ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА
про задоволення скарги на дії або бездіяльність
органу ДВС, приватного виконавця
вступна та резолютивна частина

"05" березня 2019 р. Cправа № 6/150-08

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги №7 від 07.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд" на бездіяльність та протиправні дії старшого державного виконавця, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання до вчинення дій у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд"

до: Приватного підприємця Козлова Костянтина Вікторовича

про стягнення 164 502,56 грн.

за зустрічним позовом Приватного підприємця Козлова Костянтина Вікторовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю " Кераміст-Трейд "

про визнання недійсним договору № 15/6 від 05.06.2006 р.

за участю секретаря судового засідання: Жиляк С.І.
представників сторін:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
органу ДВС: Кушнір О.Д. - за довіреністю;

В С Т А Н О В И В :
12.02.2019 до суду надійшла скарга №7 від 07.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд" на бездіяльність та протиправні дії старшого державного виконавця, скасування постанови та зобов`язання до вчинення дій, яку передано на розгляд судді Матвійчуку В.В.

Ухвалою суду від 13.02.2019р. скаргу №7 від 07.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд" призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.02.2019.

Ухвалою суду від 21.02.2019 розгляд скарги відкладено на 05.03.2019 з підстав неподання необхідних для розгляду скарги доказів.

26.02.2019 до суду надійшло клопотання № 9 від 20.02.2019 позивача (стягувача), в якому останній, посилаючись на неможливість забезпечити явку уповноваженого представника, просить розглянути скаргу за відсутності його представника за наявними матеріалами.

01.03.2019 до суду надійшов відзив № 21487/15.26-25/13 від 01.03.2019 за підписом старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кушнір О.Д., в якому наведено хід виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду вінницької області від 02.02.2009 у справі № 6/150-08. Окремо наголошено, що метою скарги є не захист порушених прав, а спроба уникнути повторного пред`явлення виконавчого документа та обов`язкової сплати авансового внеску.

На визначену дату, 05.03.2019 в судове засідання з`явився представник органу ДВС, який заперечив проти задоволення скарги.

Позивач (стягувач) та Відповідач (боржник) в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду скарги останні повідомлені ухвалою суду від 21.02.2019, яка направлена рекомендованою кореспонденцією.

З огляду на те, що за приписами ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи обмеженість розгляду заяви визначеними законом процесуальними строками, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності стягувача та боржника.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника органу ДВС, суд встановив наступне.

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 6/150-08 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд" до Приватного підприємця Козлова Костянтина Вікторовича про стягнення заборгованості за товар, поставлений за договором №15/6 від 05.06.2006 та видатковою накладною №59 від 04.03.2008, та зустрічним позовом Приватного підприємця Козлова Костянтина Вікторовича до Товариства з обмеженою відповідальністю " Кераміст-Трейд " про визнання недійсним договору № 15/6 від 05.06.2006.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.10.2008, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 13.01.2009, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд" задоволено. Ухвалено стягнути з Приватного підприємця Козлова Костянтина Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст Трейд" 164502 грн. 56 коп. заборгованості за товар, 1645 грн. 03 коп. витрат із держмита, 118 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В зустрічному позові Приватного підприємця Козлова Костянтина Вікторовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст Трейд" відмовлено.

02.02.2009 на виконання судового рішення видано відповідний наказ та направлено на адресу стягувача.

Відповідно до постанови заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Гайсинського районного управління юстиції від 18.09.2009 про закінчення виконавчого провадження № 11577169, подальша виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2009 здійснюється Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області, тому виконавчий документ підлягає направленню за належність до Відділу ДВС Ленінського РУЮ м. Вінниці.

Постановою від 04.10.2009 державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 18618360 з виконання наказу по справі 6/150-08 виданого Господарським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кераміст-Трейд" боргу в сумі 164 715,79 грн.

Розпорядженням державного виконавця № ДВ-20-Л/4102/08-22/ від 01.02.2010 наказ суду від 02.02.2009 надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та запропоновано проводити утримання з усіх видів заробітку, що належить до виплати боржнику після відрахування податків в розмірі 20% щомісячно.

22.12.2018 до Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області надійшло повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яким повернуто без подальшого виконання наказ про виконання рішення господарського суду від 07.10.2008 у справі № 6/150-08 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 05.03.2009 та витрат на проведення виконавчий дій від 01.02.2010 про стягнення з пенсій Козлова К.В., оскільки останній з 01.01.2019 вибув на постійне місце проживання у Російську Федерацію. Повідомлено, що пенсійна справа направлена за адресою військового комісаріату Кемирівської області, м. Кемерово, вул. Базова, 5а.

Старшим Державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області 27.12.2018 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням на п. 2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" з подальшим правом пред`явити виконавчий документ за місцем реєстрації боржника.

В обґрунтування скарги заявник зазначає про передчасність прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що, на думку заявника скарги, державним виконавцем не проведено всі можливі та достатні дії, передбачені Законом України Про виконавче провадження, спрямовані на належне, повне та об`єктивне примусове виконання наказу суду.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга №7 від 07.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд" підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

За приписами ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Статтею 17 вказаного закону передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004р. у справі Півень проти України вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (п.35 рішення).

За таких обставин, рішення у справі є обов`язковим до виконання та має бути виконано.

З наданих органом ДВС документів вбачається, що державним виконавцем 04.10.2009 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №18618360.

Згідно з постановою від 27.12.2018 старшим державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області наказ суду №6/150-08 від 02.02.2009 було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.2 вказаного нормативно-правового акту примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу.

Відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 та №1404-VIII від 02.06.2016 основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

Відкриття виконавчого провадження - це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.

Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних із виконанням.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом.

Отже, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Відповідно до ст.4 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999р. під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Аналогічна норма міститься в п.4 ст.18 ст.4 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016.

Згідно зі ст.5 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

У відповідності до ст.18 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно зі ст.11 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням (ст.32 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999, що знайшла своє відображення у ст.10 редакції Закону №1404-VІІІ від 02.06.2016).

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5 в редакції, що діяла до 05.10.2016) організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо).

Як встановлено, при прийнятті оскаржуваної постанови державний виконавець керувався нормами п.2 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження, за змістом якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Обґрунтовуючи своє рішення про повернення виконавчого документа, державний виконавець зазначав, що виконавчий документ перебував на виконанні у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області оскільки державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення з пенсії боржника. За повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області боржник з 01.01.2019 вибув на постійне місце проживання у Російську Федерацію. Враховуючи те, що виконавче провадження надійшло на примусове виконання у зв`язку зі зверненням стягнення на пенсійне забезпечення боржника та керуючись ч.1 та ч.2 ст. 68 Закону України Про виконавче провадження редакції від 19.01.2019, та беручи до уваги те, що боржник вибув на постійне місце проживання до Російської Федерації, куди передана пенсійна справа, та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки Єдиного реєстру заборони відчуження обє`ктів нерухомого майна щодо суб`єкта майна на праві приватної власності не яке можна звернути стягнення не виявлено, здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, державним виконавцем 27.12.2018 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження з подальшим правом пред`явити виконавчий документ за місцем реєстрації боржника яке зазначене у виконавчому документі, а саме м. Гайсин , Вінницької області, вул. 1-го Травня, 32/23.

Проте державним виконавцем не надано доказів на підтвердження доводів, викладених у відзиві на скаргу. При цьому суд зважає, що витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.02.2019, наданий державним виконавцем в підтвердження своїх доводів, доводить дії, направлені на виявлення майна боржника, були вчинені державним виконавцем після винесення постанови про повернення виконавчого документа, оскільки означений витяг датований 18.02.2019, а постанова 27.12.2018.

Окрім того, державним виконавцем не доведено, що в рамках виконавчого провадження ВП №18618360 державним виконавцем не направлялись запити до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, Державної казначейської служби України, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики, відповідних органів щодо наявності зареєстрованих цінних паперів, катерів, яхт, повітряних суден, сільськогосподарської техніки та технологічного обладнання, іншого рухомого майна, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об`єктів інтелектуальної, творчої діяльності, іншого майна (майнових прав), належних на праві власності відповідачу. Доказів зворотного суду не надано.

Водночас, за змістом ч.2 ст.37 Закону України Про виконавче провадження про наявність обставин, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Посилання на складання відповідного акту оскаржувана постанова не містить та державним виконавцем не представлено.

При цьому, висновок щодо безрезультатності та/або неможливості розшуку майна чи встановлення/з`ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

У зв`язку з викладеним, з метою відновлення законних прав стягувача, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.12.2018 підлягає скасуванню, а дії з її прийняття слід вважати неправомірними.

Таким чином, вимоги скарги №7 від 07.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд" щодо визнання незаконними дій старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кушнір О.Д. в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.12.2018р. у виконавчому провадженні №18618360 та скасування зазначеної постанови органу примусового виконання рішення є правомірними та підлягають задоволенню.

При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Внаслідок встановлення обґрунтованості скарги та керуючись приписами ст.343 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про зобов`язання Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вжити усіх необхідних заходів згідно законодавства України стосовно фактичного виконання рішення Господарського суду Донецької області від 07.10.2008 по справі №6/150-08 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд".

Відповідно до вимог ст.41 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, Законом встановлено обов`язок саме державного виконавця здійснити дії направлені на відновлення виконавчого провадження у разі визнання недійсною відповідної постанови судом у певний строк.

Враховуючи те, що відновлення виконавчого провадження є передбаченим законом наслідком визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу недійсною (незаконною), та з огляду на відсутність доказів ухилення державного виконавця від вчинення дій щодо відновлення виконавчого провадження, вимоги скаржника щодо зобов`язання поновити виконавче провадження є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Аналогічної правової позиції дотримується й Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 по справі №905/268/15.

Згідно ст.345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Щодо першої вимоги наведеної у скарзі, суд зважає, що вона не є сформованою та закінченою вимогою, що виключає можливість її розгляду по суті. При цьому судом враховується, що скаржником не внесено доповнень чи виправлень до скарги, а в заяві № 9 від 20.02.2019 останній просив розглянути скаргу без його участі та за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 232-236, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу №7 від 07.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кераміст-Трейд" на бездіяльність та протиправні дії старшого державного виконавця, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання до вчинення дій задоволити частково.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Кушнір Олени Дмитрівни щодо прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 18618630.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Кушнір Олени Дмитрівни від 27.12.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 18618360.

Зобов`язати старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Кушнір Олену Дмитрівну провести виконавчі дії у відповідності до ст.ст. 18, 24, 74 Закону України "Про виконавче провадження" щодо одержання від державних органі, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію відносно місця перебування, проживання боржника, а також встановлення відповідного структурного підрозділу Пенсійного фонду України в якому наразі перебуває на обліку Козлов К.В. та отримує пенсію, а також вчинити будь-які вчинити дії, направлені на примусове виконання судового рішення на підставі виконавчого документа від 02.02.2009, виданого Господарським судом Вінницької області, в рамках виконавчого провадження № 18618360.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України .
Ухвалу підписано 11.03.2019

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:
1 - до справи
2 - ТОВ "Кераміст-Трейд" (вул. Трегубова, 1, м. Запоріжжя, 69041)
3 - ПП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
4 - Центральний відділ ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області (вул. Соборна, 15А, м. Вінниця, 21050)