СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Справа № 922/3096/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

позивача адвокат ОСОБА_1, довіреність №324 від 20.07.2018 року, свідоцтво серія РН №1316 від 04.11.2017 року;

1-го відповідача не зявився;

2-го відповідача не зявився;

1-ї третьої особи не зявився;

2-ї третьої особи не зявився;

3-ї третьої особи не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 товариства «Сбербанк», м.Київ (вх. № 15Х)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.12.2018 року у справі №922/3096/18, постановлену в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Буракова А.М.) , повний текст якої складено 17.12.2018 року.

за позовом ОСОБА_2 товариства «Сбербанк», м.Київ

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Аромасервіс», м.Харків;

2.Акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED» (Private Company Limited by Shares «CARBO TRADING LIMITED»), Лімассол,Кіпр, Леонтіу;

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Приватне акціонерне товариство «Харківський коксовий завод», м.Харків;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», м. Дніпро;

3) Приватне акціонерне товариство «Термолайф», м.Харків;

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.12.2018 року у справі №922/3096/18 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Аромасервіс" про роз'єднання позовних вимог; закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 товариства "Сбербанк" до ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" (Private Limited by Shares "CARBO TRADING LIMITED") про звернення стягнення на предмет застави за договором застави цінних паперів від 13.09.2012 року: прості іменні акції, бездокументарної форми в кількості - 1613 штук; емітент цінних паперів - Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" (м. Харків, Набережна Червоношкільна, б. 24, ідентифікаційний код: 24481702); міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів - UА; номінальною вартістю одного цінного папера, переданого в заставу - 10000,00 грн. та загальною номінальною вартістю цінних паперів - 16130000,00 грн.; розмір частки в статутному капіталі емітента, яка відповідає кількості цінних паперів, переданих в заставу - 49,47853%, які належать ОСОБА_2 товариству з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" (Private Limited by Shares "CARBO TRADING LIMITED"); відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Аромасервіс" про продовження процесуального строку, встановленого судом; відкладено підготовче засідання на 03.01.2019 року.

Ухвалу в частині закриття провадження у справі господарського суду першої інстанції вмотивовано, зокрема посиланням на норми ч.1 ст.38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та те що сторони договору застави не визначили підсудність спору з питань, що виникають з даного договору судам України, а у відповідача відсутні представництва та філії на території України та що з урахуванням вимог ст.76 та ст.77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підстави для підсудності даної справи в частині вимог до ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED» судам України відсутні.

Акціонерне товариство Сбербанк з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 11.12.2018 року у справі №922/3096/18 в частині закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 товариства Сбербанк до ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED (Private Company Limited by Shares CARBO TRADING LIMITED), справу передати на розгляд господарському суду першої інстанції.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, про наступне.

Господарський суд першої інстанції безпідставно послався на норми ч.1 ст.38 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» , зазначивши, що сторони договору застави не визначили підсудність спору судам України, а у відповідача відсутні представництва та філії на території України.

Місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що з урахуванням вимог ст.76 та ст.77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підстави для підсудності даної справи в частині вимог до ОСОБА_2 ТОВ «CARBO TRADING LIMITED» судам України відсутні.

Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2019 року, суддею доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Слободін М.М., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.01.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 товариства Сбербанк на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.12.2018 року у справі №922/3096/18; учасникам справи встановлено строк до 24.01.2019 року на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України; призначено справу до розгляду на 28.01.2019 року.

Акціонерне товариство Сбербанк звернулось до суду апеляційної інстанції з клопотанням про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, в якому просить забезпечити проведення судового засідання у даній справі, що призначене на 28.01.2019 року у режимі відеоконференції; визначити господарський суд міста Києва, господарський суд Київської області або Північний апеляційний господарський суд відповідальним за проведення відеоконференції під час судового засідання (вх.675), яке долучене до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 року задоволено клопотання ОСОБА_2 товариства Сбербанк про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/3096/18, яке відбудеться 28.01.2019 року в режимі відеоконференції; доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції у справі, розгляд якої відбудеться 28.01.2019 року.

25.01.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив ОСОБА_3 Харківський коксовий завод в електронному вигляді (вх.№834) в якому останній просить у задоволенні апеляційної скарги АТ Сбербанк відмовити, а ухвалу господарського суду Харківської області від 11.12.2018 року у справі №922/3096/18 залишити без змін, який долучений до матеріалів справи.

В судове засідання 28.01.2019 року Північного апеляційного господарського суду представник позивача не зявився.

В судовому засіданні 28.01.2019 року Східного апеляційного господарського суду представник позивача просив відкласти розгляд справи на іншу дату у звязку з необхідністю вивчення матеріалів справи; представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не зявилися.

28.01.2019 року та 31.01.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли клопотання від третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Харківський коксовий завод в електронному вигляді (вх.№ 872, № 1076) підписані представником-адвокатом ОСОБА_4 та скріплені електронним підписом, про відкладення судового розгляду із зупиненням провадження у справі для виклику учасника справи-нерезидента, в яких останній просить відкласти розгляд справи в справі для належного повідомлення учасника справи-нерезидента ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED, а провадження у справі зупинити до виконання судового доручення про вручення учаснику справи-нерезиденту виклику до суду та документів по справі, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обовязковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 04.02.2019 року, доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі, розгляд якої відбудеться 04.02.2019 року о 09:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №131.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Хачатрян В.С., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М..

В судовому засіданні 04.02.2019 року представник першої 3-ї особи підтримав зазначені вище клопотання (вх. №872, №1076), представники 1-го та 2-го відповідачів та 3-ї третьої особи в судове засідання не зявилися.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 18.02.2019 року; доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі.

18.02.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду (вх.1710), яке долучено до матеріалів справи.

18.02.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду від 1-го відповідача ТОВ «Аромасервіс» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі для виклику учасника справи-нерезидента - ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED (вх.1711), яке долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду та господарському суду міста Києва 18.02.2019 року представники позивача просили забезпечити належне повідомлення учасника справи нерезидента - ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED (вх.№1710, №1711), представники 1-го та 2-го відповідачів та 1,2, 3-ї третьої особи в судове засідання не зявилися.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 26.02.2019 року; зобов'язано Акціонерне товариство "Сбербанк" протягом 3-х днів з моменту вручення даної ухвали надати суду два примірники належним чином (нотаріально) завіреного перекладу на англійську мову ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року у справі для надіслання її ОСОБА_2 товариству з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED забезпечити проведення відеоконференції у справі, розгляд якої відбудеться 26.02.2019 року.

25.02.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання (вх. №2098), в якому останній надає два примірника належним чином нотаріально завіреного перекладу на англійську мову ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року, яке долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні господарському суду міста Києва 26.02.2019 року представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати.

В судове засідання 26.02.2019 року представники 1-го та 2-го відповідачів та 1, 2, 3-ї третьої особи не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотному боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Щодо клопотань ОСОБА_3 «Харківський коксовий завод» (вх.№872, №1076) та ТОВ «Аромасервіс» (вх. №1711) про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі для належного повідомлення та виклику учасника-нерезидента - ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED, слід зазначити наступне.

На підтвердження направлення копії ухвали від 18.02.2019 року ОСОБА_2 товариству з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED у справі додано витяг з сайту «Укрпошта» під номером RI610221970UA та фіскальний чек УДППЗ "Укрпошта" від 20.02.2019 року №, з яких простежується відправлення ухвали від 18.02.2019 року та надсилання вказаним поштовим оператором міжнародного рекомендованого поштового відправлення на адресу 2-го відповідача ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED (Лімассол,Кіпр, Леонтіу , а/с 3020, 250А, А ) зазначеної дати, а також вказана вартість наданої поштової послуги 135,90 грн. (а.с. 196-198, том 3).

Окрім того, ухвали Східного апеляційного господарського суду від 04.01.2019 року, 22.01.2019 року, 28.01.2019 року, 04.02.2019 року та 18.02.2019 року, щодо провадження за апеляційною скаргою надсилались ОСОБА_2 товариству з обмеженою відповідальністю CARBO TRADING LIMITED аналогічним чином на адресу Лімассол, Кіпр, Леонтіу , а/с 3020, 250А, А, що свідчить про належне повідомлення 1-го відповідача про час, місце судових засідань з розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

З аналізу статті 13 Закону України «Про поштовий звязок», п.2 Правил надання послуг поштового звязку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та обєкта поштового звязку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат) є доказами надіслання відповідного міжнародного поштового відправлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.02.2019 року у справі №910/7308/16.

А за таких обставин, підстав для задоволення клопотань ОСОБА_3 «Харківський коксовий завод» (вх.№872, №1076) та ТОВ «Аромасервіс» (вх. №1711) не має.

На підтвердження направлення копії ухвали від 18.02.2019 року сторонам у справі додано фіскальні чеки УДППЗ «Укрпошта" від 20.02.2019 року: №467, №459 з яких вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Термолайф», Приватне акціонерне товариство «Харківський коксовий завод», отримали копію ухвали 25.02.2019 року (а.с.228, 229, том 3).

Процесуальні документи у даній справі направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аромасервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд» в порядку приписів ст. 242 ГПК України та із дотриманням вимог ч. 4 ст. 120 ГПК України. Разом з тим, ухвала суду про оголошення перерви у справі була повернута на адресу суду апеляційної інстанції із довідкою пошти від 22.02.2019 року про повернення "інші причини» (а.с.231,230, том 3).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, вказану ухвалу суду від 18.02.2018 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Приписами частини 1 статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 1 статті 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

З матеріалів справи вбачається, що акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аромасервіс" та ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" про звернення стягнення на предмети застави за договорами застави цінних паперів від 13.09.2012 року :

- прості іменні акції, бездокументарної форми в кількості - 1647 (одна тисяча шістсот сорок сім) штук; емітент цінних паперів - Приватне акціонерне товариство «Харківський коксовий завод» (м. Харків, Набережна Червоношкільна, б. 24, ідентифікаційний код: 24481702); міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів - UА; номінальною вартістю одного цінного папера, переданого в заставу - 10000,00 грн. та загальною номінальною вартістю цінних паперів - 16470000,00 грн.; розмір частки в статутному капіталі емітента, яка відповідає кількості цінних паперів, переданих в заставу - 50,52147%.

які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Аромасервіс", та

- прості іменні акції, бездокументарної форми в кількості - 1613 штук; емітент цінних паперів - Приватне акціонерне товариство «Харківські коксовий завод»; міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів - UА; номінальною вартістю одного цінного папера, переданого в заставу - 10000,00 грн. та загальною номінальною вартістю цінних паперів - 16130000,00 грн.; розмір частки в статутному капіталі емітента, яка відповіді кількості цінних паперів, переданих в заставу - 49,47853%,

які належать ОСОБА_2 товариству з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" (Private Company Limited by Shares "CARBO TRADING LIMITED").

Також, позивач просив суд встановити спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження та від продажу зазначеного майна задовольнити вимоги ОСОБА_2 товариства "Сбербанк" за:

Договором про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 в сумі 10023144,27 доларів США та 227347211,23 гривень та складається з: заборгованості за Кредитом - 6425384,22 доларів США, з них прострочена - 6425384,22 доларів США; процентів за користування Кредитом - 3597760,05 доларів США, з них прострочених - 3522968,58 доларів США; пені за прострочення Кредиту - 169370732,76 гривень; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом - 57976478,47 гривні.

Договором про відкриття кредитної лінії №27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 в сумі 17096365,92 доларів США та 411191243,62 гривень та складається з: заборгованості за Кредитом - 10873999,99 доларів США, з них прострочена - 10873999,99 доларів США; процентів за користування Кредитом - 6222365,93 доларів США, з них прострочених - 6095792,57 доларів США; пені за прострочення Кредиту - 309139057,53 гривень; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом - 102052186,09 гривні.

Договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 в сумі 4948979,86 доларів США та 113351872,56 та складається з:заборгованості за Кредитом - 3370537,41 доларів США, з них прострочених - 3370537,41 доларів США; процентів за користування Кредитом 1578442,45 доларів США, з них прострочених - 1539209,37 доларів США; пені за прострочення Кредиту - 92304603,59 гривень; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом - 21047268,97 гривні.

Договором про відкриття кредитної лінії №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 в сумі 593206,41 доларів США та 13704029,62 та складається з:заборгованості за Кредитом - 400 000,00 доларів США, з них прострочених - 400 000,00 доларів США; процентів за користування Кредитом - 193206,41 доларів США, з них прострочених - 188550,41 доларів США; пені за прострочення Кредиту - 10992814,26 гривень; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом - 2711215,36 гривні.

Договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 становить 44644305,41 доларів США та ,30 гривень та складається з: заборгованості за Кредитом - 28500000,00 доларів США, з них прострочена- 28500000,00 доларів США; процентів за користування Кредитом - 16144305,41 доларів США, з них прострочених 15812565,41 доларів США; пені за прострочення Кредиту - 740865732,55 гривень; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом - 262169524,75 гривень.

Договором про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 становить 1565565,32 доларів США та 36394898,33 гривні та складається з заборгованості за Кредитом - 1000000,00 доларів США, з них прострочених - 1000000,00 доларів США; процентів за користування Кредитом - 565565,32 доларів США, з них прострочених - 553925,32 доларів США; пені за прострочення Кредиту - 27197598,96 гривень; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом - 9197299,37 гривень.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 товариства "Сбербанк" до ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" про звернення стягнення на предмет застави господарський суд першої інстанції в ухвалі від 11.12.2018 року дійшов висновку, що оскільки умови договору застави цінних паперів від 13.09.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 товариством з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" та ОСОБА_2 товариством "Сбербанк", не містять положень, які передбачили б підсудність справи з питань, що виникають з даного договору судам України, то зазначений спір в частині позовних вимог ОСОБА_2 товариства "Сбербанк" до ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими зазначені висновки місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Отже, одним з основних принципів судочинства, закріплених конституційно, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватися норм процесуального права.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, ч.1 ст. 8 зазначеного вище Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

У статті 236 ГПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; обєкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються відповідно до приписів Закону України «Про міжнародне приватне право».

Стаття 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» не містить положень за якими можливість вирішення спору в судах України повАязується виключно за домовленістю сторін за договором.

Згідно абз. 12 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічна діяльність - діяльність субєктів господарської діяльності України та іноземних субєктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Разом з тим, умови договору застави не містять будь-яких положень щодо господарських взаємовідносин за межами України.

Тобто, договір застави не є договором з зовнішньоекономічної діяльності, відповідно на нього не поширюються дія та вимоги Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідно до п.9.4. договору застави кошти, які надійшли в рахунок погашення заборгованості за договором, в тому числі списані в договірному порядку з рахунків позичальника або третіх осіб, а також перераховано третіми особами, направляються в порядку черговості.

При цьому, зі змісту п. 9.5 договору застави не вбачається неможливості звернення з позовом до господарських судів України.

Так, умови договору застави не містять положень за якими спір між сторонами підлягає передачі на розгляд третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу, що виключало б можливість розгляду спору в порядку господарського судочинства.

Також умови договору застави не містять визначення конкретного суду, що здійснюватиме розгляд спору, як не містять і заборони про звернення до іншого компетентного суду за захистом порушених прав.

А відтак п. 9.5. договору застави не є визначенням виключної юрисдикції відповідного суду будь-якої країни у правовідносинах сторін.

Окрім того, господарське процесуальне законодавство чинне на дату укладення договору застави, як і чинне процесуальне законодавство, не надає можливості учасниками господарських відносин визначати умовами договору договірну підсудність вирішення спору.

Також, розділ XII Закону України «Про міжнародне приватне право» не встановлює заборону судам України приймати до свого провадження справи з іноземним елементом у випадку відсутності чи наявності пророгаційної угоди про розгляд справи в іноземному суді, а за таких обставин даний спір підлягає розгляду в господарських судах України у відповідності до ст.366 ГПК України та норм Закону України «Про міжнародне приватне право».

Крім того, чинна редакція Господарського процесуального кодексу України не передбачає як обовязкову передумову для підсудності справи господарським судам України наявність у нерезидента на території України філії, представництва, іншого відособленого підрозділу.

Договір застави укладено на підставі довіреності представником з місцем реєстрації на території України.

Умовами п.9.5. договору застави вимога щодо розгляду справ за місцезнаходженням відповідача жодним чином не була порушена позивачем при зверненні до суду з огляду на те, що згідно ч.2 ст.29 ГПК України позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть предявлятись до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Відповідачами в справі є Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Аромасервіс», відтак позов в справі предявлено з дотриманням умов договорів застави та положень ч.2 ст.29 ГПК України.

При обєднанні позовних вимог щодо правочинів, які забезпечують виконання основного зобовязання положеннями ч.11 ст.30 ГПК України передбачено виключну підсудність за місцезнаходженням сторони такого основного зобовязання.

Отже, є помилковим висновок господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для підсудності даної справи судам України в частині вимог до ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED» з посиланням на ст.76 та ст.77 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно ст.366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За матеріалами справи, відкриваючи провадження у даній справі господарським судом першої інстанції в ухвалі від 19.11.2018 року було зазначено про дослідження матеріалів справи та було встановлено, що позовну заяву подано з додержанням вимог ст. ст. 162,164,172 ГПК України та у звязку з чим визнано їх достатніми для прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі.

Отже, закриття провадження у справі після відкриття провадження суперечить ч.1 ст.75 Закону України «Про міжнародне приватне право» та будь-які підстави для відмови в розгляді справи судами України, які визначені ч.2 ст.75 Закону України «Про міжнародне приватне право» відсутні.

Так, згідно ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

З матеріалів справи вбачається, що підставами позовних вимог в даній справі є наступні обставини, при яких суди України можуть приймати до свого провадження справи з іноземним елементом, а саме:

Договір застави цінних паперів від 13.09.2018 року, укладений між ОСОБА_2 товариством з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" та АТ "Сбербанк" на території України в м. Донецьк, що узгоджується з п.7 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» відповідно до якого дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

Юридичні особи-резиденти не виконують зобовязання за кредитними договорами, відтак у кредитора виникло право звернути стягнення на майно заставодавця нерезидента, що також узгоджується з п.7 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», за змістом якого дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

ОСОБА_2 товариством з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" передано в заставу цінні папери, емітентом якого є зареєстроване за законодавством України ОСОБА_3 «Харківський коксовий завод» і випуск таких цінних паперів оформлено в Україні, що узгоджується з п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про міжнародне приватне право» за змістом якого, якщо на території України відповідач у справі має рухоме майно, на яке можна накласти стягнення;

Рахунок в цінних паперах Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED" на яких обліковується предмет застави відкрито у депозитарній установі України, що також узгоджується з п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якого якщо на території України відповідач у справі має рухоме майно, на яке можна накласти стягнення.

А за таких обставин виходячи зі змісту фактичних обставин справи та у відповідності до ст.366 ГПК України та ст.75,76 Закону України «Про міжнародне приватне право» вимоги до заставодавця- нерезидента щодо звернення стягнення на пайові цінні папери емітентом якого є зареєстрована за законодавством України юридична особа підлягають розгляду господарськими судами України.

Окрім того, у відповідності до ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 5 ст.55 Конституції України).

Статтею 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обовязки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно статті 366 ГПК України встановлено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

За змістом ст.9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Окрім того, відповідно до частини першої статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційне право на судовий захист передбачає, як невід'ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Разом з тим, відповідно до ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання; право звернутися до суду за їх захистом відповідно до встановлених способів захисту цивільних прав та інтересів судом.

Між тим, Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Отже, висновок місцевого господарського суду щодо закриття провадження у справі не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обовязково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року)

Таким чином, аргументи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у звязку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 11.12.2018 року у справі №922/3096/18 слід скасувати в частині закриття провадження у справі, а справу передати для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню в частині закриття провадження у справі, з передачею справи на розгляд до господарського суду Харківської області.

Керуючись ст. ст., 269, 270, ч.3 ст. 271, п.1, 4 ч.1 ст.277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 товариства «Сбербанк» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.12.2018 року у справі №922/3096/18 в частині закриття провадження у справі скасувати.

Справу №922/3096/18 передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.03.2019 року.

Головуючий суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя М.М. Слободін