У Х В А Л А

11 березня 2019 року Справа № 913/125/19

Провадження № 18/913/125/19

Суддя господарського суду Луганської області Корнієнко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 04.03.2019

ОСОБА_1, смт. Троїцьке Луганської області

до відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про зобов'язання укласти додаткові угоди до договорів оренди землі

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2019 року до господарського суду Луганської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою б/н від 04.03.2019 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, в якій заявлено вимоги про:

- зобов'язання укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди № 6 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення фермерського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 30,4085 га, розташовану за межами населених пунктів на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області, щодо нормативної грошової оцінки, на умовах висновку Державної експертизи землевпорядної документації від 20.12.2017 № 232, згідно якого визначено нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки у сумі 236577,02 грн;

- зобов'язання укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди № 7 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення фермерського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 67,1683 га, розташовану за межами населених пунктів на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області, щодо нормативної грошової оцінки, на умовах висновку Державної експертизи землевпорядної документації від 20.12.2017 № 233, згідно якого визначено нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки у сумі 559224,96 грн.

Право на звернення до господарського суду закріплено у ст. 4 ГПК України, якою передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Саме у господарських відносинах фізичні особи-підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Як вбачається з доданих до позову матеріалів, та, як зазначає сам позивач у позові, договори оренди землі від 15.03.2017 № 6 та № 7 було укладено між Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області та громадянкою України ОСОБА_1, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

За таких обставин даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства України.

З урахуванням викладеного, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про зобов'язання укласти додаткові угоди до договорів оренди землі слід відмовити.

При цьому, господарський суд Луганської області роз'яснює, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про зобов'язання укласти додаткові угоди до договорів оренди землі.

2. Повернути ОСОБА_1 позовну заяву б/н від 04.03.2019, і додані до неї документи (на « 88» аркушах).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 11.03.2019, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя В.В. Корнієнко