ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. Справа№ 911/1248/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

За участю представників:

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - не з'явився;

Від третьої особи 1 - не з'явився;

Від третьої особи 2- не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гузь Олександра Віталійовича

на рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2018

у справі № 911/1248/18 (суддя Янюк О.С.)

за позовом Приватного підприємства "Гелиос-транс"

до Фізичної особи - підприємця Гузь Олександра Віталійовича

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1.Іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна"

про відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 у справі №911/1248/18 позов задоволено повністю Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Гузь Олександра Віталійовича на користь Приватного підприємства "Гелиос - Транс" 14 359,68грн - збитків та 1 762,00грн - судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- прийняття відповідачем до виконання зобов'язання з перевезення товару за заявкою на транспортування товару підтве6рджується товарно-транспортними накладними, листом-завантаження;

- під час розвантаження товару представником ТОВ «Новус Україна» складено акт прийому товару та виявлено нестачу товару у кількості 54 одиниці алкогольних напоїв;

- ПП «Гелиос-Транс» відшкодувало ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» кошти у розмірі 14 359,68грн;

- жодних належних та допустимих доказів, які б звільнили перевізника від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання по перевезенню товару ФОП Гузь О.В. суду надано не було.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2018 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- договір ГТ-0000003 від 27.01.2017 не підписував та не брав ніяких зобов'язань обумовлених цим договором;

- 19.04.2018 по усній домовленості подав під завантаження автомобіль на завод Кока-Кола. При погрузці всі піддони з продукцією були обмотані стрейч-плівкою, вміст самої продукції на кожному палеті, найменування та її кількість відповідачу не відома, так як продукція комплектується без участі водія, до авто підвозять запаковані піддони;

- згідно Правил перевезення вантажів перевізник не відповідає за якість та масу нето, кількість, які затарені, упаковані або опломбовані вантажовідправником;

- замовник з метою відшкодування заподіяних йому збитків у разі повної абр часткової втрати, ушкодження чи псування вантажу при перевезенні, внаслідок стихійного лиха може застрахувати своє майно відповідно до Закону «Про страхування».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 28.02.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду не з'явились позивач, відповідач та треті особи.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності позивача, відповідача та третіх осіб, судовою колегією встановлено, що:

- позивач, відповідач та третя особа 1 про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином , про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019);

- щодо третьої особи 2, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу третьої особи 2 процесуальних документів ( зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 ), відправлення за номером 168 (ТОВ "Новус Україна") вручене 15.02.2019.

Враховуючи те, що позивач, відповідач та треті особи про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, сторони не повідомили суд про причини неявки в судове засідання, явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності позивача, відповідача та третіх осіб.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судова колегія встановила.

17.01.2018 між ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед, як замовником, та ПП "Гелиос-транс", як експедитором, укладено договір LH-06-18 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до п.1.1. якого , експедитор зобов'язується надавати транспортно-експедиційні послуги з організації та забезпечення перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України (далі - послуги), а замовник зобов'язується сплачувати послуги експедитора на умовах, визначених цим договором.

Пунктами 2.1.1. та 2.1.2. договору передбачено, що інформація щодо характеристик вантажу, пункту відправлення, пункту призначення, часу та дати подачі автомобіля під завантаження, вартість послуг та інші істотні умови перевезення вказуються у конкретній заявці. Сторони погоджуються, що заявка може бути узгоджена сторонами за допомогою електронної системи узгодження заявок, що розташована в мережі інтернет.

Експедитор має право залучати до виконання своїх обов'язків за цим договором третіх осіб (укладати договори з третіми особами від свого імені) в такому разі він несе відповідальність за їх дії (бездіяльність) перед замовником як за свої власні (п. 3.1.14. договору)

В разі виявлення недостачі, ушкодження, зіпсування або завдання шкоди вантажу під час його перевезення, сторони складають акт у встановленій формі (п. 2.4.2. договору).

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна (п.2.5.1. договору).

Згідно пункту 5.4. договору, експедитор несе повну матеріальну відповідальність за вантаж перед замовником незалежно від вини залучених ним до перевезення третіх осіб.

У випадку втрати, нестачі, псування або пошкодження вантажу, прийнятого до перевезення, вантажоодержувачем складається акт із зазначенням виду та кількості втраченого, зіпсованого або пошкодженого вантажу, що підписується експедитором (водієм експедитора) та вантажоодержувачем. У разі незгоди зі змістом акта, особа, що не погоджується з його змістом, має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом (п. 5.11. договору).

Господарським судом Київської області встановлено, що 18.04.2018, на виконання зазначеного договору, між ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед " та ПП "Гелиос-Транс" за допомогою системи електронних заявок узгоджено заявку на транспортування товару № (а.с. 42). У вказаній заявці зазначено, зокрема, інформацію про водія НОМЕР_1 Гузь О.В.

Прийняття відповідачем до виконання зобов'язання з перевезення товару за заявкою на транспортування товару № підтверджується товарно-транспортними накладними №№345188745, 345185044, 345190393, 345179515, 345187815 від 19.04.2018; товарно-транспортними накладними на переміщення алкогольних напоїв №№345188745, 345190393, 345187815 від 19.04.2018; видатковими накладними №№, , , , , від 19.04.2018 (а.с. 43-56).

Прийняття продукції до перевезення відповідачем також підтверджується листом завантаження від 19.04.2018, у якому Гузь О.В. зазначив "Прийняв 22 палет продукції, 8 палет алкоголю та 1 палет пустий".

Під час розвантаження товару представником ТОВ "Новус Україна" складено акт прийому товару по накладній № від 19.04.2018, у якому зазначено нестачу товару у кількості 54 одиниці алкогольних напоїв, а саме: код товару - 967, назва товару - Горілка Finlandia Журавлина біла 37,5%, нестача - 24; код товару - 855, назва товару - Набір Віскі Jack Daniel`s 0,7 + 2 бокали, нестача - 6; код товару - 776, назва товару - Горілка Finlandia 40% 0,7 л, нестача - 24. Указаний акт підписаний відповідачем, у якому останній зазначив "Продукція знаходилась в опечатаному стані без пошкоджень. Зроблено фото продукції на піддонах".

27.04.2018 ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед " направило ПП "Гелиос-Транс" претензією № з вимогою про відшкодування збитків у розмірі 14359,68грн., внаслідок чого позивачу було виставлено рахунок № від 27.04.2018 про відшкодування штрафних санкцій згідно п.5.8. договору про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у розмірі 14359,68грн. Відповідно до "Бухгалтерской справки" від ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед " розмір недопоставленого товару становить 14 359,68грн.

ПП "Гелиос-Транс" відшкодувало ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед " кошти у розмірі 14359,68грн, що підтверджується платіжним дорученням №5082 від 14.05.2018.

Відповідно до п.1.1 договору № ГТ-0000003 від 27.01.2017, укладеного між позивачем та відповідачем, ПП "Гелиос-Транс", як експедитор доручає, а ФОП Гузь О.В., як перевізник, приймає на себе зобов'язання щодо забезпечення доставки вантажів автомобільним транспортом по території України (транспортно-експедиційні послуги) та міжнародні перевезення, згідно заявок експедитора. Номенклатура, кількість, спосіб перевезення та вимоги до транспортного засобу, особливі умови та інші умови виконання послуг оговорюються в заявках-замовленнях, товарно-транспортних накладних та додатках, що є невід'ємною частиною даного договору.

Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час перевезення до моменту передачі уповноваженому отримувачу, а також за своєчасну доставку вантажу (п. 2.1.5. договору з обслуговування).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2017 р. У випадку, якщо жодна з сторін за 30 календарних днів до припинення дійсного договору не повідомить іншу сторону про намір його припинити, дійсний договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах. Дійсний договір може бути припинений лише після повного виконання сторонами договірних зобов'язань(п.8.1.договору з обслуговування).

Положеннями ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Статтею 228 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регрессу.

Відповідно до ч.2 ст.308 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Положеннями ст.610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.1ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Частиною 1 ст.932 ЦК України передбачено, що експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб.

Приписами ст.924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 934 ЦК України встановлено, що за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Приписами ч. 2 ст. 307 ГК України встановлено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01.07.2004 №1955-ІV встановлено, що перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що договір ГТ-0000003 від 27.01.2017 не підписував та не брав ніяких зобов'язань обумовлених цим договором; 19.04.2018 по усній домовленості подав під завантаження авто на завод Кока-Кола; при погрузці всі піддони з продукцією були обмотані стрейч-плівкою, вміст самої продукції на кожному палеті, найменування та її кількість відповідачу не відома, так як продукція комплектується без участі водія, до авто підвозять запаковані піддони, не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Відповідач прийняв вантаж для його перевезення, що підтверджується відповідними товарно-транспортними та видатковими накладними. Крім того, прийняття товару до перевезення також підтверджує відповідач в апеляційній скарзі. Тобто, ФОП Гузь О.В., прийнявши до виконання замовлення позивача, виступає безпосереднім перевізником у розумінні вищевказаних приписів законодавства.

Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов'язаної сторони.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.

Невиконання цього обов'язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Отже, перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підпадає під визначення непереборної сили, відповідно до ч.1 ст.924 ЦК України та не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Жодних належних та допустимих доказів, які б у свою чергу звільнили перевізника, ФОП Гузь О.В., від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання по перевезенню товару в матеріалах справи відсутні.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що замовник з метою відшкодування заподіяних йому збитків у разі повної або часткової втрати, ушкодження чи псування вантажу при перевезенні, внаслідок стихійного лиха може застрахувати своє майно відповідно до Закону «Про страхування» не спростовують положень чинного законодавства та умов договору з обслуговування, зокрема п.2.15, відповідно до якого перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час перевезення до моменту передачі уповноваженому отримувачу, а також за своєчасну доставку вантажу.

На особу, яка порушила зобов'язання покладається обов'язок доведення відсутності своєї вини (ст.614 ЦК України), а розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доводиться кредитором (ст. 623 ЦК України).

Як встановлено, розмір недопоставноленого відповідачем товару становить 14359,68грн, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними; товарно-транспортними накладними на переміщення алкогольних напоїв; видатковими накладними. У зв'язку із чим, 27.04.2018 ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" направило ПП "Гелиос-Транс" претензією № з вимогою про відшкодування збитків у розмірі 14 359,68грн, які у свою чергу, були відшкодовані позивачем ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед", що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

За таких обставин, у ПП "Гелиос-Транс" наявне право на стягнення збитків у розмірі 14 359,68грн із ФОП Гузя О.В. у порядку регресу, згідно положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Отже, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку стосовно відшкодування позивачу збитків у розмірі 14359,68грн., позовні вимоги ПП "Гелиос-Транс" підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2018 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гузь Олександра Віталійовича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі № 911/1248/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/1248/18 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2019.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов