ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 березня 2019 року м. Тернопільсправа № 921/73/19

Суддя Чопко Ю.О., розглянувши позовну заяву за вих.№3/518 від 04.02.2019 (вх.№92 від 11.02.2019) за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни, вул. Хрещатик, 8А, м. Київ, 01001 (адреса для листування: вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01601), до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне україно-німецьке підприємство "Тер-Бау-Гіпс", с. Плотича, вул. Нова, 3 Тернопільський район, Тернопільська область), про стягнення заборгованості, яка складається з 137 249,43 дол. США, що еквівалентно 3587125,99 грн. заборгованості за кредитом, 196 058,19 дол. США, що еквівалентно 5 124 140,98 грн. - заборгованості за процентами за кредитом, 588 021,22 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 794 763,85 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Встановив:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне україно-німецьке підприємство "Тер-Бау-Гіпс", с. Плотича, вул. Нова, 3 Тернопільський район, Тернопільська область), про стягнення заборгованості, яка складається з 137 249,43 дол. США, що еквівалентно 3 587 125,99 грн заборгованості за кредитом, 196 058,19 дол. США, що еквівалентно 5 124 140,98 грн - заборгованості за процентами за кредитом, 588 021,22 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 794 763,85 грн пені за несвоєчасну сплату процентів.

Поряд з цим, заявником - Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Хрещатик", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни, заявлено клопотання про відстрочення до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.02.2018 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, позовну заяву за вих. №3/518 від 04.02.2019 залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, попереджено позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачених ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

01.03.2019 на адресу суду по справі № 921/73/19 надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А. за вих. № 3/994 від 22.02.2019 (вх. №3647 від 01.03.2019) про усунення недоліків позовної заяви з доданим до неї клопотанням № 3/993 від 22.02.2019 про звільнення від сплати судового збору. Дане клопотання обґрунтовано тим, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 ПАТ КБ "Хрещатик" віднесено до категорії неплатоспроможних, а також розпочата ліквідаційна процедура. Також, позивачем зазначено про те, що ПАТ КБ "Хрещатик" немає жодного доходу, оскільки банківська діяльність не здійснюється, у зв'язку з чим знаходиться у скрутному матеріальному становищі. На підтвердження своїх доводів надав суду виписки по особовому рахунку ТзОВ "Тер-Бау-Гіпс" за період з 30.01.2016 по 01.06.2018. Враховуючи наведене, позивач просить суд вказане клопотання задовольнити та відкрити провадження по справі №921/73/18.

Розглянувши клопотання позивача за вих. №3/993 від 22.02.2019 про звільнення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Підставою для вчинення господарським судом визначених у ст. 8 Закону є врахування ним майнового стану сторін за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, згідно з вимогами зазначеної норми право на звільнення від сплати судового збору може мати місце лише за наявності зазначених вище умов.

В свою чергу, наявність передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може, зокрема, звільнити від сплати судового збору, позивачем у клопотанні №3/993 від 22.02.2019 не наведено, а склад сторін у справі та предмет позову не свідчить про можливість їх поширення на дані правовідносини.

Окрім того, відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI від 23.02.2012, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності. Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватись Фондом виключно для: виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам за вкладами відповідно до цього Закону; покриття витрат, пов'язаних з виконанням покладених на Фонд функцій та повноважень. На майно, у тому числі кошти, Фонду не може бути накладений арешт, а також застосовані способи забезпечення позову (ст. 20 Закону №4452-VI від 23.02.2012 р. )

Згідно із ст. 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Таким чином, виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, є завданням Фонду гарантування вкладів, у зв'язку із чим наведені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" доводи не можуть бути підставою для звільнення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від сплати судового збору. Посилання заявника на відкриття ліквідаційної процедури банку самі по собі не свідчать про відсутність достатніх коштів для сплати судового збору.

Ст. 129 Конституції України як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов'язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Поряд із цим, доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У п.111 рішення Європейського суду з прав людини "Шишков проти Росії" від 20.02.2014 зазначено, що для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Однак, як вже зазначено вище, заявником ні до матеріалів позовної заяви за вих. №3/518 від 04.02.2019, ні до заяви про звільнення від сплати судового збору не долучено жодних доказів в підтвердження його майнового стану.

Таким чином, враховуючи наведене вище, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням принципу рівності сторін, суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання за вих. № 3/993 від 22.02.2019 про звільнення від сплати судового збору за подання позову до ТОВ СУНП "Тер-Бау-Гіпс" про стягнення зборгованості.

(Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №911/3011/17, від 02.05.2018 у справі № 909/891/17, від 12.07.2018 у справі №914/3329/13).

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А. за вих. № 3/994 від 22.02.2019 (вх. №3647 від 01.03.2019) про усунення недоліків, дослідивши норми чинного процесуального законодавства, суд зазначає наступне.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.4 ст.174 ГПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до заяви за вих. № 3/994 від 22.02.2019 (вх. №3647 від 01.03.2019) про усунення недоліків не додано жодних документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Оскільки позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 13.02.2019 про залишення позовної заяви без руху, а саме: не сплачено судовий збір у розмірі 151 410,78 грн, відтак позовна заява Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни за вих. № 3/518 від 04.02.2019 (вх. №92 від 11.02.2019) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства "Тер-Бау-Гіпс", про стягнення 10094052,03 грн вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі наведеного, керуючись Законом України "Про судовий збір", ст. ст. 164, 174, 232-235 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А. за вих. №3/993 від 22.02.2019 про звільнення від сплати судового збору за подання позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-німецьке підприємство "Тер-Бау-Гіпс" про стягнення заборгованості.

2.Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А. за вих. №3/518 від 04.02.2019 (вх. №92 від 11.02.2019) та додані до неї документи на 18 (вісімнадцяти) аркушах, конверт та заяву за вих. № 3/994 від 22.02.2019 (вх.№3647 від 01.03.2019) та додані до неї документи на 6 (шести) арк., конверт повернути заявнику.

3.Ухвала суду, у відповідності до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4.Ухвалу може бути оскаржено протягом десяти днів з дня складення повного тексту до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.03.2019

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суддя Ю.О. Чопко