ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" лютого 2019 р., м. Черкаси Справа № 925/236/15

Вх.суду № 2631/19 від 25.01.2019

Господарський суд Черкаської області

у складі головуючого судді Хабазні Ю.А.,

із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю у судовому засіданні: Карасюка О.В. (ліквідатор банкрута, особисто), Левченка В.М. (арбітражний керуючий, особисто), Сафонюк І.В. (від ПАТ "Сбербанк", представник за довіреністю),

у судове засідання не з'явились: представники від ПАТ "Акцент-банк", ТОВ "Торговий дім "М'ясопродукт",

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду клопотання від 21.01.2019 №02-01/03-39

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та здійснення і відшкодування витрат ліквідатора банкрута,

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії",

до боржника, Приватного підприємства "Щедрий Дім",

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1.Арбітражний керуючий Карасюк О.В. на підставі рішення комітету кредиторів (протокол від 18.01.2019) звернувся до суду з клопотанням від 21.01.2019 №02-01/03-39 про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат ліквідатора банкрута за період здійснення ним обов'язків ліквідатора банкрута з 18.09.2018 до 18.01.2019 на загальну суму 31084,92 грн. (з них: 30410,74 грн. грошової винагороди, 674,18 грн. витрат); покладення обов'язку відшкодування вказаних сум на ініціюючого кредитора, ПАТ "Сбербанк".

2.У судовому засіданні арбітражний керуючий Карасюк О.В. та представник ПАТ "Сбербанк" заявлене клопотання підтримали.

3.Арбітражний керуючий Левченко В.М. вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

4.Учасники провадження у справі про банкрутство боржника (ПАТ "Акцент-банк", ТОВ "Торговий дім "М'ясопродукт") були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що у справі наявні повідомлення про вручення ухвали суду, однак їх повноважні представники у судове засідання не з'явились і про причини неявки не повідомили.

5.Явка учасників справи обов'язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв'язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з'явились.

6.При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон №4212-VI).

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

7.Враховуючи, що відомості, вказані арбітражним керуючим Карасюком О.В. у звіті про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період здійснення ним обов'язків ліквідатора банкрута з 18.09.2018 до 18.01.2019 на загальну суму 31084,92 грн. (з них: 30410,74 грн. грошової винагороди, 674,18 грн. витрат) є обгрунтованими і підтверджуються доданими до клопотання первинними бухгалтерськими документами (т.6 а.с.4-25), суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

8.Однак вимога ліквідатора банкрута, заявлена на підставі рішення зборів комітету кредиторів (протокол від 18.01.2019) про покладення обов'язку по оплаті грошової винагороди та відшкодуванню витрат на суму 31084,92 грн. на ініціюючого кредитора, ПАТ "Сбербанк", не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.1.Так, заявлена арбітражним керуючим Карасюком О.В. вимога є передчасною, оскільки ліквідаційна процедура у справі не завершена - ухвалою суду від 27.02.2019 №3 у цій справі відмовлено у затвердженні звіту ліквідатора банкрута і закритті провадження у справі про банкрутство - суд прийшов до висновку, що ліквідатором банкрута не вичерпано усі можливості до повернення майна у ліквідаційну масу (надходження коштів) та спрямування їх на погашення вимог кредиторів, у тому числі, і на погашення вимог арбітражного керуючого.

8.2.Крім того, положеннями частини 5 статті 115 Закону №4212-VI визначено джерела сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Згідно з частиною 6 статті 115 Закону №4212-VI кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

8.2.1.Отже, оплата послуг ліквідатора за період виконання ним своїх повноважень здійснюється за рахунок коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), або із фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника. При цьому, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 26 Закону №4212-VI господарський суд вправі застосувати такий принцип до розподілу між кредиторами витрат, пов'язаних з проведенням ліквідаційної процедури (в тому числі на виплату грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди ліквідатору чи відшкодування його витрат (правові позиції Верховного Суду у постанові від 01.08.2018 у справі №912/1783/16 та постанові Вищого господарського суду України від 27.10.2015 у справі №911/1056/13).

8.2.2.Утворення фонду для оплати грошової винагороди ліквідатору чи відшкодування його витрат не може здійснюватись під якогось конкретного арбітражного керуючого, оскільки грошова винагорода і витрати усіх ліквідаторів банкрута мають однакову правову природу та погашаються виключно відповідно до Закону №4212-VI, а не відповідно до рішень комітету кредиторів (мотивація щодо рішень комітету кредиторів викладена у пункті 8.2.4).

8.2.3.Що стосується рішення комітету (протокол від 18.01.2019) про покладення обов'язку виплати грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Карасюка О.В., на голову комітету кредиторів, ПАТ "Сбербанк", то суд зазначає наступне.

8.2.4.Комітет кредиторів має право розглядати будь-які питання проведення ліквідаційної процедури і висловлювати свою думку з приводу вчинення ліквідатором банкрута тих чи інших дій, однак примати рішення і виявляти свою волю (вияв якої фактично є дією з реалізації наданого комітету кредиторів Законом №4212-VI і повноваження і права одночасно), яка є обов'язковою для врахування і ліквідатором банкрута, і судом під час провадження у справі про банкрутство, комітет кредиторів може лише у випадках, прямо передбачених Законом №4212-VI (ч.2 ст.22, ч.5 ст.26, ч.8 ст.26, ч.2 ст.27, ч.1 і 8 ст.28, ч.2 ст.37, ч.2 ст.40, ч.9 і 12 ст.41, ч.6 ст.45, ч.1 ст.46, ч.3 ст.57, ч.3 ст.77 тощо). При цьому суд підкреслює, що в окремих випадках, передбачених Законом №4212-VI, без відповідного рішення зборів кредиторів або комітету кредиторів, ні ліквідатором банкрута ні судом не можуть бути вирішені певні питання руху справи і проведення ліквідаційної процедури (наприклад, ч.5 ст.26, ч.8 ст.26, ч.2 ст.27, ч.1 ст.28, ч.2 ст.40, ч.6 ст.45, ч.1 ст.46 Закону №4212-VI).

Відповідно до п.57 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №15 "Про судову практику в справах про банкрутство": рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів не може визнаватися господарським судом недійсним, оскільки за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу; суд повинен давати оцінку цим рішенням та враховувати їх резолюції у прийнятті судових актів у справі, якщо такі рішення відповідають приписам чинного законодавства".

Згідно з правовими позиціями Вищого господарського суду України, викладеними у постанові від 27.04.2005 у справі №24/976 рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів є способом волевиявлення кредиторів і не може визнаватися господарським судом недійсним, оскільки за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу. Питання щодо правомірності зборів (комітету) кредиторів та легітимності прийнятих на них рішень слід вирішувати господарському суду при прийнятті судових актів у справі про банкрутство, надаючи таким рішенням правову оцінку відповідно до вимог ГПК України та беручи їх до уваги, якщо вони не суперечать чинному законодавству.

8.2.5.Однак, Законом №4212-VI не передбачено права (повноваження) комітету кредиторів приймати рішення (виявляти волю) з питання покладення обов'язку виплати грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора банкрута, на одного чи кількох кредиторів (хоч би й на одного з членів комітету кредиторів, хоч би й за його згодою). Таке рішення не є дією, договором чи актом, з якого виникає зобов'язання (ст.11 Цивільного кодексу України), тому вищеназване рішення, оформлене протоколом від 18.01.2019, не відповідає приписам чинного законодавства і не може бути підставою для покладення обов'язку сплати коштів на ПАТ "Сбербанк".

Керуючись ст.115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Карасюка О.В. від 21.01.2019 №02-01/03-39 задовольнити частково.

1.1. Затвердити погоджений/схвалений комітетом кредиторів (протокол від 18.01.2019) звіт ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Карасюка О.В., про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 18.09.2018 до 18.01.2019 на суму 30410,74 грн., і про здійснення та відшкодування витрат ліквідатора банкрута за період з 18.09.2018 до 18.01.2019 на суму 674,18 грн.

1.2. У задоволенні клопотання в решті вимог відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили 27.02.2019. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 04.03.2019.

Направити цю ухвалу рекомендованим листом з повідомленням ліквідатору банкрута, усім кредиторам (3).

Суддя Ю.А. Хабазня

5