ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 973/59/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

від заявника: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

у складі судді Руденко М.А.

від 18.12.2018

за заявою Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет"

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 25.05.2017 у третейській справі №40/16

за позовом Публічного акціонерного товариства"Сбербанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест ЛТД"

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ"

про стягнення заборгованості,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст рішення третейського суду

1. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 25.05.2017 у справі №40/16 (далі - Рішення) задоволений позов Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (далі - Позивач, Банк) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест ЛТД" (далі - Відповідач), за участю в якості третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" (далі - Третя особа, Позичальник):

- стягнута з Відповідача на користь Банку заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 (далі - Кредитний договір) та на підставі договору поруки №4 від 25.05.2015 (далі - Договір поруки-1), що станом на 3 червня 2016 року склала 41615675,59 доларів США та 140404812,46 грн., у тому числі: 33000000,00 доларів США заборгованості за кредитною лінією, 8615675,59 доларів США процентів за користування кредитною лінією, нарахованих за період з 17.09.2013 до 02.06.2016, 110553717,27 грн. пені за прострочення сплати заборгованості за кредитною лінією, нарахованої за період з 13.02.2016 до 03.06.2016, 29851095,19 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією, нарахованих за період з 26.05.2015 до 03.06.2016;

- стягнуто з Відповідача на користь Банку 42500,00 грн. витрат зі сплати третейського збору.

Короткий зміст заяви про скасування рішення третейського суду

2. Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет" (далі - Заявник) звернулось до господарського суду з заявою про скасування Рішення (далі - Заява).

3. Заява мотивована посиланням на пункт 5 частини 2 статті 350 Господарського процесуального кодексу України, пункт 5 частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди". За доводами Заявника, Рішенням вирішені питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі, у тому числі права Заявника як поручителя за Кредитним договором згідно з договором поруки №3 від 25.05.2015 (далі - Договір поруки-2).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 відмовлено у задоволенні Заяви, Рішення залишено без змін.

5. Ухвала мотивована відсутністю передбачених законодавством підстав для скасування Рішення. Зокрема, суд першої інстанції відхилив доводи Заявника про те, що Рішення стосується його прав або охоронюваних законом інтересів, оскільки предметом спору, щодо якого прийняте Рішення, є самостійні договірні відносини між кредитором і поручителем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи

6. Заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення Заяви.

7. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі перегляду рішень третейського суду, встановлені частиною 3 статті 349, статтею 350 Господарського процесуального кодексу України, зазначивши про те, що суд погоджується із Рішенням, та дослідивши обставини надання кредиту, укладення Кредитного договору, Договору поруки-1, факту виконання зобов'язань Банком та порушення умов Кредитного договору Позичальником.

8. Також Заявник посилається на порушення судом першої інстанції положень частин 2, 4 статті 543, статей 553, 556 Цивільного кодексу України, статті 346, пункту 5 частини 2 статті 350 Господарського процесуального кодексу України, статті 34 та пункту 5 частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди".

9. Заявник вважає, що участь усіх осіб, які поручилися за виконання основного зобов'язання боржника перед кредитором, у справі про стягнення заборгованості за основним договором є обов'язковою, оскільки таке рішення може вплинути на права та обов'язки кожного з поручителів у зв'язку з припиненням обов'язку солідарного боржника повністю або частково у випадку виконання іншим солідарним боржником обов'язку повністю або частково (тобто на суму виконаного зобов'язання).

10. Позивач надав пояснення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає законною та обґрунтованою ухвалу суду апеляційної інстанції, а скаргу такою, що підлягає залишенню без задоволення.

11. Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу у встановлений Судом термін не надали.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику мультивалютну відновлювальну кредитну лінію, надає Позичальнику кредитні кошти у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, а Позичальник зобов'язується використовувати кредит на цілі, зазначені в пункті 1.5 Кредитного договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути наданий кредит у терміни, передбачені Кредитним договором та виконати інші умови Кредитного договору.

13. Згідно з пунктом 1.2 Кредитного договору (в редакції додаткового договору №2 від 25.05.2015) ліміт кредитної лінії складає: з часу укладення цього договору і до 15 квітня 2016 року 33000000,00 доларів США; з 16.04.2016 до 15.05.2016 - 22000000,00 доларів США; з 16.05.2016 до 15.06.2016 - 11000000,00 доларів США; з 16 червня 2016 року - 0 доларів США 0 центів.

14. У забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором між Банком та Відповідачем (поручитель) укладений Договір поруки-1. За умовами Договору поруки-1 обсяг відповідальності поручителя (Відповідача) перед кредитором (Банком) включає зобов'язання, які були невиконані боржником, та які передбачені основним договором (основне зобов'язання).

15. За умовами пункту 4.1 Договору поруки-1 боржник (Позичальник) та поручитель (Відповідач) відповідають перед кредитором (Банк) як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за Кредитним договором не будуть виконані повністю.

16. Згідно з пунктом 4.2 Договору поруки-1 відповідальність Відповідача наступає у випадку, якщо Позичальник допустить прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором.

17. Відповідач зобов'язався виконати за Позичальника зобов'язання за Кредитним договором шляхом перерахування суми заборгованості в рахунок погашення такої заборгованості (пункт 5.4.1 Договору поруки-1).

18. Аналогічні умови також передбачені в Договорі поруки-2, укладеному між Банком та Заявником (поручитель) з метою забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором.

19. Умовами Кредитного договору, Договору поруки-1 і Договору поруки-2 (пункти 6.8) передбачено вирішення спорів у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України".

20. Розгляд справи №40/16 у спорі, що виник внаслідок неналежного виконання Позичальником Кредитного договору здійснювався третейським суддею - Пошелюзним С.В., призначеним відповідно до статті 14 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України".

21. У Рішенні встановлено, що заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором у сумі 41615675,59 доларів США та 140404812,46 грн., підтверджена наявним в матеріалах справи доказами та відповідними розрахунками, а отже поручитель несе відповідальність у межах суми забезпечення виконання зобов'язання боржника.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

22. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 346. Порядок оскарження рішення третейського суду

1. Сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Стаття 349. Судовий розгляд справи

… 3. При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. …

6. За наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право:

1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін;

2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду. …

Стаття 350. Підстави для скасування рішення третейського суду

1. Рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

2. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі. …

23. Закон України "Про третейські суди"

Стаття 34. Учасники третейського розгляду

Учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Питання щодо участі третіх осіб та їх процесуальні права у третейському розгляді вирішуються третейським судом відповідно до регламенту третейського суду або угоди сторін у третейському суді для вирішення конкретного спору. Третя особа бере участь у третейському розгляді добровільно.

Стаття 51. Оскарження рішення третейського суду

Рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі. …

24. Цивільний кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та прийняття Рішення)

Стаття 543. Солідарний обов'язок боржників

1. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

2. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. …

4. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Стаття 553. Договір поруки

1. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

2. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

3. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою

1. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

3. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 556. Права поручителя, який виконав зобов'язання

… 2. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

3. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

25. Суд виходить з того, що згідно з положеннями частини 1 статті 346 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 51 Закону України "Про третейські суди" особи, які не брали участі у справі, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду лише в тому випадку, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов'язки. Тому в разі звернення із відповідною заявою особи, яка не брала участь у третейській справі, суду слід перш за все з'ясувати наявність чи відсутність вирішення третейським судом питання про права, інтереси, обов'язки зазначеної особи. Встановлення наявності вирішення третейським судом наведених питань є необхідною передумовою для розгляду заяви зазначеної особи по суті заявлених нею вимог та визначених підстав для скасування рішення третейського суду.

26. З огляду на викладене Суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до передбачених частиною 6 статті 349 Господарського процесуального кодексу України повноважень правильно постановив ухвалу про відмову у задоволенні Заяви і залишення Рішення без змін, оскільки Заявник не брав участь у третейській справі №40/16, а питання щодо його прав та (або) обов'язків третейський суд не вирішував.

27. При цьому Суд враховує, що в мотивувальній та резолютивній частинах Рішення відсутні висновки про права (інтереси) та обов'язки Заявника, тобто третейським судом безпосередньо не вирішувались питання про права (інтереси, обов'язки) Заявника щодо зобов'язань за Кредитним договором.

28. На думку Суду, наявність опосередкового зв'язку між спірними у третейській справі зобов'язаннями Відповідача як поручителя щодо зобов'язань за Кредитним договором та Заявником як іншим поручителем щодо таких зобов'язань не мають братися до уваги.

29. При цьому щодо посилання Заявника на положення статті 543 Цивільного кодексу України Суд звертає увагу, що положеннями статті 554 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та прийняття Рішення) передбачена відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, а не декількох поручителів за різними договорами поруки, адже поручителі за різними договорами поруки не несуть солідарної відповідальності один перед одним. Водночас згідно з частиною 2 статті 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав забезпечене порукою зобов'язання, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, зокрема й ті, що забезпечували його виконання.

30. У зв'язку з викладеним Суд відхиляє викладені в касаційній скарзі доводи щодо порушення судом першої інстанції положень статей 543, 553, 556 Цивільного кодексу України, а також статті 350 Господарського процесуального кодексу України та статей 34, 51 Закону України "Про третейські суди".

31. Також Суд вважає безпідставними аргументи Заявника щодо виходу суду першої інстанції за межі перегляду рішень третейського суду, встановлені нормами процесуального законодавства. Зі змісту оскаржуваної ухвали Суд вбачає, що суд першої інстанції не надавав правової оцінки змісту Рішення по суті розглянутої третейським судом справи, а з'ясовував саме питання щодо наявності чи відсутності вирішення третейським судом питання про права і обов'язки Заявника.

32. Водночас Суд зауважує, що зазначення в ухвалі суду першої інстанції про обставини надання Банком Позичальнику кредитних коштів не стосується зазначеного питання та не підлягає врахуванню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

33. Звертаючись з апеляційною скаргою, Заявник не спростував висновки суду першої інстанції та не довів неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування судового рішення.

34. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін ухвали суду першої інстанції.

Судові витрати

35. Понесені Заявником у зв'язку з переглядом справи в апеляційному порядку судові витрати покладаються на Заявника, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Висновки про правильне застосування норм права

36. Згідно з положеннями частини 1 статті 346 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 51 Закону України "Про третейські суди" особи, які не брали участі у справі, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду лише в тому випадку, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов'язки. Тому в разі звернення із відповідною заявою особи, яка не брала участь у третейській справі, суду слід перш за все з'ясувати наявність чи відсутність вирішення третейським судом питання про права, інтереси, обов'язки зазначеної особи. Встановлення наявності вирішення третейським судом наведених питань є необхідною передумовою для розгляду заяви зазначеної особи по суті заявлених нею вимог та визначених підстав для скасування рішення третейського суду.

37. При цьому оскаржуваним незалученою особою рішенням третейського суду повинно бути безпосередньо вирішено питання щодо прав (інтересів, обов'язків) цієї особи, тобто в мотивувальній або резолютивній частинах рішення повинні міститися висновки про права та обов'язки цієї особи. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору, зокрема, наявність опосередкового зв'язку між спірними у третейській справі зобов'язаннями Відповідача як поручителя щодо зобов'язань за Кредитним договором та Заявником як іншим поручителем щодо таких зобов'язань, не має братися до уваги.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у справі №973/59/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець