ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Справа № 925/1084/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Айлін, м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Хамуд,

м. Черкаси

про стягнення 76 610 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю Айлін до товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Хамуд про стягнення з відповідача 76 610 грн. 00 коп. боргу, з підстав неналежного виконання відповідачами умов договору на виготовлення продукції за №2/02 від 05 лютого 2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15 листопада 2018 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 15 листопада 2018 року було оголошено перерву до 10 год. 20 хв. на 13 грудня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13 грудня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 16 січня 2019 року.

Проте підготовче засідання призначене на 16 січня 2019 року не відбулося, у звязку з перебуванням головуючого судді по даній справі на лікарняному.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21 січня 2019 року підготовче засідання було призначено на 07 лютого 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 14 год. 30 хв. 04 березня 2019 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, водночас просив суд закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 30 000 грн. 00 коп. боргу, у звязку з відсутністю предмету спору.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов у визначені судом строки суду не надав. Про дату, час і місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Черкаської області.

Оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обовязковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 04 березня 2019 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1084/18.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору на виготовлення продукції за №2/02 від 05 лютого 2018 року виготовив та поставив відповідачу продукцію, проте свій обовязок щодо оплати відповідач виконав частково, у звязку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 76 610 грн. 00 коп. боргу.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 05 лютого 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю Айлін (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Хамуд (замовник) було укладено договір на виготовлення продукції за №2/02.

Згідно п. 1.1. договору замовник зобовязався доручити, а виконавець виготовити продукцію у відповідності з її описом і на умовах, які викладаються в додаткових угодах до цього договору, що є його невідємними додатками.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Вартість виконаних робіт за даним договором узгоджується сторонами у відповідних додаткових угодах (п. 2.1. договору).

05 лютого 2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору на виготовлення продукції, згідно умов якої замовник доручив, а виконавець прийняв на себе виготовлення коробки картонної Східні солодощі в кількості 50 000 штук.

Загальна ціна цієї додаткової угоди складає 85 000 грн. 20 коп. (п. 3.1. додаткової угоди).

Предметом додаткової угоди №2 від 13 квітня 2018 року було виготовлення позивачем коробки картонної Східні солодощі в кількості 51 000 штук на загальну вартість 86 700 грн. 20 коп.

В подальшому сторонами було укладено додаткову угоду №3 від 27 липня 2018 року до договору на виготовлення продукції, умовами якої було визначено, що позивач зобовязався виготовити 7 250 штук коробок картонних на загальну суму 14 500 грн. 03 коп.

Свій обовязок щодо виготовлення продукції позивач виконав повністю, водночас оплату продукції відповідач здійснив частково.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 3.1. договору покупець зобовязаний здійснювати оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару замовнику.

Тобто, суд дійшов висновку, що зазначений договір є змішаним договором, який містить положення як договору підряду, так і купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

13 квітня 2018 року позивачем було поставлено відповідачу 51 000 штук коробок картонних Східні солодощі на суму 86 700 грн. 20 коп., що підтверджується копією видаткової накладної №РН-0000123.

Отже, з урахуванням умов п. 3.1. договору відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за виготовлену та поставлену продукцію 13 травня 2018 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного здійснення, на підставі умов договору на виготовлення продукції, розрахунку з позивачем за товар.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас в судовому засіданні позивач стверджував, що відповідачем після звернення позивача до суду було сплачено 30 000 грн. 00 коп. боргу.

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем було сплачено 30 000 грн. 00 коп., після звернення позивача до суду, то провадження у справі в частині вимог про стягнення вказаної суми слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Таким чином заборгованість в розмірі 46 610 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі, крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом.

Тобто повернення судового збору за відсутності відповідного клопотання не допускається.

Відповідно до п. п. 1 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно платіжного доручення №1964 від 09 жовтня 2018 року позивачем було сплачено 1 841 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1 762 грн. 00 коп.

Отже, позивачем було зайво сплачено 79 грн. 00 коп. судового збору.

Водночас статтею 7 Закону України Про судовий збір врегульовано, що внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом є підставою для повернення судового збору за відповідним клопотанням сторони.

Отже, повернення судового збору без відповідного клопотання сторони в даному випадку також не допускається.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 129, п. 2 ч.1 ст. 231, ст. ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі №925/1084/18 в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 30 000 грн. 00 коп. - закрити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Хамуд, вул. Сумгаїтська, 15/1, м. Черкаси, ідентифікаційний код 41554781, р/р 5377 в ПАТ Банк Восток, МФО 328209 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Айлін, вул. Пацаєва, 53/9, м. Черкаси, ідентифікаційний код 33018402, п/р 5399 в ПАТ Креді ОСОБА_3, МФО 300614 46 610 грн. 00 коп. боргу та 1 072 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 05 березня 2019 року.

Суддя А.В.Васянович