ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.02.2019р. Справа № 904/12064/16
За скаргою: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. у справі

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Луганський завод гірничого машинобудування» , смт. Ювілейне

До: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград

Про: стягнення 3 213 664, 45 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача : не з'явився;

Від приватного виконавця: Біловол В.О. ( посв.№0179 від 02.04.18р.)

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.17р. ( залишеним без змін постановою ДАГС від 15.05.17р.) у справі №904/12064/16 позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з відповідача - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь позивача - ПАТ «Луганський завод гірничого машинобудування» : 1 922 515, 77 грн. - заборгованості; 1 172 795, 45 грн. - інфляційних втрат ; 118 353, 23 грн. - 3% річних та 48 204, 97 грн. - витрат на сплату судового збору. 22.05.17р. на виконання вищезазначеного рішення суду було видано відповідний наказ про його примусове виконання .

17.10.18р. до господарського суду надійшла скарга ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О., в якій скаржник просить суд : зняти арешт з коштів боржника , які містяться на рахунку № 6548 в ПАТ «ПУМБ» , МФО 3344851 в частині коштів , призначених для виплати заробітної плати та відрахувань з неї; визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 16.10.18 р. протиправними з підстав , вказаних у скарзі ; скасувати постанову про арешт коштів боржника від 16.10.18 р. , як незаконну.

Скарга обґрунтована посиланням на ту обставину , що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. не мав права здійснювати будь-які дії з примусового виконання вищенаведеного судового рішення , а повинен був передати наказ суду для виконання до органу державної виконавчої служби , в якому перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» заборгованості на користь інших стягувачів. Також скаржник зазначає, що державним виконавцем було винесено незаконно постанову про арешт коштів боржника на розрахунковому рахунку 6548 в ПАТ «ПУМБ», МФО 3344851, оскільки цей рахунок боржника використовується підприємством для виплати заробітної плати працівникам та має спеціальний режим використання; звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. В подальшому в уточненнях до скарги відповідач вказує, що приватним виконавцем Біловолом В.О. було безпідставно винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП №57440297 від 16.10.18р. в сумі 296 524, 20 грн., оскільки постановою заступника начальника Павлоградського МВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ВП№57440297 з виконання наказу №904/12064/16 від 22.05.17р. вже було стягнено з боржника на користь позивача 326 186, 94 грн. - виконавчого збору. У зв'язку з чим ( на думку скаржника ) дії приватного виконавця Біловол В.О. по винесенню постанови ВП №57440297 від 16.10.18р. є незаконними.

Ухвалою господарського суду від 18.10.18 р. скарга була прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.18р. було зупинено провадження з розгляду скарги ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 17.10.18р. на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. по справі № 904/12064/16 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах ( у справі № 904/7326/17 за скаргою ПАТ «ДМК» на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. ) .

21.01.19р. до канцелярії суду від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі по розгляду скарги. Клопотання обґрунтоване посиланням на винесення Великою Палатою Верховного Суду постанови від 05.12.18р. у справі №904/7326/17.

Ухвалою суду від 30.01.19р. було поновлено розгляд скарги на дії та рішення приватного виконавця та призначено судове засідання на 19.02.19р. В подальшому розгляд скарги було відкладено на 28.02.19р. у зв'язку із неявкою представників сторін .

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області МЮУ Біловол В.О. заперечував проти задоволення скарги , зазначаючи наступне: він законно , керуючись ст.ст. 26, 56 ЗУ «Про виконавче провадження» , виніс постанову ВП №57440297 від 16.10.18р. про арешт коштів боржника на рахунку 6548 в ПАТ «ПУМБ», МФО 3344851; оскільки накладаючи арешт , у відповідній постанові було зазначено, що арешт накладається на кошти божника в межах суми стягнення, окрім коштів, що містяться на рахунках , накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Також вказує , що згідно ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», якщо б цей рахунок боржника мав кошти зі спеціальних режимом використання ( а боржником доказів цього суду не надано) , то банк (ПАТ «ПУМБ») у разі надходження відповідної постанови приватного виконавця , зобов'язаний би був повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках; чого банком зроблено не було. Окрім того, приватний виконавець посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду , викладену у постанові від 05.12.18р. у справі №904/7326/17, вказує , що є хибними твердження скаржника щодо того, що приватний виконавець не мав права здійснювати будь-які дії з примусового виконання вищенаведеного судового рішення , а повинен був передати наказ суду для виконання до органу державної виконавчої служби , в якому перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» заборгованості на користь інших стягувачів.

До судового засідання 28.02.19р. з'явився лише приватний виконавець Біловол В.О., який просив в задоволенні скарги відмовити. Скаржник та стягував явку повноважних представників судового засідання не забезпечили.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О., 16.10.2018 за вх. №44 надійшла заява стягувача - ПАТ «Луганський завод гірничого машинобудування» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 904/12064/16, виданого 22.05.17р. господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь позивача 1 922 515, 77 грн. - заборгованості; 1 172 795, 45 грн. - інфляційних втрат; 118 353,23 грн. - 3% річних та 48 204, 97 грн.- витрат на сплату судового збору.

За результатом розгляду поданих документів приватний виконавець на підставі ст.ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження № 57440297 відносно боржника , про що була винесена відповідна постанова від 16.10.18 р. В той же день - 16.10.18р. , було винесено постанову ВП №57440297 про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 296 524, 20 грн. та постанову ВП №57440297 про приєднання виконавчого провадження №57440297 до зведеного виконавчого провадження №56850467 , яке перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О.

З метою забезпечення виконання виконавчого провадження, відповідно до вимог ст.ст. 26, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі заяви стягувача приватним виконавцем 16.10.18р. винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку боржника № 6548 в ПАТ «ПУМБ» , МФО 3344851.

З рахунку боржника 18.10.18р. платіжною вимогою було списано грошові кошти у розмірі 326 802,18 грн. з урахуванням суми боргу, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

18.10.18р. приватним виконавцем було винесено постанову ВП №57440297 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 69, 00 грн.

18.10.18р. приватним виконавцем було винесено постанову ВП №57440297 про виведення виконавчого провадження №57440297 із зведеного виконавчого провадження №56850467 , яке веде приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О.

18.10.18р. приватним виконавцем було винесено постанову ВП №57440297 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду №904/12064/16 від 22.05.17р., з посиланням на фактичне виконання рішення суду. Також цією постановою було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення .

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Нормами статті 327 цього кодексу передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого судом наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено , що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) -сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження», крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або

усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк

України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні

підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному

капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти

державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої

заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної

власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними

чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень

інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та

осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до приписів ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження; виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до приписів ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації;про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах; забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду», питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом; готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт;на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення; арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту; у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення; звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника; боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем; стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця; у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється; у такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника; виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно приписів ч.1-3, ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» : виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду , викладеної у постанові від 05.12.18р. у справі №904/7326/17: «п. 62. Виходячи з наведеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від приватного виконавця до іншого приватного чи державного виконавця може здійснюватися лише за заявою чи згодою стягувача …п.85.Стаття 30 Закону № 1404-VIII передбачає обов'язок лише державного виконавця передати відкрите виконавче провадження іншому державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження, для виконання ним у рамках зведеного виконавчого провадження кількох рішень щодо одного боржника. Приватний виконавець не зобов'язаний передавати виконавчий документ чи виконавче провадження для виконання тому державному чи приватному виконавцеві, який перший відкрив виконавче провадження щодо боржника, для виконання кількох рішень щодо одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження».

Відповідно до приписів ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції; про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 340 ГПК України).

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 341 ГПК України). Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду; якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника. (ст.342 ГПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника; якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. (ст. 343 ГПК України).

Враховуючи вищезазначене та досліджені судом обставини, суд приходить до висновку про не обґрунтованість скарги ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» , оскільки приватним виконавцем під час вчинення виконавчих дій не було порушено ЗУ «Про виконавче провадження»; скаржником не було надано доказів того, що на рахунку №6548 в ПАТ «ПУМБ», МФО 3344851, на який було накладено арешт приватним виконавцем, були наявні кошти зі спеціальних режимом використання; та є хибними твердження скаржника щодо того, що приватний підприємець не мав права здійснювати будь-які дії з примусового виконання вищенаведеного судового рішення, а повинен був передати наказ суду для виконання до органу державної виконавчої служби , в якому перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» заборгованості на користь інших стягувачів .

На підставі вищевикладеного , керуючись приписами, ЗУ «Про виконавче провадження» , ст.ст. 234, 316, 339- 343 ГПК України , господарський суд , -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні скарги ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 17.10.18р. на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О.

Відповідно до вимог ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Суддя О.Ю.Васильєв