УХВАЛА

25 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 909/474/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Національного банку України

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018

та на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018

у справі № 909/474/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного суду 14.02.2019 надійшла касаційна скарга Національного банку України на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі № 909/474/18, разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 909/474/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.Г., судді - Білоус В.В., Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.02.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги з доданими до неї документами у справі № 909/474/18, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 апеляційну скаргу Національного банку України залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ "Приватофис" задоволено. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі № 909/474/18 скасовано в частині визначення експертної установи та зазначено : « у другому абзаці резолютивної частини ухвали, після слів "проведення якої доручити", читати: "Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз" (замість слів "Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юрсфера"); у восьмому та дев'ятому абзацах резолютивної частини ухвали замість слів "ТОВ "Юридична компанія "Юрсфера" читати "Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз" у відповідних відмінках. В решті ухвалу залишено без змін.

За змістом положень ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в ч. 1 ст.17 ГПК України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п. 2 і п.3 ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі №909/474/18 задоволено клопотання ТОВ "Приватофис" про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи. У справі за позовом Національного банку України до ТОВ "Приватофис" про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ПАТ "Комерційний Банк "Приватбанк", призначено судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено ТОВ "Юридична компанія "Юрсфера". На час проведення судової експертизи провадження у справі зупинено.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі до переліку таких ухвал не входить, а тому, відповідно, не підлягає касаційному оскарженню і при цьому результат апеляційного перегляду, правового значення при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження таких ухвал не має.

Наведені норми ГПК України спростовують доводи скаржника щодо можливості оскарження зазначених вище судових рішень в порядку касаційного оскарження.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини Levages Prestations Services v. France (№ 21920/93, §48, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року) зазначено, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно п.1 ч.1 ст. 293 ГПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо, зокрема, касаційну скаргу подано на судове рішення , що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, Національним банком України подано касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі № 909/474/18 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи у справі № 909/474/18, проведення якої доручено ТОВ "Юридична компанія "Юрсфера", та зупинення провадження у справі № 909/474/18, яка відповідно до вимог ст.ст. 287, 304 ГПК України не підлягає касаційному скарженню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного банку України подано касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі № 909/474/18, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Крім того , колегія суддів зазначає, що предметом касаційного перегляду об"єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №910/9971/17 була ухвала апеляційного суду, відповідно до п.3 ч.1ст.287 ГПК України, а не ухвала суду першої інстанції після її апеляційного перегляду.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі № 909/474/18 клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень,колегією суддів не розглядається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 234, 235, п.2 ч. 1 ст. 287, п.1 ч. 1 ст. 293, ст. 304 ГПК України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі № 909/474/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя- Ткаченко Н.Г.

Судді- Білоус В.В.

Жуков С.В.