У Х В А Л А

26 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 925/698/16

Провадження № 12-17гс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Бакуліної С.В.,

суддів Антонюк Н. О., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О. Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

справи № 925/698/16

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Юрія»

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2017 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест ресурс»

до Публічного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» (1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Волошкове поле» (2), Публічного акціонерного товариства «Юрія» (3)

про стягнення 39562812,14 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Господарський суд Черкаської області рішенням від 6 жовтня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» задовольнив частково; стягнув з Публічного акціонерного товариства «Юрія» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» 18034815,28 грн - заборгованості по кредиту, 94224,20 грн - судового збору; у задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення 21527997,13 грн - заборгованості по кредиту, 112475,80 грн - судового збору - відмовив.

Київський апеляційний господарський суд постановою від 4 грудня 2017 року рішення Господарського суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 року залишив без змін, резолютивну частину рішення змінив, виклавши її у редакції, відповідно до якої позов задоволено частково, а саме: стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Юрія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Ресурс» - 18034815,28 грн заборгованості по кредиту, 94224,20 грн - судового збору; у задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення 21527997,13 грн - заборгованості по кредиту, 112475,80 грн - судового збору - відмовлено.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 19 січня 2018 року відкрив касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Юрія» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2017 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 в частині стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Юрія» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» 18034815,28 грн по кредиту та 94224, 20 грн судового збору.

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест ресурс» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із клопотанням про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п'ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначаючи про наявність виключної правової проблеми, яка виходить за межі даної категорії спорів (про стягнення заборгованості за кредитом) та полягає у одночасному існуванні неоднакових підходів судів різних юрисдикцій щодо визначення обсягу прав та обов'язків позивача, як правонаступника банківської установи у кредитно-банківських, цивільних, депозитних, трудових, корпоративних та інших правовідносинах.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 23 січня 2019 року справу разом із касаційною скаргою передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п'ятої статті 302 ГПК України, оскільки справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Обґрунтовуючи підставу для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив про те, що предметом вирішення спору у цій справі є дослідження правомірності стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» як такого, що стало належним правонаступником прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Укрінком», шляхом зміни найменування юридичної особи з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на Публічне акціонерне товариство «Укрінком», солідарно з відповідачів спірної суми боргу, який виник унаслідок неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 12-070201 про відкриття кредитної лінії від 05 лютого 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Публічним акціонерним товариством «Первомайський молочноконсервний комбінат», на виконання якого укладено договір поруки від 01 серпня 2013 року № 1.

Відповідно до частини п'ятої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Велика Палата Верховного Суду вважає наявними підстави для передачі справи на її розгляд згідно з частиною п'ятою статті 302 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Так, постановою об'єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 3 серпня 2018 року у справі № 910/8117/17 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2017 року й рішення Господарського суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» у зв'язку з тим, що Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» не набула прав та обов'язків саме банківської установи - Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк», а тому не може вважатись його правонаступником за кредитними договорами.

Проте, постановами Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 183/5433/13-ц та від 20 червня 2018 року у справі № 442/5241/12-ц касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» були задоволені, при цьому суд дійшов висновку, що правонаступником Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» є Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», а те, що 13 липня 2013 року на позачергових загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» прийнято рішення про перейменування Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в Публічне акціонерне товариство «Укрінком», не впливає на обсяг прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Укрінком» щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Отже, справа № 910/8117/17 не є єдиною, де досліджувалось питання правонаступництва прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія», так як у справах № 442/5241/12-ц та № 183/5433/13-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов протилежних висновків щодо переходу прав та обов'язків від Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія».

Наявність відмінних один від одного висновків судів різних юрисдикцій щодо правового статусу Публічного акціонерного товариства «Укрінком» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» щодо наявності або відсутності у Публічного акціонерного товариства «Укрінком» прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» вказує на наявність у цій справі виключної правової проблеми, вирішення якої має важливе значення для розвитку права в цілому.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що в цій справі наявна правова проблема щодо застосування вимог статті 104 Цивільного кодексу України, Глави 50 Цивільного кодексу України, статтей 2, 15, 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

З урахуванням наведеного, з метою вирішення виключної правової проблеми та забезпечення розвитку права і формування єдиної правозастосовчої практики у суспільно значимих відносинах, ця справа підлягає прийняттю до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов'язковою. При цьому у частині другій статті 121 цього Кодексу зазначено, що ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання, повинна містити, зокрема, вказівку про те, що участь особи не є обов'язковою.

Наведені обставини є підставою для призначення справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 120, 121, 233 - 235, 301, 302 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 925/698/16 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Юрія» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2017 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 року.

2. Призначити справу № 925/698/16 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 2 липня 2019 року об 11 годині 00 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

4. Копію цієї ухвали надіслати скаржнику та іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. В. Бакуліна
Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв
В. В. Британчук Л. М. Лобойко
Д. А. Гудима Н. П. Лященко
В. І. Данішевська Л. І. Рогач
О. С. Золотніков І. В. Саприкіна
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська