ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019

Справа № 910/17330/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Публічного акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект"

про стягнення 36 936, 00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" (далі-відповідач) про стягнення пені у розмірі 36 936, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором на виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи робочого проекту від 27.09.2017, зареєстрованого за № 1248/17 в частині строків виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв’язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу – для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

18.01.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Публічного акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що відповідачем була виконана частина передбачених договором робіт, а саме інженерно-геодезичні вишукування, інженерно-геологічні вишукування, експертна оцінка існуючих трубопроводів, у зв’язку з чим просить суд позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" задовольнити частково у розмірі 25 317, 60 грн.

28.01.2019 представник позивача через відділ автоматизованого документообігу суду подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не надано доказів виконання робіт, як це передбачено календарним планом, що свідчить про порушення виконавцем своїх зобов’язань за договором.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

27.09.2017 між Публічними акціонерним товариством "Укргазвидобування", змінено найменування на Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі - замовник) та Публічним акціонерним товариством "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" (далі - виконавець) укладено договір на виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи робочого проекту від 27.09.2017, зареєстрований за № 1248/17, умовами якого передбачено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов’язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами виконати проектно-вишукувальні роботи по об’єкту «Яблунівське ВПГ. Реконструкція установки з переробки газу для стабілізації та пониження гирлових тисків на свердловинах Яблунівського, Скоробагатьківського та Комишнянського родовищ» (далі – об’єкт) та надати замовнику готову проектно-кошторисну документацію, всі необхідні погодження, позитивні звіти та висновки експертизи передбачені діючими нормативно правовими актами України на момент видачі робочого проекту.

Обсяг робіт, технічні, економічні та інші вимоги до проектно-кошторисної документації, яка є предметом договору, вказані у завданні на проектування, яке оформлене як додаток №1 і є невід’ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору, терміни виконання проектно-вишукувальних робіт визначаються Календарним планом, який оформлений як додаток №2 і є невід’ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.8. договору, виконавець гарантує, що має всі необхідні дозволи (ліцензії), іншу дозвільну документацію, а також необхідний досвід, навички, ресурси та кваліфікований персонал необхідні для належного виконання робіт передбачених цим договором. У випадку зупинення дії ліцензії та/або іншої дозвільної документації чи анулювання її в порядку установленому чинним законодавством України, виконавець зобов’язаний зупинити виконання робіт та невідкладно повідомити про це замовника, але у будь-якому випадку у строк не пізніше 1 (одного) календарного дня з дати такого зупинення чи анулювання.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що вартість робіт визначена на підставі Зведеного кошторису (додаток №3) та Кошторисів (додаток №4.1-4.14), які складені відповідно до вимог ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 у сумі: 1 425 000, 00 грн., крім того ПДВ 285 000, 00 грн., всього: 1 710 000, 00 грн.

За умовами п.2.2. договору, оплата за виконані роботи проводиться поетапно, згідно з Календарним планом (додаток №2) на підставі підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт і здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання таких актів шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до п. 3.2. договору, після поетапного завершення робіт виконавець надає замовнику акт приймання – передачі виконаних робіт у відповідності до завдання проектування (додаток 1) та календарного плану (додаток № 2) з комплектом документації, передбаченої завданням на проектування (додаток № 1) та календарним планом (додаток № 2).

Замовник протягом 15 робочих днів від дня одержання акту приймання-передачі виконаних робіт та документації, зазначеної в п. 3.2 договору, зобов’язаний відправити виконавцю підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт або мотивовану відмову від підписання даного акту (п. 3.3. договору).

Згідно п. 4.1. договору, виконавець зобов’язаний, зокрема виконати проектно-вишукувальні роботи в обумовлені договором строки (терміни), але не пізніше 150 календарних днів з дати підписання даного договору (п. 4.1.5).

Відповідно до п. 5.4. договору, у разі порушення з вини виконавця строків виконання робіт, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0, 1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов’язань (п. 9.1. договору).

Додатком № 1 до договору на виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи робочого проекту № 1248/17 від 27.09.2017 сторони погодили завдання на проектування «Яблунівське ВПГ. Реконструкція установки з переробки газу для стабілізації та пониження гирлових тисків на свердловинах Яблунівського, Скоробагатьківського та Комишнянського родовищ».

Додатком № 2 до договору на виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи робочого проекту № 1248/17 від 27.09.2017 сторони погодили календарний план виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи: «Яблунівське ВПГ. Реконструкція установки з переробки газу для стабілізації та пониження гирлових тисків на свердловинах Яблунівського, Скоробагатьківського та Комишнянського родовищ».

Додатком № 3 до 2 до договору на виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи робочого проекту № 1248/17 від 27.09.2017 сторони затвердили зведений кошторис на проектні і вишукувальні роботи по робочому проекту: «Яблунівське ВПГ. Реконструкція установки з переробки газу для стабілізації та пониження гирлових тисків на свердловинах Яблунівського, Скоробагатьківського та Комишнянського родовищ».

Додатками № 4.1., № 4.2, № 4.3., № 4.4., № 4.5., № 4.6., № 4.7., № 4.8., № 4.9., № 4.10, № 4.11., № 4.12, № 4.13, № 4.14 до договору на виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи робочого проекту № 1248/17 від 27.09.2017 сторони погодили кошториси № 1, № 2, №3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14 по робочому проекту: «Яблунівське ВПГ. Реконструкція установки з переробки газу для стабілізації та пониження гирлових тисків на свердловинах Яблунівського, Скоробагатьківського та Комишнянського родовищ».

Як вбачається з календарного плану, що є додатком № 2 до договору, термін виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи на загальну суму 1 710 000, 00 грн. становить 150 календарних днів з дати підписання договору у тому числі:

- Інженерно-геодезичні, інженерно-геологічні вишукування та експертна оцінка існуючих трубопроводів - протягом 60 календарних з дати підписання договору;

- технологічна схема, схема автоматизації, схема генплану – протягом 40 календарних днів з дати підписання договору;

- розробка робочого проекту – протягом 120 календарних днів з дати підписання договору;

- проведення експертизи та отримання погоджень у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - протягом 30 календарних днів з дати виконання робочого проекту.

Як зазначає позивач, відповідач всупереч умовам укладеного сторонами договору не приступив до виконання визначених календарним планом проектно-вишукувальних робіт та експертизи, у зв’язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом від 13.02.2018 № 11-1457, в якому повідомив, що станом на 09.02.2018 у позивача відсутні погоджені: технологічна схема, схема автоматизації, паспорти трубопроводів та розроблений робочий проект, що порушує умови договору, оскільки згідно календарного плану перший етап повинен бути виконаний через 120 календарних днів з дати підписання договору, а саме 24.01.2018, тож у зв’язку з тим, що відповідач не приступив до виконання робіт за договором, позивач повідомив відповідача про відмову від договору. Зазначений лист отриманий відповідачем 19.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Листом від 23.02.2018 № 37 відповідач надав відповідь на зазначений вище лист позивача, в якому повідомив, що Публічне акціонерне товариство "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" виконало значну кількість робіт, але в зв’язку із непередбаченими обставинами, які виникли під час виробничого процесу, підприємство не в змозі виконати свої договірні зобов’язання в частині дотримання термінів. вказаних у додатку 2 «календарний план робіт» до договору, у зв’язку з чим просив позивача розглянути можливість дострокового припинення договору № 1248/17 від 27.09.2017 та укладення мирової угоди з відповідачем.

02.05.2018 позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 22-5154 від 02.05.2018, в якій просив відповідача перерахувати в семиденний термін з дня отримання даної претензії суму пені у розмірі 36 936, 00 грн. у зв’язку з невиконанням договірних зобов’язань з виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи робочого проекту у визначений строк.

Відповідач на вищезазначену претензію відповіді не надав.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідачем порушено умови укладеного сторонами договору № 1248/17 від 27.09.2017 щодо виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи робочого проекту, у зв’язку з чим просить суд стягнути з відповідача 36 936, 00 грн. – пені за періоди з 26.01.2018 по 18.02.2018.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 1248/17 від 27.09.2017, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов’язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що календарним планом виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи: «Яблунівське ВПГ. Реконструкція установки з переробки газу для стабілізації та пониження гирлових тисків на свердловинах Яблунівського, Скоробагатьківського та Комишнянського родовищ» що є додатком № 2 до договору, сторони погодили термін виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи на загальну суму 1 710 000, 00 грн., який становить 150 календарних днів з дати підписання договору у тому числі:

- Інженерно-геодезичні, інженерно-геологічні вишукування та експерта оцінка існуючих трубопроводів - протягом 60 календарних днів з дати підписання договору;

- технологічна схема, схема автоматизації, схема генплану – протягом 40 календарних днів з дати підписання договору;

- розробка робочого проекту – протягом 120 календарних днів з дати підписання договору;

- проведення експертизи та отримання погоджень у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - протягом 30 календарних днів з дати виконання робочого проекту.

Так, відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач зобов’язаний був протягом 120 днів з дати підписання договору (27.09.2017) здійснити розробку робочого проекту, тобто у строк до 25.01.2018 включно та протягом 30 днів з дати виконання робочого проекту провести експертизу, проте, судом встановлено, що відповідач всупереч умовам укладеного сторонами договору не приступив до виконання визначених календарним планом робіт.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки сторонами в календарному плані виконання проектно-вишукувальних робіт та експертизи, що є додатком № 2 до договору чітко узгоджено як строк виконання робіт, так і форма звітування про результат виконаних робіт, а саме: інженерно-геодезичні, інженерно-геологічні вишукування та експертна оцінка існуючих трубопроводів, а також технологічна схема, схема автоматизації, схема генплану закінчуються шляхом складання Звіту щодо інженерно-геодезичних та інженерно-геологічних вишукувань та оформленням Паспортів трубопроводів, що передаються замовнику. В свою чергу розробка робочого проекту, як форма виконання робіт передбачає складання Робочого проекту, виконаного у відповідності до Завдання на проектування.

Крім того, календарним планом передбачено, що проведення експертизи та отримання погоджень у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закінчується шляхом отримання позитивних звітів та висновків експертиз та погоджень у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Проте, як зазначено судом вище, для кожного з етапів робіт згідно вищевказаного Календарного плану сторонами встановлено терміни виконання.

Однак у матеріалах справи, відсутні докази виконання робіт відповідачем вищевказаних робіт шляхом надання позивачу відповідних підтверджуючих документів – звітів, робочих проектів, як передбачено календарним планом, що свідчить про порушення відповідачем своїх зобов’язань за договором.

При цьому, відповідно до п. 3.2. договору, після поетапного завершення робіт виконавець надає замовнику акт приймання – передачі виконаних робіт у відповідності до завдання проектування (додаток 1) та календарного плану (додаток № 2) з комплектом документації, передбаченої завданням на проектування (додаток № 1) та календарним планом (додаток № 2).

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази складання сторонами актів приймання – передачі виконаних робіт у відповідності до завдання проектування та календарного плану, враховуючи що обов’язок з оформлення таких актів покладено на відповідача, як ініціатора констатації факту завершення робіт.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.4. договору, у разі порушення з вини виконавця строків виконання робіт, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0, 1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Тож, позивач просить суд стягнути з відповідача 36 936, 00 грн. – пені за періоди з 26.01.2018 по 18.02.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК).

Виконання господарських зобов’язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов’язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов’язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК),

Видами забезпечення виконання зобов’язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Отже, сторонами у договорі погоджено, що у разі порушення з вини виконавця строків виконання робіт, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0, 1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторони за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення зобов’язань за договором, беручи до уваги той факт, що дані зобов’язання не є грошовими зобов’язаннями та положення щодо обмеження розміру штрафних санкцій законом на них не поширюються.

Зазначена позиція кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 27.09.2005 у справі № 35/475-04 та від 08.02.2017 у справі № 3-1217гс/16.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що сума відповідає вимогам законодавства, зокрема розрахована з моменту виникнення прострочення виконання зобов’язання, а тому визнаються обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 36 936, 00 грн. – пені за періоди з 26.01.2018 по 18.02.2018.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77, ідентифікаційний код - 00158592) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, ідентифікаційний код - 30019775) 36 936 (тридцять шість тисяч дев’ятсот тридцять шість) грн. 00 коп. – пені та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. – судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя                                          С. О. Щербаков