Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/762/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Шевчук - Сингаївської І.Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: Ковальчук А.В. - ордер серії ЖТ № 059014 від 06.02.2019

- від відповідача 1): не прибув

- від відповідача 2): не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (м. Київ)

до 1) Приватного підприємства "Лісопродукція Полісся" (м. Житомир)

2) ОСОБА_2 (м. Житомир)

про стягнення 116350,00 грн.

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства "Лісопродукція Полісся" та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 116350,00 грн. заборгованості за договором від 16.12.2015, з яких 65000,00 грн. боргу за кредитом, 51350,00 грн. боргу по процентам за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг.

В забезпечення виконання вказаних зобов'язань відповідачем 1), 18.01.2016 між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки № POR 847.

Ухвалою господарського суду від 06.09.2018 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України, оскільки ОСОБА_2, укладаючи договір поруки, виступала як фізична особа - громадянин.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 ухвалу про відмову у відкриття провадження у справі скасовано, справу №906/762/18 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 53 - 56).

Ухвалою від 04.12.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду.

Ухвалою від 25.01.2019 господарський суд, зокрема, продовжив термін підготовчого провадження в справі по 04.03.2019, призначив наступне засідання суду; постановив повідомити ОСОБА_2 про дату та час наступного засідання суду за номером мобільного телефону, зазначеним у заявці на відкриття рахунку (а.с. 235, 237).

Ухвалою від 06.02.2019 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.03.2019 о 15:30 (а. с. 249).

Представник позивача в засіданні суду підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в засідання суду не прибули.

Суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Оскільки явка відповідачів в судове засідання не визнана обов'язковою, суд вважає, що неявка відповідачів не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

16.12.2015 Приватним підприємством "Лісопродукція Полісся" (відповідач 1) в особі директора ОСОБА_2 було підписано заяву про відкриття рахунку (а. с.173 на звороті) та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови) (а.с.173), згідно з якою клієнт погодився з Умовами, Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://www.pb.ua., які разом зі справжньою заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 16.12.2015 (далі - договір). Цим підписом відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг.

Відповідно до умов зазначеного договору, відповідачу 1) встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 6454 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі -Умови).

Згідно з п.3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Пунктом 3.2.1.1.1 Умов визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "кредит") надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "ліміт"). Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, smsповідомлення або ін.). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, яке полягає у проведені його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, в разі наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.8 Умов, зокрема, передбачено, що проведення платежів клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (п. 3.2.1.1.6. Умов).

Позивач, на виконання зобов'язань за укладеним договором встановив на рахунок відповідача 1) станом на 10.03.2016 кредитний ліміт в сумі 10000,00 грн. В подальшому відповідачу 1) були встановлені такі кредитні ліміти: 25000,00 грн. станом на 05.07.2016, 65000,00 грн. станом на 11.08.2016, що підтверджується довідкою позивача від 23.07.2018 вих. № 08. 7.0.0.0/50 про розміри встановлених кредитних лімітів (а. с. 116).

Відповідач 1) здійснював користування кредитними коштами.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем 1) договірних зобов'язань у нього станом на 19.07.2018 виник борг по тілу кредиту в розмірі 65000,00 грн.

Згідно з п. 3.2.1.4.1. за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За приписами п.3.2.1.4.1.1 Умов за сумами кредиту, отриманими клієнтом до 31.01.2015 включно і до моменту обнулення кредитного ліміту, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі- "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулення"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетовою сальдо не повинен перевищувати 30 днів.

Згідно з п.3.2.1.4.1.2 Умов за сумами кредиту, отриманими клієнтом до 31.01.2015 включно і до моменту обнулення кредитного ліміту у випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

За сумами кредиту, отриманими:

- з 01.02.2015 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 30 % річних;

- з 01.05.2015 за користування кредитом з дати виникнення дебетовою сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 33 % річних.

За сумами кредиту, отриманих з 01.01.2016, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 32 % річних.

Списання нарахованих відсотків проводяться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.

За умовами п.3.2.1.4.1.3 за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно і до моменту обнулення кредитного ліміту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31 -го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 60% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015 у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 66% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової скабки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

За сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016 у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 64% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Банк залишає за собою право продовжити період, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, і не вважати такий кредит простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості - порушеними. Таке право реалізується шляхом повідомлення клієнта за допомогою повідомлення в Системі Internet Banking - 24 або рекомендованим листом на юридичну адресу клієнта. При цьому додаткових погоджень з клієнтом не потрібно.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2 проводиться в порядку, вказаному в п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.2.1.4, 3.2.1.2.2.8. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно п. 3.2.1.2.3.4). Сплата відсотків може бути проведена клієнтом також з інших належних йому рахунків в установленому законом порядку (п. 3.2.1.4.3. Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9 Умов).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а. с.117,118), відповідачу 1) за період з 14.04.2017 по 19.07.2018 нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 51350,00 грн.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов, банк, на свій розсуд, має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - зажадати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Позивачем на адресу відповідачів було направлено претензію від 29.01.2018 про погашення заборгованості за договором банківського обслуговування (а. с.124-126), яка залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки відповідач 1) допустив порушення виконання зобов'язань за договором банківського обслуговування від 16.12.2015, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2. ст. 639 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами склались на підставі договору банківського обслуговування № б/н від 16.12.2015, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

За ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частини 1, 2 ст. 1067 ЦК України визначають, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом (ч. 1 ст. 1072 ЦК України).

Разом з тим, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Водночас, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного суду від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц зазначено, що відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ "КБ"Приватбанк", в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку.

При цьому, Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці умови та правила були чинними під час укладення договору.

3. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за наданим кредитом у сумі 65000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу 1) грошових коштів в кредит в розмірі 65000,00 грн. В свою чергу, відповідач 1) зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів у встановлений договором строк не виконав.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення отриманого кредиту у останнього утворився борг за тілом кредиту, який станом на 19.07.2018 та на день звернення до суду становив 65000,00 грн.

Доказів погашення зазначеного боргу матеріали справи не містять.

Отже, вимога позивача в частині стягнення 65000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту є правомірною та підлягає задоволенню.

4. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками за період з 14.04.2017 по 19.07.2018 у сумі 51350,00 грн.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Перевіривши розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 19.07.2018 в розмірі 51350,00 грн. суд встановив, що її нараховано правильно, у відповідності до умов договору та норм чинного законодавства .

За таких обставин, вимога про стягнення 51350,00 грн. процентів за користування кредитом є обґрунтованою, правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

5. Щодо вимоги позивача про солідарне виконання зобов'язання по поверненню кредитних коштів.

Пунктом 3.2.1.3.2 Умов передбачено, що забезпеченням виконання зобов'язань по поверненню клієнтом кредиту є надання поруки поручителем/ями, або зазначеними у "Заяві про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів та відбитками печатки" або надавшими згоду на поруку через системи електронного зв'язку клієнта та банка (зокрема, система інтернет клієнт-банк "Приват24" або інші), за виконання клієнтом зобов'язань з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитним лімітом на умовах, визначених у розділі 3.18 цих Умов.

Поручитель/і відповідає перед банком за виконання зобов'язань клієнта в тому ж розмірі, що і клієнт, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п.3.2.1.3.2.3 Умов).

За п.3.2.1.3.2.4 Умов у випадку невиконання клієнтом зобов'язань за кредитним договором, клієнт і поручитель/і відповідають перед банком як солідарні боржники

18.01.2016 між ПАТ КБ "Приватбанк" (кредитор/позивач) та ОСОБА_2 (поручитель/відповідач-2) укладено договір поруки №РОR847 (далі - договір поруки) (а.с.122,123), відповідно до п. 1.1. предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за підприємство щодо зобов'язань за угодами-приєднання до:

- п.п.1.1.1 розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (далі - Угода 1) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п.3.2.1.4.1.2. "Угоди 1" - 32% річних;

- за період користування кредитом згідно п.3.2.1.4.1.3. "Угоди 1" - 64% річних;

б) комісійної винагороди згідно п.3.2.1.1.17. "Угоди 1" в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до п.3.2.1.4.4 "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць";

г) кредиту в розмірі 10000,00грн.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов'язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

- п.1.1.2 до розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг (далі - Угода 2) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п.3.2.2.2 "Угоди 2" - 36% річних;

- за період користування кредитом згідно п.3.2.2.2. "Угоди 2" - 56% річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у "Угоді 2";

г) кредиту в розмірі 10000,00грн.

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов'язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 2" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за "Угодою 1 та Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.5 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником за "Угодою 1 та Угодою 2", боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 2.1.2 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов'язання(нь). Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов'язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов'язань іншим способом. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов'язань за "Угодою 1 та Угодою 2", незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої цим пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п'ятнадцять) років після укладення цього договору (п.4.1 договору поруки).

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

За ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч.4 ст.559 ЦК України).

Як уже зазначалося вище, позивачем на адресу відповідачів було направлено претензію про погашення заборгованості за договором банківського обслуговування, яка залишена без відповіді та задоволення. Докази сплати спірної заборгованості відповідачем-2 відсутні і в матеріалах справи.

Таким чином, позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного боржника щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З урахуванням наведеного, у ході вирішення спору судом встановлений факт наявності заборгованості відповідача 1) за договором банківського обслуговування від 16.12.2015 у розмірі 116350,00 грн., з яких 65000,00 грн. борг за кредитом, 51350,00 грн. проценти за користування кредитом, яка з урахуванням договору поруки №РОR847 від 18.01.2016 підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Враховуючи викладене, позов обґрунтований і підлягає задоволенню солідарно з відповідачів по справі.

6. Висновок Господарського суду Житомирської області.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до норм чинного законодавства, та підлягають задоволенню в розмірі 116350,00 грн., з яких 65000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 51350,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Пунктом 2 ч.1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що відповідач 1) не виконав своїх обов'язків за договором по сплаті боргу, а солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору покласти на Приватне підприємство "Лісопродукція Полісся".

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Лісопродукція Полісся" (10020, м. Житомир, вул. Максютова, буд. 5, кв. 35А, ) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ):

- 65000,00 грн. заборгованості за кредитом;

- 51350,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Лісопродукція Полісся" (10020, м. Житомир, вул. Максютова, буд. 5, кв. 35А, ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ):

- 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.03.19

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - ОСОБА_2 - АДРЕСА_2