ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.03.2019 Справа № 908/541/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни розглянувши матеріали клопотання про забезпечення позову у справі № 908/541/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ЮЛеНа» (вул. Мічуріна, буд. 196, смт. Михайлівка, Запорізька область, 72001, ідентифікаційний код 31458440)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Глобал Плюс» (вул. вул. Волгоградська, буд. 26А, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 39335937)

про стягнення 1514324,20 грн

Без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ЮЛеНа» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Глобал Плюс» про стягнення 1514324,20 грн. сплачених за непоставлений товар за договором поставки № 54 від 27.03.2018.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А. та присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/541/19.

04.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ЮЛеНа» до суду подано клопотання про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Глобал Плюс», які зберігаються на рахунках зазначених у клопотанні в межах ціни позову - 1514324,20 грн.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову «Агрофірма ЮЛеНа» зазначає, що позивач протягом грудня 2018 року - лютого 2019 року намагався зв'язатися з відповідачем, проте керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Глобал Плюс» від телефонних переговорів та зустрічей ухиляється. Вказує, що позивачу стало відомо, що відповідач звільнив трудовий колектив та намагається розпродати активи. Зазначає, що відповідач не вчиняє жодних дій щодо поставки позивачу товару або повернення коштів.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України). За змістом ч. 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За змістом норм чинного законодавства у вирішенні питання про забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не надано ніяких доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. Посилання позивача на те, що відповідач не вчиняє жодних дій щодо поставки товару або повернення кошті, а його керівництво ухиляється від телефонних переговорів та зустрічей, не є достатньою підставою для забезпечення позову.

Також, позивачем не надано доказів ведення з відповідачем перемовин щодо повернення грошових коштів, та доказів, що підтверджують звільнення Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Глобал Плюс» трудового колективу та здіснення розпродажу активів товариства.

З урахуванням викладеного суд, у відповідності до статті 140 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ЮЛеНа» про забезпечення позову.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», оскільки заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 960,50 грн., відшкодуванню та поверненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ЮЛеНа» у забезпеченні позову.

2. Відповідно до ст.ст. 140, 255-257 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання в порядку встановленому ст. 257 цього Кодексу, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала підписана 06.03.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян