РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2019Справа № 910/17324/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет»
провизнання відмови недійсною та зобов'язання виконання договору
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Ріпа С.І.
від відповідача:Кучерук Н.С., Трофимов О.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» (надалі - ТОВ «Новини 24 години») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» (надалі - ТОВ «Мережа Ланет») про визнання відмови недійсною та зобов'язання виконання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю односторонньої відмови відповідача від виконання умов договору №0109/18-01-П від 01.09.2018, у зв'язку з чим позивач просить суд визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від такого договору, а також зобов'язати відповідача виконати зобов'язання за договором з 01.01.2019 на умовах, які визначені сторонами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2019.

14.01.2019 до канцелярії суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити відповідачу припиняти прийом сигналу програм ТОВ «Новини 24 години» та обмежувати доступ абонентів до такого сигналу в мережі провайдера відповідача на території: м. Київ, м. Івано-Франківськ та м. Калуш Івано-Франківської області, с. Угринів, Тисменського району, с. Боднарів, Калуського району Івано-Франківської області та с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області (заборонити ТОВ «Мережа Ланет» припиняти ретрансляцію Телеканалу «Newsone» у мережі провайдера - ТОВ «Мережа Ланет»).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 заяву ТОВ «Новини 24 години» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

28.01.2019 представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що направленням листа від 28.11.2018 відповідач не вчинив правочин розірвання договору, а лише висловив пропозицію на його розірвання в порядку ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 181 Господарського кодексу України.

Також у поданому відзиві відповідач вказував на те, що він не має чинного ліцензійного договору з правовласником на використання програм телеканалу, за відсутності якого позбавлений права здійснювати ретрансляцію програм.

11.02.2019 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивач вказував на безпідставність тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, які не спростовують доводи позивача.

21.02.2019 представником позивача до канцелярії суду подано заяву про часткову зміну предмету позову, в якій позивач просив суд уточнити позовні вимоги у справі, та викласти їх в наступній редакції:

- визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від договору №0109/18-01-П від 01.09.2018, укладеного між ТОВ «Новини 24 години» та ТОВ «Мережа Ланет», що вчинений ТОВ «Мережа Ланет» відповідно до листа №01-2811/18 від 28.11.2018 «Щодо розірвання договору»;

- зобов'язати ТОВ «Мережа Ланет» виконувати зобов'язання за договором №0109/18-01-П, що укладений між ТОВ «Мережа Ланет» та ТОВ «Новини 24 години» на умовах, які визначені сторонами у договорі №0109/18-01-П, до закінчення строку дії договору №0109/18-01-П, в тому числі, з дати набрання цим рішенням законної сили, відновити та здійснювати прийом і одночасну доставку сигналу програм ТОВ «Новини 24 години» до абонентів на умовах, визначених договором №0109/18-01-П.

Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

З огляду на те, що заява позивача відповідала вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, вона була прийнята судом для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання 27.02.2019 з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримав та просив задовольнити повністю.

Представники відповідача в судове засідання з'явилися, надали пояснення по справі, проти задоволення позовних вимог заперечували з огляду на викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

В судовому засіданні 27.02.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2018 між ТОВ «Новини 24 години» (підприємство) та ТОВ «Мережа Ланет» (провайдер) був укладений договір №0109/18-01-П (надалі - «Договір»), відповідно до преамбули якого його Сторонами є ТОВ «Новини 24 години», що визначається як «Підприємство» та ТОВ «Мережа Ланет» - Провайдер.

У розділі «поняття та терміни, що вживаються у договорі», під терміном Телеканал сторони погодили розуміти телевізійний «NEWSONE», мовлення якого здійснюється виконавцем на підставі відповідної ліцензії.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору підприємство забезпечує передачу сигналу програми телеканалу «Newsone», а провайдер приймає такий сигнал та забезпечує доступ абонентів до сигналу у телемережі на території за допомогою аналогового та/або цифрового формату, де провайдер надає послуги із забезпечення доставки сигналу до абонентів. Провайдер здійснює розповсюдження на території: м. Київ, м. Івано-Франківськ та м. Калуш Івано-Франківської області, с. Угринів, Тисменського району, с. Боднарів, Калуського району Івано-Франківської області та с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області за допомогою телекомунікаційної системи (технології): аналог/DVB-C/IPTV під ТМ «Ланет TV».

За змістом п. 1.3 Договору провайдер зобов'язується забезпечувати доступ абонентів до отриманого від підприємства сигналу програми телеканалу, здійснюючи його адресну доставку абонентам у реальному часі, без затримки та змін.

Згідно розділу 6 Договору (вартість та порядок здійснення розрахунків) сторони дійшли домовленостей, що вартість послуг визначається у відповідних додатках до Договору. При цьому, вартість послуг провайдера може змінюватися лише за домовленістю сторін, про що сторони підписують відповідну додаткову угоду.

У розділі 10 Договору сторони погодили, що Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2019 року включно.

Водночас, пунктами 10.2.1 -10.2.3. п 10.2 Договору визначено умови, за яких його дія може бути достроково припинена, а саме: за взаємною угодою сторін, про що укладається відповідна додаткова угода (п. 10.2.1 Договору); у передбачених чинним законодавством випадках (п. 10.2.2 Договору); в односторонньому порядку будь-якою із сторін в разі непогодження запропонованого нею нового протоколу договірної ціни іншою стороною протягом 30 (тридцяти) календарних днів. ( п. 10.2.3.)

З наведеного вбачається, що укладаючи Договір, сторони дійшли домовленостей щодо його істотних умов, зокрема визначили його предмет, ціну, строк дії, а також визначили обставини, за яких він може бути розірваний.

28.11.2018 позивач отримав від відповідача лист за вих. № 01-2811/18 від 28.11.2018 «Щодо розірвання договору», в якому відповідач вказав, що в зв'язку з відсутністю необхідності просить розірвати договір ретрансляції №0103/17-03-ЛТБ від 01.03.2017 р. та №0109/18-01-П від 01.09.2018 р. з 01 січня 2019 р.

Проаналізувавши зміст та предмет Договору суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг. Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Замовником послуг виступає позивач, а виконавцем за договором є відповідач.

У статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з частиною 1 статті 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Згідно з частинами другою та третьою статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що розділом 10 Договору передбачено, що дія договору може бути достроково припинена у випадках, передбачених в пунктах 10.2.1-10.2.3 даного Договору та інших випадках, передбачених законодавством України.

Пунктом 12.1 Договору встановлено, що будь-які зміни та/або доповнення до цього Договору здійснюються у встановленому законом порядку і мають юридичну силу, якщо вони вчинені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін.

Згідно зі статтею 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 10.1 Договору встановлено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2019 року включно.

Аналіз вказаних положень Договору та закону свідчить про те, що розірвання договору можливе в односторонньому порядку будь-якою із сторін в разі непогодження запропонованого нею нового протоколу договірної ціни іншою стороною протягом 30 (тридцяти) календарних днів ( п. 10.2.3).

Судом встановлено, що на виконання умов розділу 6 Договору сторонами були укладені та підписані додатки, а саме: Додаток № 1 до Договору № 0109/18-01-П від 01 вересня 2018 року, відповідно до якого сторони погодили вартість послуг із забезпечення провайдером доступу абонементів до сигналу програми телеканалу у період з 01.09.2018 по 31.12.2018 становила 63 000 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 10 500 за кожен календарний місяць; Додаток № 2 до Договору № 0109/18-01-П від 01 вересня 2018 року, відповідно до якого сторони погодили вартість послуг із забезпечення провайдером доступу абонементів до сигналу програми телеканалу у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 становила 12 000 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 2 000 грн. за кожен календарний місяць.

Також, з часу укладання Договору позивач належним чином, відповідно до досягнутих домовленостей, виконує взяті на себе зобов'язання з оплати послуг, що надаються Відповідачем, та не отримував від останнього жодних претензій, пов'язаних із невиконанням чи неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні підстави для розірвання в односторонньому порядку Договору, письмова угода сторін щодо його розірвання відсутня, відповідно до положень частини другої статті 651 Цивільного кодексу України рішення суду про розірвання вказаного договору не ухвалювалося, будь-які зміни до договору щодо цього питання не вносились, тому Договір є чинним та обов'язковим до виконання в повному обсязі.

Враховуючи те, що Договір був чинним на час звернення позивача з позовною заявою та є чинним на час розгляду даної справи судом, відсутня необхідність у визнанні недійсною односторонньої відмови від Договору, укладеного між ТОВ «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» та ТОВ «Мережа Ланет», що вчинений ТОВ «Мережа Ланет» відповідно до листа № 01-2811/18 від 28.11.2018 «Щодо розірвання договору», оскільки направлення відповідачем та отримання позивачем вказаного листа не зумовлює собою настання таких юридичних наслідків як розірвання Договору та не припиняє його дії.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсною односторонньої відмови від Договору, укладеного між ТОВ «Новини 24 години» та ТОВ «Мережа Ланет», що вчинений ТОВ «Мережа Ланет» відповідно до листа №01-2811/18 від 28.11.2018 «Щодо розірвання договору», оскільки вказаний лист не порушує прав та інтересів позивача, так як не породжує жодних юридичних наслідків для сторін Договору, який є чинним на момент розгляду даної справи.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання виконати умови Договору суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 20 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ст. 16 Цивільного кодексу України, визначає, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом: присудження до виконання обов'язку в натурі.

Як встановлено судом, у розділі 1 Договору визначено його предмет: забезпечення відповідачем доступу абонентів (телеглядачів) до телевізійного сигналу, що отримується від телеканалу, шляхом здійснення його адресної доставки абонентам у режимі реального часу без затримки та змін (п.1.3. Договору).

При цьому, із пояснень представника позивача вбачається, що станом на момент розгляду даної справи по суті, відповідачем припинено виконання своїх зобов'язань за Договором, незважаючи на те, що такий договір є чинним та обов'язковим до виконання обома сторонами.

Представником відповідача у наданих суду поясненнях не спростовано факту припинення виконання своїх зобов'язань за Договором з 01.01.2019.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакцій, чинній на момент звернення позивача до суду, є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб. Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суду належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

З оглядку на викладене, відновлення порушеного права позивача можливе шляхом зобов'язання відповідача виконувати зобов'язання за Договором на умовах, які визначені сторонами у Договорі, до закінчення строку його дії, в тому числі, з дати набрання цим рішенням законної сили, відновити та здійснювати прийом і одночасну доставку сигналу програм ТОВ «Новини 24 години» до абонентів на умовах, визначених договором №0109/18-01-П.

Суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність у нього права ретранслювати програми позивача у зв'язку з закінченням строку дії укладеного на це між сторонами договору про ліцензійні умови з огляду на наступне.

Укладаючи Договір у розділі «поняття та терміни» сторони погодили, що телепрограма, програма - поєднана єдиною творчою концепцією безперервна сукупність телевізійних передач (аудіовізуальних творів, музичних творів, фонограм, виконань тощо), яка має постійну назву NEWSONE і транслюється телеканалом за певною сіткою мовлення.

На даний час мовлення телеканалу складається з програм та передач власного виробництва та здійснюється 24 години на добу.

Згідно пункту 3.1.3 Договору позивач гарантував відповідачу, що у нього наявні всі необхідні оплачені дозволи від суб'єктів авторських та суміжних прав, що надають можливість телеканалу здійснювати передавання програми телеканалу з використанням телемережі відповідача.

Вказана обставина виключає необхідність провайдеру - ТОВ «Мережа Ланет» отримувати від позивача дозвіл на сповіщення програм телеканалу, авторськими та суміжними правами якими і володіє ТОВ «Новини 24 години».

Судом встановлено, що 01.03.2017 між ТОВ «Новини 24 години» (ліцензіар) та ТОВ «Мережа Ланет» (ліцензіар) був укладений договір №0103/17-03-ЛТБ про поширення телеканалу.

Як вбачається з умов п. 1.1, а також п.п. 2.1.3 вказаного договору, позивач надавав доступ до власного сигналу програм, а відповідач зобов'язався здійснювати доставку сигналу телеканалу таким чином, щоб абоненти мереж, де провайдер надає програмну послугу мали можливість доступу до програм телеканалу в той самий час, в який сигнал передається підприємством.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав організацій мовлення належить їх виключне право на використання своїх програм будь-яким способом і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам:

а) публічне сповіщення своїх програм шляхом трансляції і ретрансляції;

б) фіксацію своїх програм на матеріальному носії та їх відтворення;

в) публічне виконання і публічну демонстрацію своїх програм у місцях з платним входом.

Організація мовлення також має право забороняти поширення на території України чи з території України сигналу із супутника, що несе їх програми, розповсюджуючим органом, для якого цей сигнал із супутника не призначався.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що майнові права організації мовлення можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб і строк використання програми мовлення, розмір і порядок виплати винагороди, територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо.

Майнові права організації мовлення можуть бути також передані (відчужені) іншій особі у встановленому законом порядку внаслідок ліквідації юридичної особи - суб'єкта суміжних прав.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач, надаючи доступ до сигналу власних авторських програм, цим самим фактично надав та надає дозвіл відповідачу на ретрансляцію таких програм у його власній мережі.

При цьому, як вбачається з п. 3.3.1 Договору, позивач підтвердив та надав гарантії відповідачу, що він володіє необхідними авторськими та суміжними правами на програми телепередач, що виключає необхідність провайдеру отримувати додаткові дозоли на них.

Відтак, твердження відповідача про наявність у нього перешкод, обумовлених ст. 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права», а саме здійснювати ретрансляцію телеканалу у зв'язку із відсутністю відповідної ліцензії (дозволу) від позивача, не знаходить свого підтвердження.

Окрім цього, суд зауважує, що спірний у даній справі Договір, спонукати відповідача до виконання зобов'язань за яким просить позивач, не містить жодних посилань на договір №0103/17-03-ЛТБ від 01.03.2017 як такий, що є обов'язковим для сторін під час виконання зобов'язань за Договором.

Тобто, можливість виконання сторонами власних зобов'язань за Договором не ставиться в залежність від чинності договору №0103/17-03-ЛТБ від 01.03.2017.

За таких обставин, правомірними та обґрунтованими є позовні вимоги ТОВ «Новини 24 години» про зобов'язання ТОВ «Мережа Ланет» виконати умови договору, а відтак суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

В задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити оскільки вони заявлені безпідставно.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» задовольнити частково.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 46; ідентифікаційний код 40373986) виконувати зобов'язання за договором №0109/18-01-П, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» на умовах, які визначені сторонами у договорі №0109/18-01-П, до закінчення строку дії договору №0109/18-01-П, в тому числі, з дати набрання цим рішенням законної сили, відновити та здійснювати прийом і одночасну доставку сигналу програм ТОВ «Новини 24 години» до абонентів на умовах, визначених договором №0109/18-01-П. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 46; ідентифікаційний код 40373986) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» (03056, м. Київ, вул. Польова, 21; ідентифікаційний код 33786517) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.02.2019.

Суддя В.П. Босий