ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 лютого 2019 року м. ТернопільСправа № 921/1001/15-г/8

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Касюдик О. О.

розглянув матеріали cкарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. за вих. №3/714 від 12.02.2019 (вх. №2753 від 18.02.2019) на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану у справі № 921/1001/15-г/8

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", АДРЕСА_2 (адреса для листування: вул. І. Франка, 23, м. Тернопіль, 46001)

до відповідача Фізичної особи - підприємця Чавурського Віталія Івановича, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в загальній сумі 332 199,68 грн

За участі представників:

стягувача: не прибув

боржника: не прибув

органу ДВС: Навроцької М.М. - заступника начальника Гусятинського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило. Клопотань про роз'яснення прав та обов'язків, відповідно до ст. 205 ГПК України, не надходило.

Суть справи:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилась справа №921/1001/15-г/8 за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до відповідача Фізичної особи - підприємця Чавурського Віталія Івановича, про стягнення заборгованості в загальній сумі 332 199,68 грн, з яких: 259 898 грн 15 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 72 301 грн 43 коп. - пеня.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 07.12.2015 у справі №921/1001/15-г/8 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", м. Київ задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Чавурського Віталія Івановича, смт. Гусятин, Тернопільська область, 259 898 грн 15 коп. заборгованості по кредиту та 3 898 грн 48 коп. в повернення сплачених позивачем судових витрат.

28.12.2015 Господарським судом Тернопільської області видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2016 заяву Фізичної особи - підприємця Чавурського Віталія Івановича б/н від 17.02.2016 задоволено та розстрочено виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.12.2015 по справі №921/1001/15-г/8 до 28.02.2018, шляхом щомісячної сплати боржником на користь стягувача грошових коштів згідно визначеного в ухвалі суду графіку.

13.02.2019 (згідно відтиску штемпеля поштового відділення зв'язку) Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. звернулось до Господарського суду Тернопільської області із скаргою за вих. № 3/714 від 12.02.2019 (вх. № 2753 від 18.02.2018) на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Зокрема, скаржник просить суд:

- визнати дії заступника начальника Гусятинського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Навроцької М.М. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.10.2018 ВП 50102056;

- відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу, виданого 28.12.2015 Господарським судом Тернопільської області №921/1001/15-г/8, про стягнення з ФОП Чавурського Віталія Івановича 259 898 грн 15 коп. заборгованості по кредиту та 3 898 грн 48 коп. в повернення сплачених позивачем судових витрат.

Вважає, що головним державним виконавцем всупереч вимогам ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" вжито не всіх заходів для фактичного виконання рішення суду. Зокрема, державним виконавцем не направлялися запити з метою виявлення наявності у боржника вкладів, майна за місцем проживання, іншого рухомого майна; в постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.10.2018 вказано неповні відомості щодо результатів проведеної роботи щодо перевірки майнового стану боржника. Стверджує, що згідно отриманої Банком інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта у вигляді інформаційної довідки №146243268, у боржника наявне нерухоме майно, а саме: земельні ділянки. В підтвердження наведеного до матеріалів скарги долучено вказану інформаційну довідку за №146243268.

19.02.2019 суд, на виконання приписів ч. 2 ст. 340 ГПК України, повідомив Гусятинський РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про подану стягувачем скаргу.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2019 судове засідання для розгляду зазначеної вище скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. за вих. № 3/714 від 12.02.2019 (вх. № 2753 від 18.02.2018) призначено на 14:00 год. 28.02.2019; зобов'язано Гусятинський РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області забезпечити в судове засідання явку заступника начальника Гусятинського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Навроцької М.М., у разі якщо особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), забезпечити в судове засідання явку посадової особи, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника; надати (надіслати) господарському суду: оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП №50102056 - для огляду в судовому засіданні та належно засвідчені копії - для долучення до матеріалів справи; докази надіслання стягувачу (скаржнику) копії постанови від 30.10.2018; письмові пояснення з приводу поданої скарги (визнання/спростування), із посиланням на відповідні документи; запроповано боржнику надати (надіслати) господарському суду - письмово викладену позицію по суті скарги; встановлено строк для подання учасниками справи документів - до 26.02.2019 та явку повноважного представника органу ДВС в судове засідання 28.02.2019 визнано обов'язковою.

25.02.2019 Гусятинським РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, на виконання вимог ухвали суду від 19.02.2019, згідно супровідного листа за №3130/13-28/2 від 25.02.2019 (вх. №3384), до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії документів виконавчого провадження № 50102056 та докази надіслання стягувачу (скаржнику) копії оскаржуваної постанови. Щодо письмових пояснень з приводу поданої скарги (визнання/спростування), із посиланням на відповідні документи, орган ДВС повідомив про неможливість їх надання у зв'язку із неотриманням скарги.

В судовому засіданні 28.02.2019, яке відбулось за участі повноважного представника органу ДВС, оголошувалась перерва до 14:45 год. 28.02.2019 для надання можливості останньому ознайомитись із поданою скаргою.

В судове засідання 28.02.2019 повноважний представник скаржника не прибув, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Поряд із цим, звертаючись до суду із зазначеною вище скаргою, ПАТ "КБ "Хрещатик" просив розгляд скарги проводити без його участі.

Представник органу ДВС, після ознайомлення зі змістом поданої ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. скарги за вих. №3/714 від 12.02.2019 (вх. №2753 від 18.02.2019), із доводами щодо наявності підстав для скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.10.2018 ВП 50102056, враховуючи наявність зареєстрованих за боржником земельних ділянок, погодився. У вирішенні скарги поклався на думку суду.

Боржник в судове засідання 28.02.2019 не прибув, причин неприбуття не повідомив, запропонованих судом в ухвалі від 19.02.2019 документів не надав, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до приписів ч. ч. 1- 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За даних обставин, зважаючи на те, що: усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, явка останніх в судове засідання 28.02.2019 не визнавалась судом обов'язковою; встановлений приписами ст. 342 ГПК України строк розгляду скарги спливає, а приписами чинного процесуального законодавства можливість його продовження не передбачена, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги без участі представників стягувача та боржника за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. за вих. №3/714 від 12.02.2019 (вх. №2753 від 18.02.2019) на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у справі № 921/1001/15-г/8, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника органу ДВС, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне:

В силу приписів ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Зазначене кореспондується із ст. 74 Закону УкраїниУкраїни "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (надалі - Закон № 1404-VIII) згідно якої, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Ч. 5 ст. 74 Закону № 1404-VIII встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З наданих стягувачем документів вбачається, що оскаржувана постанова отримана ним 07.02.2019, що підтверджується відбитком штемпу вхідної кореспонденції ПАТ "КБ "Хрещатик".

З долучених органом ДВС до матеріалів справи документів виконавчого провадження вбачається, що винесена державним виконавцем 30.10.2018 у виконавчому провадженні №50102056 постанова про повернення виконавчого документа стягувачу надіслана на адресу останнього 02.02.2019.

За отриманою судом з інтернет-сайту ПАТ "Укрпошта" інформацією факт надіслання органом ДВС оскаржуваної постанови на адресу стягувача 02.02.2019 та її отримання останнім 07.02.2019 підтверджується.

Із зазначеною вище скаргою на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у справі № 921/1001/15-г/8 стягувач звернувся 13.02.2019, що підтверджується відтиском поштового штемпу на конверті.

Таким чином, стягувач звернувся до суду із скаргою у встановлений законодавством 10-денний строк.

Ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21.04.1999 (в редакції, яка діяла станом на час відкриття виконавчого провадження), надалі - Закон №606-ХІV, визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Ст. 19 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

В силу приписів ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 30 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме до повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Згідно зі ст. 13 Закону 1404-VIII, чинного на момент винесення оскаржуваної постанови, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2016 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції Навроцькою М.М. на підставі заяви ПАТ "КБ "Хрещатик" №92/07-64 від 04.02.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50102056 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Тернопільської області №921/1001/15-г/8 від 28.12.2015; надано боржнику строк для самостійного виконання - до 18.02.2016 та повідомлено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк його буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Також, 11.02.2016 державним виконавцем у виконавчому провадженні №50102056 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно даної постанови накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику в межах суми звернення стягнення - 263 796,63 грн.

12.02.2016 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідний запис про реєстрацію обтяження рухомого майна, що підтверджується Витягом за №48950145 від 12.02.2016.

Окрім того, 11.02.2016 державним виконавцем направлено запити: №16749511, №16749518 до Пенсійного фонду України; №16749496 та №16749502 - до Державної податкової служби України.

У відповідях за № та № від 12.02.2016 на вказані вище запити державного виконавця Пенсійний фонд України повідомив про відсутність інформації щодо Чавурського В.І. у списку осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами та інформації про останнє місце роботи.

У відповіді за № від 12.02.2016 на відповідний запит державного виконавця ДПС України надала інформацію про номери рахунків, відкритих Чавурським В.І. у банках та інших фінансових установах.

У відповіді за № від 12.02.2016 ДПС України повідомила про відсутність інформації щодо Чавурського В.І. стосовно сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО.

19.02.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках, які належать останньому згідно отриманої з органу ДПС інформації. 22.02.2016 вказану постанову надіслано на адресу відповідних банківських установ та сторін виконавчого провадження.

22.02.2016 державним виконавцем до Державної інспекції сільського господарства у Тернопільській області та Теребовлянського ВДАІ надіслано відповідні запити про наявність майна, що зареєстроване за Чавурським В.І.

24.03.2019, 05.08.2016 та 30.08.2016, в погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором №14-065-КЛ від 21.02.2007, боржником сплачено грошові кошти в загальній сумі 36 507,29 грн.

30.10.2018 державним виконавцем за місцем проживанням боржника складено Акт, у якому вказано, що в результаті проведення виконавчих дій по місцю знаходження боржника - Чавурського В.І., майна на яке може бути звернено стягнення, крім майна визначеного Переліком згідно Додатку до Закону України "Про виконавче провадження", не виявлено.

30.10.2018, за наслідками проведених виконавчих дій, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що в результаті вжитих заходів примусового виконання рішення, згідно повідомлень реєструючих установ, майно на яке може бути звернено стягнення за боржником не виявлено, а вжиті заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В силу приписів ч. ч. 1-3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ч. ч. 2, 5, 8 ст. 52 Закону № 606-XIV визначають, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (п. п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції, чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), організацію розшуку боржника-юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно з ч. ч. 2-3 ст. 36 Закону № 1404-VIII розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Ст. 48 Закону № 1404-VIII визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника (ч.ч. 1-5 ст. 48).

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону № 1404-VIII).

Ч. 7 ст. 52 Закону № 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на кошти та інше майно фізичних осіб - підприємців здійснюється за правилами, визначеними цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 83 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вжиття заходів примусового виконання рішення є завершальною стадією судового провадження, при цьому примусове виконання судових рішень спрямоване на реальне виконання рішення та відновлення порушеного права стягувача, гарантованого Конституцією та рішенням суду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні, а органом ДВС не надані належні докази перевірки майнового стану боржника, проведення регулярних перевірок щодо виявлення майнового стану боржника кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання під час проведення виконавчих дій (до винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) відповідних витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, направлення запитів до контролюючих органів щодо наявності зареєстрованого нерухомого майна, катерів, яхт, повітряних суден, корпоративних прав, цінних паперів, належних на праві власності відповідачу.

Поряд із цим, долучена скаржником до матеріалів скарги інформаційна довідка за №146243268 від 21.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна свідчить про наявність у боржника нерухомого майна, а саме - земельних ділянок. Зазначене, в свою чергу, спростовує вказані державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу відомості про відсутність у боржника майна на яке може бути звернено стягнення.

Окрім того, матеріали справи свідчать про те, що державний виконавець звертався із відповідними запитами до Державної інспекції сільського господарства у Тернопільській області та Теребовлянського ВДАІ, проте докази отримання відповідей на вказані запити не надано.

Державним виконавцем винесено постанову по арешт коштів боржника на рахунках, які повідомлено органом ДПС. Поряд із цим, відповіді банківських установ про стан рахунків боржника в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Відсутні в матеріалах справи і докази направлення платіжних вимог до ПАТ "КБ "Надра" Тернопільське РУ, АТ "Укрсиббанк", прийняття/повернення платіжних вимог банківськими установами.

Наведене вище свідчить про те, що державним виконавцем не надано доказів здійснення всіх можливих заходів щодо виявлення майна боржника відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

В п. 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010 №01-08/369 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акту органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними.

З встановлених фактичних обставин справи вбачається, що державним виконавцем не було вчинено усіх можливих заходів для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду, з огляду на що суд визнає дії заступника начальника Гусятинського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Навроцької М.М. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу такою, що прийнята передчасно.

В частині вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. за скаргою про зобов'язання органу державної виконавчої служби відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу суду у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Беручи до уваги, що відновлення відповідного виконавчого провадження за наслідками визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві врегульовано ст. 41 Закону № 1404-VIII, яка передбачає відповідний порядок вчинення таких дій, відтак господарський суд при розгляді скарг на дії (рішення) органу державної виконавчої служби не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця.

Враховуючи наведене, в задоволенні вимог скаржника щодо відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу, виданого 28.12.2015 Господарським судом Тернопільської області №921/1001/15-г/8, про стягнення з ФОП Чавурського Віталія Івановича 259 898 грн 15 коп. заборгованості по кредиту та 3 898 грн 48 коп. в повернення сплачених позивачем судових витрат суд відмовляє.

Судом враховано, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах №905/268/15 від 11.04.2018 та №905/1918/15 від 07.09.2018.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 232-235, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. за вих. №3/714 від 12.02.2019 (вх. №2753 від 18.02.2019) задовольнити частково.

2. Визнати дії заступника начальника Гусятинського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Навроцької М.М. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними.

3. Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.10.2018 ВП 50102056.

4. В задоволенні решти скарги відмовити.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) та підлягає оскарженню в порядку ст. 255 ГПК України.

6. Копію ухвали направити: Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А., АДРЕСА_2, фізичній особі - підприємцю Чавурському Віталію Івановичу, АДРЕСА_1 та Гусятинському РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, вул. Суходільська, буд. 7, смт. Гусятин, Тернопільська область, 48201 рекомендованою кореспонденцією з повідомлення про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали складено 05.03.2019

Суддя І.М. Гирила