ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.03.2019 р. Справа № 914/586/15

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Айзенбарт А.І., розглянувши матеріали справи

за заявою:Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ
про:поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу
у справі:№914/586/15
за позовом:Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ
до відповідача:Приватного підприємства «Олімп Плюс», м. Буськ, Львівська область
про:стягнення 105447 грн. 32 коп.

Представники сторін:
від позивача:Гулкевич Н.І. - представник
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Львівської області від ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу у справі №914/586/15.

Ухвалою від 26.02.2019р. суд прийняв заяву до розгляду, який призначив на 05.03.2019р.

Представник позивача (заявника) в судове засідання з'явився, просив суд задовольнити подану заяву. Заяву представник обгрунтовує тим, що на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/586/15, судом було видано наказ про примусове стягнення з ПП «Олімп Плюс» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 61909,17 грн. заборгованості по кредиту, 25025,07 грн. заборгованості по сплаті процентів, 4457,44 грн. заборгованості по сплаті комісії, 14055 грн. 64 коп. пені, 2108,95 грн. судового збору. 20.06.2017р. Буським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області було винесено постанову про повернення виконавчого документу (наказу Господарського суду Львівської області від 07.04.2015р. №914/586/15) стягувачеві. Однак, як стверджує представник, наказ було втрачено при пересилці і такий на адресу стягувача не надходив, а тому просить суд поновити строк для пред'явлення наказу до виконання та видати дублікат зазначеного наказу.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 05.03.2019р. не забезпечив.

Заслухавши пояснення представника позивача (заявника), дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/586/15 позов задоволено, стягнуто з ПП «Олімп Плюс» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 61909,17 грн. заборгованості по кредиту, 25025,07 грн. заборгованості по сплаті процентів, 4457,44 грн. заборгованості по сплаті комісії, 14055 грн. 64 коп. пені, 2108,95 грн. судового збору.

На примусове виконання зазначеного рішення, 07.04.2015р. Господарським судом Львівської області було видано відповідний наказ.

Як вбачається з заяви та долучених до неї документів, з метою примусового виконання рішення суду, позивач звернувся до ВДВС Буського РУЮ.

25.12.2015р. начальником ВДВС Буського РУЮ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №48715171.

В подальшому, стягувач повторно звернувся до органу ДВС, пред'явивши наказ для виконання.

20.06.2017р. старшим державним виконавцем Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52538810, згідно якої наказ Господарського суду Львівської області від 20.06.2017р. у справі №914/586/15 повернуто ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Попри це, позивач (заявник) зазначає, що виконавчий документ після винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу було втрачено ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно Акту ПАТ КБ «Приватбанк» від 24.12.2018р. №01-224, за результатами проведеної перевірки отриманих в період 2014-2018 років і фактично наявних (не пред'явлених в органи Державної виконавчої служби) виконавчих документів, відповідно до розпорядження №359/DNA0407-17, виявлено факт втрати наказу Господарського суду Львівської області у справі №914/586/15, повторно виконавчий документ до виконання не пред'являвся.

Встановивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, приписами ч. 1 ст. 329 ГПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов'язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід'ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Крім цього, у пунктах 18, 23 рішення Європейського суду у справі Ліпісвіцька проти України зазначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв'язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

У рішеннях Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи те, що у п. 2 постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 20.06.2017р. ВП №52538810 Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській було встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 20.06.2018р., беручи до уваги ту обставину, що фактично наказ стягувачем не одержувався і був втрачений під час його пересилки, суд вважає, що причини пропуску заявником строку для пред'явлення наказу до виконання є поважними та підлягають поновленню.

Відповідно до п.19.4 розділу «Перехідні положення» ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки судом поновлено заявнику строк для пред'явлення наказу до виконання, суд вважає заяву в частині видачі дублікату наказу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 326-329, п. 19.4 розділу «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу задовольнити.

2. Поновити строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 07.04.2015р. у справі №914/586/15 про стягнення з Приватного підприємства «Олімп Плюс», м. Буськ, площа Незалежності, буд. 10, Львівська область (ідентифікаційний код 33465271) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 (ідентифікаційний код 14360570) 61909 грн. 17 коп. заборгованості по кредиту, 25025 грн. 07 коп. заборгованості по сплаті процентів, 4457 грн. 44 коп. заборгованості по сплаті комісії, 14055 грн. 64 коп. пені, 2108 грн. 95 коп. судового збору, з наступного дня після набрання ухвалою суду законної сили.

3. Видати ПАТ КБ «Приватбанк» дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 07.04.2015р. у справі №914/586/15 про стягнення з Приватного підприємства «Олімп Плюс», м. Буськ, площа Незалежності, буд. 10, Львівська область (ідентифікаційний код 33465271) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 (ідентифікаційний код 14360570) 61909 грн. 17 коп. заборгованості по кредиту, 25025 грн. 07 коп. заборгованості по сплаті процентів, 4457 грн. 44 коп. заборгованості по сплаті комісії, 14055 грн. 64 коп. пені, 2108 грн. 95 коп. судового збору.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Мазовіта А.Б.