ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.03.2019м. ДніпроСправа № 904/877/19

Суддя Полєв Д.М. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, м. Жовті Води Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про виплату заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

СУТЬ СПОРУ:

Гр. ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Восток-Руда" про стягнення заборгованості по заробітній платі 19250,63грн., середнього заробітку за весь час затримки не виплати заробітної плати в розмірі 216668,40грн.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В порушення ст. 164 ГПК України позивачем не подано доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Відповідно до акту господарського суду Дніпропетровської області №138/19 від 06.03.2019р. під час розкриття конверту в додатку до позовної заяви відсутня копія квитанції поштового відправлення позовної заяви відповідачу.

Таким чином, до заяви позивачем подано опис вкладення, проте не подано розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція), що підтверджує надсилання копії заяви відповідачу.

Також в порушення ст. 164 ГПК України позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Так, у відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 30.01.2019р. по справі №910/4518/16 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", з 01 січня 2019 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено вимоги майнового (стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 3250,03грн. (216668,40грн.*1,5%).

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу - ОСОБА_1 протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до господарського суду Дніпропетровської області докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі 3250,03грн., розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція), що підтверджує надсилання копії заяви відповідачу.

3. Роз'яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Додаток: акт від 06.03.2019р. №138/19.

Суддя Д.М. Полєв