ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2019 р. Справа № 911/2492/18

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Сервіс»

до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний 8»

про повернення грошових коштів

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (керівник);

від відповідача: не зявилися.

Обставини справи:

09.11.2018 до канцелярії господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Захід Сервіс (далі позивач) до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Сонячний 8 (далі відповідач) про визнання дій відповідача щодо позивача незаконними та рейдерськими, повернення грошових коштів у розмірі 420 111,86 грн, які надійшли на рахунок відповідача за період з 01.01.2016 по 25.04.2018, які необхідні для погашення заборгованості перед постачальними організаціями. Також позивач просить суд повідомити правоохоронні органи про незаконні дії відповідача по відношенню до позивача, яке відхилено судом з підстав його необґрунтованості.

Позовні вимоги обґрунтовані рейдерським захопленням відповідачем майна, договірних документів та діловодства позивача та присвоєння коштів у розмірі 420 111, 86 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/2492/18 та призначено підготовче засідання на 25.01.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.01.2019 залишено без розгляду клопотання про залучення до справи третіх осіб, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, розгляд справи відкладено на 08.02.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.02.2019 розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 22.02.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, закрито підготовче провадження у справі № 911/2492/18, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 01.03.2019.

У судовому засіданні 01.03.2019 представник позивача підтримав задоволення позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 01.03.2019 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що неявка представника відповідача, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи по суті у судовому засіданні 01.03.2019 та те, що відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за наявними в ній матеріалами справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промову (заключне слово) представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач в позові, з грудня 2015 року відбулося рейдерське захоплення приміщення, що було офісом ТОВ «Захід Сервіс».

Після цього було створено ОСББ «Сонячний 8», яке не переукладаючи договорів про надання житлово-комунальних послуг, без переукладання договорів з ПАТ «НАК «Нафтогаз України», ПАТ «Київобленерго» та інших постачальників послуг/робіт почало надавати рахунки власникам квартир житлового будинку за адресою: Київська обл., с. Чайки, вул. Коцюбинського, 8 з реквізитами ОСББ та отримувати кошти.

Зайнявши приміщення ТОВ «Захід Сервіс» без укладення договору оренди, без укладення договорів поруки по фінансовим зобовязанням ОСББ «Сонячний 8» заволоділо майном ТОВ «Захід Сервіс», договірними документами та діловодством, шахрайським методом присвоїли собі кошти в сумі 420 111,86 грн.

Директор позивача неодноразово звертався до поліції та інших державних органів.

В результаті вказаних протиправних дій відповідача робота позивача без доступу до офісу, печаток, документів, засобів звязку, компютерної техніки виявилася неможливою.

ОСББ «Сонячний 8» працює по договору ТОВ «Захід Сервіс» та накопичує борги для балансоутримувача, а саме ПАТ «Київобленерго», Києво-Святошинського РП борг уже складає 188 973,11 грн на січень 2018 року, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на суму 300 964,87 грн, які теж присвоїв ОСББ «Сонячний 8». Станом на грудень 2015 року на рахунках через ГІОЦ від мешканців ТОВ «Захід Сервіс» було більше 60 000 грн, які були перераховані мешканцями вищевказаного будинку - власниками квартир за листопад 2015 року.

Окрім того, в грудні 2015 року січні 2016 року всі мешканці би сплатили більше 300 000 грн на рахунки, що було б достатньо для погашення заборгованості в опалювальний сезон на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

У звязку з рейдерськими діями відповідача, у січні 2016 року і надалі, жодних грошей на рахунок позивача не надходило, а борг залишився перед постачальними організаціями, в тому числі і перед ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна».

Позивач зазначає, що сума грошових коштів, якими заволодів відповідач становить 420 111,86 грн, вважає їх безпідставно отриманими та просить їх стягнути з відповідача.

ТОВ «Захід Сервіс» також посилається на те, що в діях працівників та керівництва ОСББ «Сонячний 8» вбачаються ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 341, 355, 356, 357 Кримінального кодексу України. Діяння ОСББ «Сонячний 8» були умисні, мали корисливий мотив, такі діяння мають склад злочину, за який відповідно до ст.ст. 341, 355, 356, 357 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність.

В матеріалах справи наявний договір про передачу на баланс багатоквартирного житлового комплексу № 02/07/08 від 01.06.2008 (а.с. 61-64), за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Сервіс» прийняло від Українського консорціуму «ЕКОСОРБ» на баланс житловий комплекс за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, 8 у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 01.06.2018 (а.с. 65-66) Український консорціум «ЕКОСОРБ» передав ТОВ «Захід Сервіс» житловий комплекс за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Коцюбинського, 8.

Як вбачається з листів ТОВ «Захід Сервіс» № 17 від 14.03.2016 та № 9 від 05.04.2016 (а.с. 67, 69) позивач звернувся до керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури та керівника Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області із повідомленнями про порушення чинного законодавства України, що сталося внаслідок дій фізичної особи, ОСОБА_3, відносно втручання в господарську діяльність ТОВ «Захід Сервіс» (ЖЕК), яке має на балансі будинок № 8 по вул. Коцюбинського, сел. Чайки, Києво-Святошинського р-ну Київської області.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист ТОВ «Захід Сервіс» № 27 від 28.03.2016 (а.с. 71-72), згідно якого останнє просило керівника Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надати інформацію щодо проведення слідчих дій внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, талон повідомлення 000543, реєстр № 6521 від 15.03.2016 про вчинене кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що 23.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Украни» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Сервіс» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2645/15ТЕ 17, за умовами якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, а покупець прийняти та оплатити цей природний газ.

Також в матеріалах справи наявні додаткові угоди № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 до договору купівлі-продажу природного газу № 2645/15 ТЕ 17 від 23.02.2015.

21.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Украни» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Сервіс» (Споживач) укладено договір постачання природного газу № 1445/16ТЕ 17, за умовами якого продавець зобовязався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Крім того, в матеріалах справи наявні акт прийняття-передавання електричної енергії № А- за січень 2018 року від 31.01.2018 (а.с. 52), рахунок-фактура за спожиту електричну енергію № НОМЕР_1 за січень 2018 року від 25.01.2018, рахунок-фактура по оплаті за перетікання реактивної електроенергії та штрафні санкції № НОМЕР_1 за січень 2018 року від 25.01.2018 (а.с. 53).

Також в матеріалах справи наявна претензія від 02.07.2018 (а.с. 29-30) про повернення грошових коштів у розмірі 420 111,86 грн.

Предметом позову є вимоги про визнання дій відповідача щодо позивача незаконними та рейдерськими, повернення грошових коштів у розмірі 420 111,86 грн, які надійшли на рахунок відповідача за період з 01.01.2016 по 25.04.2018, які необхідні для погашення заборгованості перед постачальними організаціями.

Нормами частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до частин 2 та 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси, які порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно також зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996р. у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобовязань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)).

Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Звертаючись до господарського суду, позивач повинен вказати у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто самостійно визначити, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Вирішуючи спір, суд має з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Обраний позивачем спосіб захисту права про визнання дій відповідача щодо позивача незаконними та рейдерськими є неефективним способом захисту прав та інтересів, адже судовий акт не може бути реально виконаним, у тому числі шляхом примусового його виконання органами державної виконавчої служби.

Таким чином, позов про визнання дій відповідача щодо позивача незаконними та рейдерськими задоволенню не підлягає.

Також позивач просить суд повернути грошові кошти у розмірі 420 111,86 грн, які надійшли на рахунок відповідача за період з 01.01.2016 по 25.04.2018, які необхідні для погашення заборгованості перед постачальними організаціями.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У відповідності до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем, належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, не доведено суду існування протиправності дій Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний 8» щодо незаконного заволодіння грошовими коштами позивача у розмірі 420 111,86 грн., які мають склад злочину, за який відповідно до ст.ст. 341, 355, 356, 357 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність (вирок суду).

З наданих позивачем та досліджених у судовому засіданні 01.03.2019 доказів неможливо встановити безпідставне отримання відповідачем спірних грошових коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про повернення позивачу грошових коштів у розмірі 420 111,86 грн, які надійшли на рахунок відповідача за період з 01.01.2016 по 25.04.2018, які необхідні для погашення заборгованості перед постачальними організаціями.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Сервіс» (04074, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 12; ідентифікаційний код 35780810) до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний 8» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Чайки, вул. Коцюбинського, буд. 8; ідентифікаційний код 40199927) про повернення грошових коштів - відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 05.03.2019.

Суддя П.В.Горбасенко