ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. Справа № 911/2771/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер

(адреса: 64252, Харківська обл., с. Пятигірське , вул. Першотравнева, 1, )

до товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агросинергія

(адреса: 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Кївський шлях, 71а/1, )

про стягнення 11868,35 гривень

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача - не зявились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Курганський Бройлер" (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агросинергія" (надалі також - «Відповідач») про стягнення 11868,35 гривень, з яких: 7202,83 гривень пені, 3627,51 гривень інфляційних втрат, 1038,01 гривень 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агросинергія" зобов'язань з оплати поставленого товару за Договором поставки сільськогосподарської продукції №Ф021117ПС7 від 02.11.2017.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

17.01.2019 через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача було подано заяву про відкладення розгляду справи, яка судом залишена без розгляду.

Розгляд справи відкладався.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2019 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 911/2771/18, призначено розгляд справи по суті на 28.02.2019.

Представник відповідача в жодне судове засідання не зявився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 18.12.2018, 17.01.2019 та 07.02.2019 направлялись відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Курганський Бройлер" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агросинергія" (покупець) було укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції № Ф021117ПС7, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити соняшник (товар). (п. 1.1 Договору)

Відповідно до п. 2.1 Договору, найменування товару - соняшник, одиниця виміру - тонна. Кількість та якість кожної партії товару визначається в специфікаціях до даного договору, що є невід'ємними його частинами.

Згідно з п. 2.4 Договору, всі витрати, пов'язані з невідповідністю якості та кількості товар, несе постачальник.

Поставка товару здійснюється на умовах, визначених у специфікаціях до даного договору на кожну партію товару та згідно правил «Інкотермс» (редакція 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером даного договору, а також тих особливостей, що випливають із даного договору. (п. 3.1 Договору)

За приписами п. 3.3 Договору, приймання товару за кількістю та якістю проводиться на підставі лабораторних експертиз та акту-рахунку на зерновому складі покупця.

Як встановлено у п. 3.5 Договору, у випадку невідповідності якісних показників товару, що поставляється, покупець має право, за погодженням з постачальником, здійснити відшкодування своїх витрат на усунення недоліків (доопрацювання) товару за рахунок постачальника шляхом заліку витрат покупця на доопрацювання в рахунок вартості оплати за куплений товар.

Відповідно до п. 3.6 Договору, в разі продажу товару неналежної якості, який не може бути доведений шляхом доопрацювання до базисної кондиції або який є зараженим, покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення грошових коштів за товар (у разі якщо оплата була здійснена).

Ціна за одиницю товару (з урахуванням НДС у заліковій масі) вказується в Специфікації. Загальна вартість кожної конкретної партії товару, що придбавається на умовах даного договору, передбачена у специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору. (п. 4.1 Договору)

Згідно з п. 5.1 Договору, оплата товару, що поставляється за даним договором, проводиться шляхом перерахування грошових кошів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 7.4 Договору, в разі, якщо оплата товару була здійснена пізніше строків, вказаних в п. 5.2 даного Договору, покупець оплачує постачальнику неустойку у формі пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару за кожен день прострочення.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором. (п. 10.3 Договору)

У Специфікації № 1 від 02.11.2017 до Договору сторони домовилися про поставку товару - соняшника врожаю 2017, кількість - 70 тон, ціна з ПДВ за тону - 10 220,00 грн, загальна сума з ПДВ - 715 400,28 грн.

У п. 3 Специфікації № 1 визначено, що оплата здійснюється в наступному порядку: 80% передоплата, решта 20% - оплата поставки по реєстру та після реєстрації податкової накладної.

У звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ТОВ "Торговий дім "Агросинергія" взятого на себе грошового зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки №Ф021117ПС, ТОВ «Курганський Бройлер» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Торговий дім "Агросинергія" 67 176,06 гривень основного боргу, 2 633,63 гривень пені, 292,63 гривень 3% річних та 604,58 гривень інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва по справі №910/444/18 від 23.05.2018, що набрало законної сили 21.06.2018, позов ТОВ «Курганський Бройлер» задоволено повністю, вирішено стягнути з ТОВ "Торговий дім "Агросинергія" 70 706,94 гривень, з яких: 67 176,06 гривень основного боргу; 2 633,63 гривень пені, нарахованої за період з 05.11.2017 по 28.12.2017; 292,63 гривень 3% річних, нарахованої за період з 05.11.2017 по 28.12.2017; 604,58 гривень інфляційних втрат, нарахованих за листопад 2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вказаного вище рішення суду оплата заборгованості була здійснена відповідачем 05.07.2018 (роздруківка платіжного доручення з клієнта-банку додана до матеріалів справи).

Позивачем у даній справі заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 7202,83 гривень пені, 3627,51 гривень інфляційних втрат, 1038,01 гривень 3% річних згідно договору поставки сільськогосподарської продукції №Ф021117ПС від 02.11.2017 за період з 29.12.2017 (наступний день після закінчення періоду нарахування штрафних санкцій, розглянутих Господарським судом міста Києва у справі №910/444/18) по 04.07.2018.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання,забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За розрахунком позивача, що знаходиться в матеріалах справи, станом на день розгляду справи сума нарахованої пені за період з 29.12.2017 по 04.05.2018 (127 днів) становить 7202,83 гривень, інфляційних втрат з грудень 2017 по червень 2018 складає 3627,51 гривень, 3% річних з 29.12.2017 по 04.07.2018 складає 1038,01 гривень.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір 3% річних, заявлених до стягнення позивачем, 1038,01 гривень, нарахованих на прострочену заборгованість за період з 29.12.2017 по 04.07.2018, є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат за період з грудень 2017 року по червень 2018 року, нараховану на суму заборгованості в розмірі 67176,06 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню інфляційні втрати у розмірі 2934,50 гривень, адже лише в цій частині позов є обґрунтованим.

Частиною першою ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7.4 Договору, в разі, якщо оплата товару була здійснена пізніше строків, вказаних в п. 5.2 даного Договору, покупець оплачує постачальнику неустойку у формі пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару за кожен день прострочення.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати підставно нараховано 7202,83 гривень пені за період з 29.12.2017 по 04.05.2018, наданий суду розрахунок відповідає положенням договору та закону, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7202,83 гривень пені, 2934,50 гривень інфляційних втрат, 1038,01 гривень 3% річних.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агросинергія (адреса: 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Кївський шлях, 71а/1, ) на користь товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер (адреса: 64252, Харківська обл., с. Пятигірське , вул. Першотравнева, 1, ) 7202,83 гривень пені, 2934,50 гривень інфляційних втрат, 1038,01 гривень 3% річних та 1659,11 гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 28.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 11.03.2019.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак