РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.02.2019Справа № 910/15312/18

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фактор-Сервіс»

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Я.І. Мухіна

Представники:

позивач: не з'явився;

відповідач: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Національні Інвестиції» (позивач) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Національні Інвестиції» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фактор-Сервіс» (відповідач) про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку з невиконанням відповідачем п. 2.1.1 Договору відступлення права вимоги № 313-08/15-Ф в частині сплати на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» відшкодування за відступлення права вимоги у розмірі 8387673,64 грн. в строк до 15.09.2016, відповідно до п. 4.2 вказаного Договору він є таким, що припинився, а тому у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фактор-Сервіс» наявний обов'язок повернути документи, одержані згідно відповідного акту прийому-передачі документації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

29.11.2018 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Згідно поданої заяви позивач виклав позовні вимоги у наступній редакції: Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фактор-Сервіс» повернути АТ «Банк «Національні Інвестиції»:

- отримані згідно Акту прийому-передачі Документації від 15 вересня 2015 року, що є Додатком № 1 до Договору відступлення права вимоги № 313-08/15-Ф, документи:

- оригінал Кредитного договору № 313-08 від 15.05.2008 року, укладеного між АТ "Банк "Національні Інвестиції" та ОСОБА_3;

- балансові виписки по рахунку № 01, 01.

- інші документи Кредитної справи (Кредитна справа).

- оригінал Договору іпотеки, посвідчений 04.08.2014 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованого за № 1573, який був укладений між АТ «Банк «Національні Інвестиції» та TOB «АКО».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15312/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 28.01.2019 о 12:10 год.

17.01.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначеним клопотанням представник відповідача вказав, що буде брати участь в іншому судовому засіданні та просив відкласти розгляд справи на будь-яку іншу дату.

24.01.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Зазначеним клопотанням, представник позивача вказав, що підтримує позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

У підготовче засідання, призначене на 28.01.2019, представники сторін не з'явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

Суд у підготовчому засіданні розглянув та задовольнив клопотання представника позивача, подане 24.01.2019 через відділ діловодства суду, про розгляд справи за відсутності представника Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні Інвестиції".

У підготовчому засіданні здійснювався розгляд клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, поданого 17.01.2019 через відділ діловодства суду.

Суд дійшов висновку про поважність причини неявки відповідача у дане підготовче засідання та задоволення зазначеного клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, зокрема, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Згідно з ч. 7 ст. 183 ГПК України у разі відкладення підготовчого засідання підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 відкладено підготовче засідання у справі на 11.02.2019 о 12:00 год.

11.02.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач в повному обсязі заперечив проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Також, 11.02.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3.

У підготовче засідання, призначене на 11.02.2019, з'явився представник відповідача.

Представник позивача у підготовче засідання, призначене на 11.02.2019, не з'явився.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України та наявне у справі клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, суд здійснював розгляд справи у підготовчому засіданні 11.02.2019 за відсутності позивача (його представника).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

У підготовчому засіданні 11.02.2019 здійснювався розгляд поданого відповідачем відзиву на позов.

У підготовчому засіданні, призначеному на 11.02.2019, суд розглянув та відмовив відповідачу у прийнятті відзиву на позов з огляду на пропуск встановлених строків для його подання та відсутність клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

У підготовчому засіданні 11.02.2019 здійснювався розгляд поданого відповідачем клопотання про залучення третьої особи у справі.

У підготовчому засіданні, призначеному на 11.02.2019, розглянувши клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про його відхилення.

У підготовчому засіданні, призначеному на 11.02.2019, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.02.2019 об 11:00 год.

20.02.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У судове засідання, призначене на 25.02.2019, представники позивача та відповідача не з'явились.

У судовому засіданні 25.02.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

Відповідно до ст.194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 25.02.2019 судом було з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України та для ухвалення рішення суд вийшов до нарадчої кімнати (ст. 219 ГПК України).

В нарадчій кімнаті суд прийняв, склав та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували позовні вимоги та заперечення проти позову, суд

ВСТАНОВИВ:

15.09.2015 між АТ «Банк Національні інвестиції» (первісний кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фактор-Сервіс» (новий кредитор, відповідач) було укладено Договір про відступлення права вимоги №313-08/15-Ф (далі - Договір), відповідно до умов якого, цей договір спрямований на врегулювання цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, «Первісним кредитором» «Новому кредитору» права вимоги, належного «Первісному кредитору», в результаті чого «Новий кредитор» стає кредитором за «Кредитним договором», укладеним між «Первісним кредитором» та «Боржником» (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, «Первісний кредитор» передає «Новому кредитору», належне «Первісному кредитору» право вимоги за наступним договором, укладеним між «Первісним кредитором» та ОСОБА_3, надалі «Боржник»:

- Кредитний договір №313-08 від 15.05.2008 з лімітом кредитування у розмірі 3535742,99 грн. Загальна сума заборгованості за «Кредитним договором» на день укладення цього договору складає: 3535742,99 грн. - основної суми кредиту; 4851930,65 грн. - сума нарахованих відсотків за кредитом.

Згідно з п.1.3 Договору, за цим договором до «Нового кредитора» переходить право вимагати (замість «Первісного кредитора») від «Боржника» належного та реального виконання наступної частини обов'язків:

- повернення грошового зобов'язання в розмірі 3535742,99 грн. залишок отриманого «Боржником» кредиту, згідно договору, укладеного між «Первісним кредитором» та «Боржником» кредитного договору.

- повернення нарахованих відсотків на суму кредиту в розмірі 4851930,65 грн. станом на дату підписання цього договору.

Пунктом 1.4 Договору сторони погодили, що загальна сума відшкодування за відступлення права вимоги за цим договором складає 8387673,64 грн.

Права вимоги, що передаються за цим договором, переходять від «Первісного кредитора» до «Нового кредитора» з моменту підписання цього договору (п.1.5 Договору).

Умовами п.2.1 Договору сторони погодили, що «Новий кредитор» зобов'язаний переказати «Первісному кредитору», після набрання чинності цього договору, в строк до 15.09.2016 відшкодування за відступлення права вимоги за «договором» в сумі 8387673,64 грн. на рахунок №373958006 в АТ «Банк «Національні Інвестиції», МФО 300498, призначення платежу: Відступлення права вимоги згідно договору №313-08/15-Ф від 15.09.2015 року.

Повідомити Боржника про зміну кредитора протягом десяти днів з моменту підписання цього договору.

Згідно з п.2.2 Договору, «Первісний кредитор» зобов'язаний в день підписання договору передати документи, які свідчать про право вимоги за цим договором та інформацію, яка важлива для їх здійснення, а саме:

- оригінал кредитного договору №313-08 від 15.05.2008, укладеного між Первісним кредитором та Боржником;

- виписку про рух коштів по рахунках №№01, 0.

Факт передачі «Первісним кредитором» «Новому кредитору» документів засвідчується складанням Акту прийому-передачі, який підписується повноважними представниками «Первісного кредитора» та «Нового кредитора».

Відповідно до п.3.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п.4.1 Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання своїх зобов'язань за цим договором.

У випадку, якщо «Новий кредитор» не здійснить переказ грошових коштів в порядку, на умовах і у строки, передбачені п.2.1.1 цього договору, право вимоги за «Кредитним договором», що було відступлено за цим договором, до «Нового кредитора» не переходить та безумовно залишається у «Первісного кредитора». В такому випадку цей договір припиняється в день, наступний за датою, визначеною в п.2.1.1, коли «Новий кредитор» повинен був здійснити остаточний розрахунок з «первісним кредитором» (п.4.2 Договору).

Також, судом встановлено, що 18.09.2015 між ПАТ «Банк Національні інвестиції» (первісний іпотекодержатель, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фактор-Сервіс» (новий іпотекодержатель, відповідач) було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки, посвідченим 04.08.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого за №1573, відповідно до умом якого, керуючись чинним законодавством України, у т.ч. ст.24 Закону України «Про іпотеку», та враховуючи, що між Первісним іпотекодержателем та Новим іпотекодержателем був укладений Договір про відступлення права вимоги №313-08/15-Ф від 15.09.2015, далі за текстом - «Договір про відступлення», згідно з яким Первісний іпотекодержатель передав Новому іпотекодержателю права вимоги за Кредитним договором №313-08 від 15.05.2008, укладеним між Первісним іпотекодержателем та ОСОБА_3, далі за текстом - «Боржник».

За цим договором Первісний іпотекодержатель відступає, а Новий іпотекодержатель набуває права за Договором іпотеки, посвідченим 04.08.2014 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за №1573, надалі за текстом - «Іпотечний договір», який був укладений між Первісним іпотекодержателем та ТОВ «АКО», далі за текстом - «Іпотекодавець» (п.1 Договору).

Відповідно до п.2 Договору, до нового іпотекодержателя переходять всі права первісного іпотекодержателя за Іпотечним договором в повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав, включаючи, але не обмежуючись, правом звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п.4 Договору, у зв'язку з тим, що відповідно до п.2.4 «Договору про відступлення», а також ст.514 Цивільного кодексу України до Нового іпотекодержателя переходять права Первісного іпотекодержателя, в тому числі і за Іпотечним договором, а цей Договір укладається на виконання вимог ст.513 Цивільного кодексу України, жодних оплат Новим іпотекодержателем на користь Первісного іпотекодержателя за цим Договором не здійснюється.

Права та обов'язки Первісного іпотекодержателя за Іпотечним договором є такими, що передані Новому іпотекодержателю з моменту нотаріального посвідчення цього Договору (п.5 Договору).

Пунктом 6.2 Договору визначено, що Первісний іпотекодержатель зобов'язаний в день укладення цього Договору надати документи, що необхідні для внесення змін та додаткових відомостей до записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відступлення прав за Іпотечним договором.

Згідно з п.13 Договору, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі своєчасної сплати на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» відшкодування за відступлення права вимоги у розмірі 8387673,64 грн. в строк до 15.09.2016, відповідно до п.4.2 укладеного між сторонами Договору він є таким, що припинився, а тому у відповідача наявний обов'язок повернути документи, одержані згідно відповідного акту прийому-передачі документації.

Разом з тим, позивач зазначив, що оскільки відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання, враховуючи, що Договір про відступлення права вимоги №313-08/15-Ф від 15.09.2015 є припиненим з 16.09.2016, а право вимоги за Кредитним договором належить первісному кредитору, відповідач також зобов'язаний повернути позивачу оригінал Договору іпотеки, посвідчений 04.08.2014 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованого за № 1573, який був укладений між АТ «Банк «Національні Інвестиції» та TOB «АКО», що забезпечує виконання зобов'язань за Кредитним договором №313-08 від 15.05.2008.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст.76-79 ГПК України).

Згідно із ст.86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору 313-08/15-Ф від 15.09.2015 свідчать про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором про відступлення права вимоги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

По матеріалам справи судом встановлено, що 15.09.2015 між сторонами був підписаний та скріплений відбитками печаток Акт приймання передачі документації, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав оригінали: кредитного договору № 313-08 від 15.05.2008, балансові виписки по рахунках №№ 01, 01, а також інші документи кредитної справи.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв'язку із невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за укладеним між сторонами спору Договором, позивач 23.03.2018 направив на адресу відповідача вимогу від 23.03.2018 № 03/225 про повернення протягом семи днів оригіналів документів, зокрема, за актом приймання передачі документації від 15.09.2015 за Договором №313-08/15-Ф від 15.09.2015. Вказана вимога позивача була отримана відповідачем 27.03.2018, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, вказана вимога була залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, приймаючи до уваги невиконання відповідачем грошового зобов'язання у строк, встановлений Договором та враховуючи п. 4.2 Договору, останній є припиненим з 16.09.2016, а право вимоги за кредитним договором від № 313-08 від 15.05.2008 належить позивачу.

Таким чином, оригінали документів, які передані відповідачу за актом приймання передачі документації від 15.09.2015 підлягають поверненню позивачу.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов'язання, враховуючи, що Договір про відступлення права вимоги №313-08/15-Ф від 15.09.2015 є припиненим з 16.09.2016, а право вимоги за Кредитним договором належить первісному кредитору, відповідач також зобов'язаний повернути позивачу оригінал Договору іпотеки, посвідчений 04.08.2014 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованого за № 1573, який був укладений між АТ «Банк «Національні Інвестиції» та TOB «АКО», що забезпечує виконання зобов'язань за Кредитним договором №313-08 від 15.05.2008.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути АТ «Банк «Національні Інвестиції» отримані згідно Акту прийому-передачі Документації від 15 вересня 2015 року, що є Додатком № 1 до Договору відступлення права вимоги № 313-08/15-Ф документи, а також оригінал Договору іпотеки, посвідчений 04.08.2014 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованого за № 1573, який був укладений між АТ «Банк «Національні Інвестиції» та TOB «АКО», визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судом враховано, що відповідачем не подано до суду жодного доказу неможливості перерахування грошових коштів за Договором на користь позивача. При цьому зміна реквізитів позивача не може бути перешкодою для здійснення оплати, оскільки на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та на сайті Банку розміщено відповідні реквізити позивача, оскільки така інформація є відкритою.

Судом встановлено, що з поданого до суду протоколу обшуку від 25.12.2015 не вбачається вилучення документів, саме, за актом приймання передачі документації від 15.09.2015, який є додатком № 1 до укладеного між сторонами спірного Договору, крім того, згідно Листа від 15.01.2019 СУ ГУ НП, копія якого додана позивачем до матеріалів справи, вбачається, що під час проведення обшуку, відповідно до протоколу від 25.12.2015 оригінали документів не вилучались, а вилучались лише їх копії.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем за первісним позовом разом із позовною заявою подано попередній розрахунок суми судових витрат, який складається лише з витрат по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1762 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 232, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фактор-Сервіс» (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, ідентифікаційний код: 39321683) повернути на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 54, ідентифікаційний код: 20017340) оригінали документів, отриманих за актом приймання передачі документації від 30.01.2015, який є Додатком № 1 до Договору відступлення права вимоги №157-13/815/15-Ф від 30.01.2015, а саме:

- оригінал Кредитного договору №313-08 від 15.05.2008, укладеного між АТ «Банк «Національні Інвестиції» та ОСОБА_3;

- балансові виписки по рахунках №№ 01, 01;

- інші документи Кредитної справи;

- оригінал Договору іпотеки, посвідчений 04.08.2014 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованого за № 1573, який був укладений між АТ «Банк «Національні Інвестиції» та TOB «АКО».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фактор-Сервіс» (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, ідентифікаційний код: 39321683) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 54, ідентифікаційний код: 20017340) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 28.02.2019.

Суддя О.В. Гумега