Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1161/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Голюк Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №18-0009/49994 від 13.06.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 - керівник, розпорядження №81-к від 02.06.2015;

ОСОБА_3 - довіреність №22 від 10.01.2019, адвокат.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест"

про стягнення 3 472696,32 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3119088,79 грн. основного боргу, 225007,03 грн. пені, 90496,60 грн. інфляційних, 38103,9 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неналежним чином виконував зобов'язання, покладені на нього за договором №30/ф/18-81-236 про надання послуг від 31.05.2018, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові.

Представники відповідача не заперечував проти наявності заборгованості за надані послуги, разом з тим, просив зменшити розмір пені до 50% з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2018 між Національним банком України (виконавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (замовник/відповідач) укладено договір №30/ф/18-81-236 про надання послуг.

Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов'язався забезпечити надання послуг каналізаційних (видалення та оброблення стічних вод (90420000-7 за ДК 021:2015), а саме приймання і очищення стічних вод замовника на очисних спорудах виконавця за адресою вул. Чорновола, 44а, м. Малин, в об'ємі (орієнтовно) 1200 тис. м куб. протягом дії договору, а замовник зобов'язується оплатити надані йому послуги на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.п. 2.1. договору ціна одиниці послуги встановлюється протоколом погодження договірної ціни (додаток №1). Загальна сума договору на 2018 рік складає 16920000 грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 5.3. договору сторони погодили, що виконавець повинен надати замовнику рахунок на оплату наданих послуг не пізніше другого робочого дня місяця, наступного за звітним (розрахунковим). Рахунок повинен містити загальну суму платежу, суму податку на додану вартість та податковий номер виконавця.

Також відповідно до пункту 6.2. договору розрахунки по даному договору здійснюються шляхом:

- перерахуванням замовником на розрахунковий рахунок виконавця коштів згідно рахунку виконавця протягом 5-ти банківських днів з дати отримання рахунку; або

- зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникають між сторонами, та оформляються відповідним актом, що підписується повноваженими особами сторін. Оплата проводиться стороною, яка має заборгованість протягом 5-ти банківських днів з дня підписання акту зарахування зустрічних вимог.

Відповідно до пункту 5.1. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Цей договір набирає чинності з дати підписання його уповноваженими особами сторін, але не раніше ніж через 10 днів з дня оприлюднення повідомлення про намір укласти договір відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" і діє до 31.12.2018 включно. Сторони домовились, що умови цього Договору поширюються на

відносини, що фактично виникли з 01 січня 2018 року (п.п. 13.1.-13.2. договору).

За період з 01.01.2018 по 31.10.2018 виконавець надав замовнику відповідно до умов договору послуг у кількості 904 886.00 м куб. на загальну суму 12 758 892, 60 грн. з ПДВ, що підтверджується актами про кількість наданих послуг (а.с. 26-31).

В узгоджені договором терміни відповідачу направлялися рахунки на оплату, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 32-41).

Також сторони провели зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 42-46), при цьому сума заборгованості споживача перед позивачем за надані послуги склала: 3119088,79 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Приписами статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення 3119088,79 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача 225007,03 грн. пені, 90496,60 грн. інфляційних, 38103,90 грн. 3% річних.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що 8.1. замовник несе відповідальність згідно з законодавством та договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши розрахунок пені, виконаний позивачем (а.с. 10-16), суд вважає нарахування вірними.

Водночас, щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Як на підставу зменшення розміру пені, відповідач зазначив, що останній надає житлово-комунальні послуги з централізованого водовідведення і здійснює свою діяльність не для власних потреб, а для забезпечення потреб територіальної громади міста ОСОБА_2.

Також відповідач звертав увагу суду на те, що у зв'язку з невідповідністю розмірів встановлених тарифів по водовідведенню економічно обґрунтованим витратам ТОВ "Малин Енергоінвест", виникла невідшкодована різниця, узгоджена органами місцевого самоврядування, за період з 2015-2018 р.р. та становить 3056069,81 грн. за водовідведення і 5297534,07 грн. за водопостачання.

Разом з тим, відповідач відзначив, що товариство перебуває у скрутному фінансовому становищі, а стягнення таких великих сум може призвести до відсутності необхідного обсягу обігових коштів та затримки у виплаті заробітної плати.

Водночас відповідач звертав увагу, що матеріали справи не містять доказів заподіяння позивачу значних збитків внаслідок прострочення оплати наданих послуг.

За наведених обставин, суд вважає даний випадок винятковим, оскільки: по-перше, зобов'язання не виконувались з об'єктивних причин, зокрема, у зв'язку з важким фінансовим становищем відповідача; по-друге, статус відповідача, метою діяльності якого, відповідно до Статуту є, зокрема, здійснення господарської діяльності у сфері надання житлово-комунальних послуг (в тому числі: збір, очищення та постачання води; каналізація, відведення й очищення стічних вод).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що, в даному випадку, сплата пені у повному обсязі вплине не тільки на майнові інтереси відповідача, а й на можливість безперебійного надання вищезазначених житлово-комунальних послуг мешканцям міста ОСОБА_2.

Разом з тим, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан обох сторін.

З огляду на викладене, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з можливими збитками кредитора, враховуючи інтереси обох сторін, в т.ч. майнові, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача до 50%. Суд вважає, що таке зменшення є співрозмірним в контексті інтересів обох сторін.

Таким чином, клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, наведеного в тексті позовної заяви, та перевіреного судом, розмір інфляційних та 3% річних складає 90496,60 грн. та 38103,90 грн. відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3119088,79 грн. основного боргу, 225007,03 грн. пені, 90496,60 грн. інфляційних, 38103,90 грн. 3% річних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. Також суд зменшує розмір пені, що стягується з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на користь Національного банку України на 50% до 112503,51 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Крім цього суд приймає до уваги п.п. 3.16.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір пені, що стягується з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на користь Національного банку України до 112503,51 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (11601, Житомирська область, м. Малин, вул. Українських повстанців, 25А, ід. код 37555721)

- на користь Національного банку України (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ід. код 00032,79 грн. основного боргу, 112503,51 грн. пені, 90496,60 грн. інфляційних, 38103,90 грн. 3% річних, 52090,44 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.03.19

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2,3 - сторонам (рек. з повід.)