РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2019Справа № 910/13251/18

За позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Донецька обл., м. Маріуполь)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ)

про стягнення 49.903,09 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 26.386,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.18. відкрито провадження у справі № 910/13251/18 та призначено підготовче засідання на 09.11.18.

05.11.18. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав неподання позивачем документів на підтвердження оплати оспорюваного вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.18. відкладено підготовче засідання на 07.12.18.

13.11.18. позивачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності його повноважного представника та подано відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.18. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.01.19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/13251/18 передано для розгляду судді Ващенко Т.М.

Дослідивши матеріали справи № 910/13251/18, врахувавши, що відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву, а позивач скористався своїм правом на подачу відповіді на відзив, з огляду на подачу позивачем клопотання про розгляд справи за відсутності його повноважного представника, а відповідач явку свого повноважного представника в судові засідання не забезпечує без повідомлення суду про причини вказаного, та з підстав того, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.18. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, господарський суд дійшов висновку, що розгляд справи № 910/13251/18 слід повторно розпочати по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.19. суддею Ващенко Т.М. прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.03.19.

Судом встановлено, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.18. № 938 "Деякі питання акціонерного товариства "Українська залізниця" змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство "Українська залізниця".

Позивач та відповідач в судове засідання 05.03.19. явку своїх повноважних представників не забезпечили.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 202 ГПК України). Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. (ч. 5 вказаної статті).

В судовому засіданні 05.03.19. суд в нарадчій кімнаті прийняв, склав та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до залізничної накладної № 50446558 від 28.06.18. відправником - ПРАТ «АКХЗ» надіслано залізничним транспортом в тому числі вагони № № 52507183, 53187308, 59955559, 56614761, 56916364 з коксом доменним. Одержувачем є Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

Відповідач видав вантаж позивачу:

- за комерційним актом № 485604/911 від 01.07.18., який свідчить про недостачу коксу доменного у вагоні № 52507183 в розмірі 2000 кг;

- за комерційним актом № 485604/912 від 01.07.18., який свідчить про недостачу коксу доменного у вагоні № 53187308 в розмірі 1900 кг;

- за комерційним актом № 485604/913 від 01.07.18., який свідчить про недостачу коксу доменного у вагоні № 59955559 в розмірі 2150 кг;

- за комерційним актом № 485604/914 від 01.07.18., який свідчить про недостачу коксу доменного у вагоні № 56614761 в розмірі 3550 кг;

- за комерційним актом № 485604/915 від 01.07.18., який свідчить про недостачу коксу доменного у вагоні № 56916364 в розмірі 1150 кг;

Позивач зазначає, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 49.903,09 грн., заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Аналогічні положення містяться у статтях 110, 113 Статуту залізниць України.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений комерційними актами: № 485604/911 від 01.07.18., № 485604/912 від 01.07.18., № 485604/913 від 01.07.18., № 485604/914 від 01.07.18., № 485604/915 від 01.07.18.

При складанні комерційного акту № 485604/911 від 01.07.18. виявлено наступне: вагон у технічному стані справний. Вагон комісійно переважено на справних 100 тонних вагонних вагах. За перевізним документом вага: нетто 42350 кг, тара 23600 кг. При переважуванні виявилось: брутто 63950 кг, нетто 40350 кг, тара 23600 кг, що менше ваги в документі на 2000 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вище рівня бортів на 400-500мм, шапкоподібне, вантаж маркований поздовжньою смугою вапна, над 6-7 люками виїмка розміром 3000мм х 2800 мм х 500 мм вглибину вагону, в місці заглиблення маркування порушене.

При складанні комерційного акту № 485604/912 від 01.07.18. виявлено наступне: вагон у технічному стані справний. Вагон комісійно переважено на справних 100 тонних вагонних вагах. За перевізним документом вага: нетто 41250 кг, тара 23600 кг. При переважуванні виявилось: брутто 62950 кг, нетто 39950 кг, тара 23600 кг, що менше ваги в документі на 1900 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вище рівня бортів на 400-500мм, шапкоподібне, вантаж маркований поздовжньою смугою вапна, над 5-7 люками виїмка розміром 4500мм х 2800 мм х 500 мм вглибину вагону, в місці заглиблення маркування порушене.

При складанні комерційного акту № 485604/913 від 01.07.18. виявлено наступне: вагон у технічному стані справний. Вагон комісійно переважено на справних 100 тонних вагонних вагах. За перевізним документом вага: нетто 42800 кг, тара 23300 кг. При переважуванні виявилось: брутто 63950 кг, нетто 40650 кг, тара 23300 кг, що менше ваги в документі на 2150 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вище рівня бортів на 400-500мм, шапкоподібне, вантаж маркований поздовжньою смугою вапна, над 5-7 люками виїмка розміром 4500мм х 2800 мм х 500 мм вглибину вагону, в місці заглиблення маркування порушене.

При складанні комерційного акту № 485604/914 від 01.07.18. виявлено наступне: вагон у технічному стані справний. Вагон комісійно переважено на справних 100 тонних вагонних вагах. За перевізним документом вага: нетто 43350 кг, тара 22200 кг. При переважуванні виявилось: брутто 62000 кг, нетто 39800 кг, тара 22200 кг, що менше ваги в документі на 3550 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вище рівня бортів на 400-500мм, шапкоподібне, вантаж маркований поздовжньою смугою вапна, над 1-7 люками виїмка розміром 12000мм х 2800 мм х 500 мм вглибину вагону, в місці заглиблення маркування порушене.

При складанні комерційного акту № 485604/915 від 01.07.18. виявлено наступне: вагон у технічному стані справний. Вагон комісійно переважено на справних 100 тонних вагонних вагах. За перевізним документом вага: нетто 40650 кг, тара 22100 кг. При переважуванні виявилось: брутто 61600 кг, нетто 39500 кг, тара 22100 кг, що менше ваги в документі на 1150 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вище рівня бортів на 400-500мм, шапкоподібне, вантаж маркований поздовжньою смугою вапна, над 6-7 люками виїмка розміром 2000мм х 2800 мм х 500 мм вглибину вагону, в місці заглиблення маркування порушене.

Відповідачем усупереч вищевказаним положенням Закону та статті 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у не забезпеченні схоронності переданого йому вантажу.

При цьому судом не приймаються до уваги заперечення відповідача проти позову з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.7. роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.02. № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Статут не передбачає обов'язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

З огляду на вищевикладене, надані позивачем до матеріалів справи: платіжне доручення № від 10.09.18., реєстр рахунків, які оплачуються за вказаним платіжним дорученням, платіжне доручення № від 07.09.18., реєстр рахунків, які оплачуються за вказаним платіжним дорученням, рахунок-фактура № 92063881 від 28.06.18., сертифікат якості на партію № 25384, договір № 245/108/16СБ від 01.02.16. визнаються судом належними та достатніми доказами на підтвердження вартості втраченого вантажу у вагонах № 52507183, № 53187308, № 59955559, № 56614761, № 56916364 за залізничною накладною № 50446558 від 28.06.18.

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вагон № 52507183:

Нестача 2000 кг.

Нестача з урахуванням норм природної втрати: 1153 кг.

Вартість 1 тони становить 7628,11 грн. з ПДВ.

Вартість нестачі: 8795,21 грн.

Вагон № 23187308:

Нестача 1900 кг.

Нестача з урахуванням норм природної втрати: 1075 кг.

Вартість 1 тони становить 7628,11 грн. з ПДВ.

Вартість нестачі: 8200,22 грн.

Вагон № 59955559:

Нестача 2150 кг.

Нестача з урахуванням норм природної втрати: 1294 кг.

Вартість 1 тони становить 7628,11 грн. з ПДВ.

Вартість нестачі: 9870,77 грн.

Вагон № 56614761:

Нестача 3550 кг.

Нестача з урахуванням норм природної втрати: 2683 кг.

Вартість 1 тони становить 7628,11 грн. з ПДВ.

Вартість нестачі: 20466,22 грн.

Вагон № 56916364:

Нестача 1150 кг.

Нестача з урахуванням норм природної втрати: 337 кг.

Вартість 1 тони становить 7628,11 грн. з ПДВ.

Вартість нестачі: 2570,67 грн.

Отже, загальна вартість нестачі становить 49.903,09 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю на суму 49.903,09 грн., оскільки відповідачем всупереч ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України не доведено суду, що нестача вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ідентифікаційний код 00191129) 49.903 (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот три) грн. 09 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу, 1.762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 05.03.19.

Суддя Т.М. Ващенко