ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. Справа№ 910/17505/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Петрушевська О.В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р., м. Київ (повний текст складено 16.07.2018р.) у справі №910/17505/17 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свірон"

про стягнення 233270,79 грн.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості в сумі 233270,79 грн., з яких 226000,00 грн плата за надані послуги, 6491,78 грн пеня, 779,01 грн. 3% річних.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач не виконав зобов'язання за договором перевезення вантажів в частині оплати вартості наданих Позивачем послуг в сумі 226000,00 грн.

1.3. Відповідач у поданому відзиві проти позову заперечив мотивуючи тим, що договір та заявки, на які посилається Позивач, ним ніколи не підписувались, а подані Позивачем копії є підробленими.

У наданих Позивачем, на підтвердження надання послуг, транспортних накладних, вказано, що перевізником є власне Відповідач, а посилання на Позивача відсутні. Акти виконаних робіт також між сторонами не підписувались.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. Позивачем подана до суду копія договору №16-05/16 перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні від 16.05.2016, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Позивач бере на себе зобов'язання доставити ввірений йому Відповідачем вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а Відповідач зобов'язався сплатити за перевезення вантажу встановлену Сторонами плату.

Кожне окреме перевезення здійснюється на підставі Заявки, яка є невід'ємною частиною даного Договору (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору найменування та кількість вантажу, умови його перевезення, час і місце надання автотранспорту та інша необхідна інформація узгоджується Сторонами шляхом підписання Заявки.

Згідно з п.2.3. Договору сторони домовились, що Заявка може бути надана Позивачу шляхом факсимільного зв'язку, електронної пошти тощо. Заявка вважається прийнятою до виконання після її підписання Сторонами.

У відповідності до п.3.6. Договору Позивач зобов'язаний після здійснення перевезень надавати Замовнику відповідні товарно-транспортні накладні, податкові накладні, рахунки-фактури та акти виконаних робіт.

Вартість послуг Позивача, згідно даного Договору, визначається кожного разу окремо та вказується в Заявці на відповідне перевезення (п.5.1. Договору).

Згідно з п.5.2. Договору Відповідач повинен сплатити Перевізнику плату за послуги з перевезення вантажу протягом 10 календарних днів з моменту отримання ним документів необхідних для оплати перевезення (рахунок-фактура, товарно-транспортна накладна, акт виконаних робіт, податкова накладна).

2.2. Також Позивачем подані суду копії заявок-договорів на перевозку вантажу в кількості 26 штук (том 1, аркуші паперу 13-38), та виставлені відповідні рахунки на оплату послуг на суму 226000,00 грн.

2.3. В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що він виконав перед Відповідачем прийняті на себе зобов'язання за договором №16-05/16 та заявками-договорами, які було сформовано в період з 11.05.2017 року по 14.08.2017 року на перевезення вантажу автомобільним транспортом, однак Відповідач не оплатив вартість послуг та має заборгованість в сумі 226000,00 грн.

2.4. Відповідач у поданому відзиві проти позову заперечив мотивуючи тим, що договір та заявки, на які посилається Позивач, ним ніколи не підписувались, а подані Позивачем копії є підробленими.

У наданих Позивачем, на підтвердження надання послуг, транспортних накладних, вказано, що перевізником є власне Відповідач, а посилання на Позивача відсутні. Акти виконаних робіт також між сторонами не підписувались.

2.5. У зв'язку з цим, ухвалою місцевого суду призначено у справі №910/17505/17 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення судових експертів винесені питання: чи виконано рукописні підписи на договорі та заявках саме директором Відповідача та чи скріплений договір саме печаткою Відповідача?

Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз направлено на адресу суду повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи, оскільки експерту не надані оригінали досліджуваних документів.

2.6. Також місцевий суд встановив, що Позивачем не надано суду жодного доказу надсилання та отримання Відповідачем акту виконаних робіт за договором, а отже в разі неотримання актів виконаних робіт Відповідач не мав можливості надати вмотивовану відмову чи підписати їх та визнати послуги такими, які були надані. Також, Позивачем не надано жодного акту виконаних робіт, як то передбачено п.3.6. Договору.

3. Короткий зміст рішень місцевого суду.

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р., м. Київ у справі №910/17505/17 у позові відмовлено.

3.2. Рішення обґрунтоване тим, що враховуючи заперечення Відповідача щодо укладення оскаржуваного договору та відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували існування оспорюваного договору, місцевий суд прийшов до висновку про недоведеність фактів укладення сторонами договору №16-05/16 перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні від 16.05.2016 року та надання послуг за цим договором, відповідно відсутність правових підстави для задоволення позову.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд не врахував, що кожна товарно-транспортна накладна, яка подана Позивачем, є самостійний договором перевезення вантажу відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України та ст.9 Закону України «Про товарно-транспортну діяльність», та підтверджує надання Позивачем спірних послуг Відповідачу.

Позивач направляв Відповідачу акти прийому-передачі послуг, проте Відповідач їх не підписав та не повернув.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, мотивуючи тим, що договір та заявки, на які посилається Позивач, ним ніколи не підписувались, а подані Позивачем копії є підробленими.

У наданих Позивачем, на підтвердження надання послуг, транспортних накладних, вказано, що перевізником є власне Відповідач, а посилання на Позивача відсутні. Акти виконаних робіт також між сторонами не підписувались.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. Позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 20.06.2018р. у справі №910/17505/17.

6.2. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018р. справу прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 18.09.2018р. У судовому засіданні оголошувалась перерва до 25.09.2018 та 01.10.2018.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018р. справу прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 10.12.2018р. У судовому засіданні оголошувалась перерва до 12.02.2019.

6.4. До канцелярії апеляційного суду 12.02.2019 надійшло клопотання Позивача про витребування доказів. Дане клопотання судом не розглядалось, оскільки було подано Позивачем до канцелярії суду о 12:01 год., після закінчення судового засідання о 11:43, на якому було оголошено рішення суду.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

7.2. Згідно з ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

7.3. Згідно з ст.307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

7.4. Відповідно до ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов'язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами. Такими документами можуть бути: міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

7.5. Згідно з п1. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. N363, договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язки та відповідальність сторін щодо їх додержання. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

7.6. Відповідно до п.11.1. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. N363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

7.7. Згідно з п.11.4-11.6. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. N363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

7.8. Відповідно до п.14.1., 14.4. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. N363, форма і порядок розрахунків, а також випадки зміни розміру оплати за перевезення вантажів і надання інших послуг, пов'язаних з цим, визначаються Перевізником з вантажо-відправником або вантажоодержувачем - Замовником при укладенні ними Договору на перевезення вантажів.

Остаточний розрахунок за перевезення вантажів провадиться Замовником на підставі рахунку Перевізника, який має бути виписаний не пізніше трьох днів після виконання перевезень з доданням товарно-транспортних накладних. Рахунок за виконані перевезення виписується на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних накладних.

7.9. Згідно з ст.91 Господарського процесуального кодексу України якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог були подані суду копії договору №16-05/16 перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні від 16.05.2016 та копії заявок-договорів на перевозку вантажу в кількості 26 штук.

Відповідач заявив, що дані договір та заявки він не підписував, а подані Позивачем копії є підробленими ксерокопію вальним шляхом.

Місцевий суд витребовував у Позивача оригінали вказаних письмових доказів, проте Позивач їх не подав. Місцевий суд призначав судову експертизу на предмет встановлення належності директору Відповідача підписів на вказаних договорі та заявках, проте Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз направлено повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи, оскільки експерту не надані оригінали досліджуваних документів.

За цих обставин, місцевий суд відповідно до ст.91 Господарського процесуального кодексу України правомірно не взяв вказані письмові докази до уваги.

8.3. В апеляційній скарзі Позивач вказує, що кожна товарно-транспортна накладна є самостійний договором перевезення вантажу відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України та ст.9 Закону України «Про товарно-транспортну діяльність», та підтверджує надання Позивачем спірних послуг Відповідачу.

Судом досліджені подані Позивачем оригінали товарно-транспортних накладних. В даних товарно-транспортних накладних вказано, що замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем є ТОВ «Фудком», перевізником є Відповідач, Позивач у цих накладних взагалі не вказується.

На даний накладних містяться підписи та печатки представників ТОВ «Фудком» про здачу та одержання вантажу. Підписи Відповідача на вказаних накладних відсутні. Підписи водіїв на більшості вказаних накладних відсутні. Отже, дані товарно-транспортні накладні оформлені з порушенням п.11.5. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. N363.

З вказаних накладних не вбачається волевиявлення Відповідача на замовлення у Позивача послуг з перевезення та їх вартість, оскільки ці накладні не містять підпису Відповідача. Зазначення у вказаних накладених державних номерів транспортних засобів, належних Позивачу, підтверджує, що перевезення здійснювались транспортними засобами Позивача, проте не підтверджує надання Позивачем послуг з перевезення вантажів Відповідачу, їх кількість та вартість.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє даний аргумент Позивача.

8.4. Також апеляційний суд відхиляє аргументи Позивача, що останній направляв Відповідачу акти прийому-передачі послуг, оскільки в додатках до зазначених Позивачем претензій вказано про направлення Відповідачу документів на оплату, рахунків та актів звірки, але не актів прийому-передачі послуг.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання Відповідачу послуг з перевезення вартістю 226000,00 грн.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. у справі №910/17505/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. у справі №910/17505/17 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротеп".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 05.03.2019р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай