодили, що приблизна договірна ціна підлягає зміні, зокрема, при встановленні іншої ціни на вказані роботи згідно з висновком про вартість виконаних робіт та/або висновком комплексної державної експертизи та/або іншими документами відповідних компетентних та уповноважених органів.

Відповідно до п. 4.4.6 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 підрядник зобов'язаний здійснювати коригування актів при встановленні іншої ціни на вказані роботи згідно з висновком про вартість робіт та/або висновком комплексної державної експертизи та/або іншими документами відповідних компетентних та уповноважених органів.

Згідно з п. 5.5 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 у разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає оплаті.

Відповідно до п. 3.3 Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 ціна за цим договором є динамічною і може бути переглянута сторонами в порядку, передбаченому діючим законодавством України, протягом строку дії цього договору. Зміна ціни договору можлива у разі зміни замовником обсягів робіт, за необхідності в залученні державних служб і спеціалізованих організацій в процесі виконання та в інших випадках, передбачених договором. Зміна ціни договору та/або обсягів робіт оформлюється сторонами лише шляхом укладення додаткових угод. Додаткові роботи, що виконані без узгодження із замовником, оплаті не підлягають.

Згідно з п. 3.6 Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 у разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає оплаті.

Згідно з п. 2.3 Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 ціна за цим договором є динамічною і може бути переглянута сторонами в порядку, передбаченому діючим законодавством протягом строку дії договору лише у сторону зменшення.

Водночас, згідно з п. 11.2 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої сторони на підставі додаткового договору.

Відповідно до п. 11.3 Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 внесення змін до договору чи його розірвання допускається тільки за згодою сторін. У разі відсутності такої згоди зацікавлена сторона має право звернутися до суду.

Згідно з п. 12.9 Договору №151/1 про виконання додаткових проектних робіт від 25.07.2017 зміни в цей договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до п. 2.4 Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 перегляд ціни здійснюється шляхом укладення додаткових договорів до цього договору у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до п. 11.1 Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 усі зміни до цього договору вносяться в період його дії письмово шляхом підписання додаткового договору, що стає невід'ємною частиною цього договору і набирає чинності лише після його підписання уповноваженими особами сторін.

Таким чином, умовами вказаних договорів передбачена можливість коригування/зміни ціни договору (вартості робіт), однак, будь-які внесення змін до договорів в тому числі щодо ціни договору (вартості робіт) відбуваються за домовленістю сторін шляхом укладення відповідних додаткових угод.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами вносились зміни до Договору №151 на виконання проектних робіт від 14.04.2016 та Договору №147 на коригування проектної документації від 02.11.2015 в частині ціни договору (вартості робіт), зокрема укладались відповідні додаткові угоди.

При цьому, відповідачем були виконані, а позивачем прийняті та оплачені роботи вартістю, погодженою сторонами саме у додаткових угодах до вказаних договорів.

Доказів зменшення вартості робіт на суму 220157,00 грн. (ціна позову) з вказаними договорами (відповідних додаткових угод, укладених між сторонами) матеріали справи не містять.

Враховуючи викладені обставини суд дійшов висновку про відмову у позові Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до Приватного підприємства «Архітектурна майстерня Коляденко» про стягнення збитків у розмірі 220157,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача з огляду на відмову у позові.

Керуючись ст. 74, ст.ст. 76-80, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до Приватного підприємства «Архітектурна майстерня Коляденко» про стягнення збитків у розмірі 220 157,00 грн.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.02.2019

Суддя Д.О. Баранов