ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

"27" лютого 2019 р. Справа № 903/145/19

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 б/н від 22.02.2019р. (вх.№01-60/152/19 від 25.02.2019р.) про забезпечення позову до пред'явлення позову у справі №903/145/19

встановив:

ОСОБА_1 звернулось до господарського суду заявою про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Приватного підприємства "Волиньтрансойл" (, місцезнаходження: 43010, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48) та все майно належне Приватному підприємству "Волиньтрансойл" (, місцезнаходження: 43010, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48)

- заборони вчиняти будь-які дії з приводу відчуження, продажу, міни, дарування та будь- якого іншого відчуження рухомого та нерухомого майна належного Приватному підприємству "Волиньтрансойл" (, місцезнаходження: 43010, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48), до набрання рішенням у даній справі законної сили.

- заборони усім суб'єктам державної реєстрації, в тому числі акредитованим державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким державним та приватним нотаріусам та іншим акредитованим суб'єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії пов'язані з внесенням змін до відомостей про Приватне підприємство "Волиньтрансойл" (, місцезнаходження: 43010, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48), які містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Дана заява подана до пред'явлення до Господарського суду Волинської області позову ОСОБА_1 до відповідачів: 1) ОСОБА_2, 2) Приватного підприємства «Волиньтрансойл» про визнання недійсним договору № 02/12/2018 від 17.12.2018 року, визнання недійсним рішення зборів учасників № 1 від 17.12.2018 року та статуту «Волиньтрансойл» в редакції затвердженій даними зборами.

При обґрунтуванні заяви вказує, що 17.12.2018 року було проведено збори засновків ПП «Волиньтрансойл», згідно рішення яких ОСОБА_1 було виключено зі складу застовників товариства, підставою проведення даних зборів був договір № 02/12/2018, яким ОСОБА_1 безоплатно передав свою частку у статутному капіталі ПП «Волиньтрансойл» іншому учаснику ОСОБА_2; однак, заявник вказує, що даний договір він не укладав та не підписував, про існування даних фактів заявнику стало відомо з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 11.02.2019 року.

За статуту ПП «Волиньтрансойл», в редакції затв. протоколом № 2 від 09.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 належить 45% статутного капіталу (вартість вкладу - 450000,00 грн.)

Враховуючи наведене, заявник вважає, що відповідачами вчинено дії з рейдерського захоплення підприємства, а тому обраний засіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в господарському процесі.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 вказаної постанови умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку враховуючи ту обставину, що предметом спору у позові, який має намір заявити позивач - ОСОБА_1 є: визнання недійсним договору № 02/12/2018 від 17.12.2018 року, визнання недійсним рішення зборів учасників № 1 від 17.12.2018 року та статуту «Волиньтрансойл» в редакції затвердженій даними зборами, існує реальний ризик вчинення подальших реєстраційних дій та відчуження майна підприємства, що спичинить труднощі в виконанні рішення суду та неможливість захисту порушених прав заявника, тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 22.02.2019р. (вх.№01-60/152/19 від 25.02.2019р.) задоволити.

2. Накласти арешт на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Приватного підприємства "Волиньтрансойл" (, місцезнаходження: 43010, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48) та все майно належне Приватному підприємству "Волиньтрансойл" (, місцезнаходження: 43010, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48).

3. Заборонити вчиняти будь-які дії з приводу відчуження, продажу, міни, дарування та будь- якого іншого відчуження рухомого та нерухомого майна належного Приватному підприємству "Волиньтрансойл" (, місцезнаходження: 43010, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48), до набрання рішенням у даній справі законної сили.

4. Заборони усім суб'єктам державної реєстрації, в тому числі акредитованим державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким державним та приватним нотаріусам та іншим акредитованим суб'єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії пов'язані з внесенням змін до відомостей про Приватне підприємство "Волиньтрансойл" (, місцезнаходження: 43010, Волинська область, м.Луцьк, вул. Рівненська, 48), які містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Строк пред'явленням ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки, тобто - до 28.02.2022 р.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд в строки визначені ст. 256 ГПК України.

Оскарження ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала підписана 28.02.2019 року.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Суддя С. В. Костюк