ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 Справа № 917/1667/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельвашляхбуд", вул.Калантаївська, 74, смт. Котельва, Полтавська область,38600. (адреса для листування: вул.10-річчя Конституції,1, м.Гадяч, Полтавськ аобл., 37300

до Котелевської селищної ради, вул. Полтавський Шлях, 224, смт.Котельва, Полтавська область,38600

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання Заріцька І.В.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельвашляхбуд" звернулось до суду з позовом до Котелевської селищної ради про стягнення 39584,00грн. заборгованості за договором № 28 від 27.10.2017 про надання послуг з поточного ремонту доріг по вул.Бірюкова, протяжністю 24 метрів в смт.Котельва..

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду у судове засідання на 31.01.2019.

Від позивача 30.01.19 за вхід. №828 до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності.

29.01.2019 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

27.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Котельвашляхбуд» (підрядник, позивач) та Котелевською Селищною радою (замовник, відповідач) було укладено договір № 28 на надання послуг з поточного ремонту доріг (Договір), у відповідності до умов якого підрядник зобов'язався на свій ризик власним и силами та засобами в строки і за цінами обумовленими в договорі надати послуги по поточному ремонту дороги по вул. Бірюкова, протяжністю 24 метрів в смт. Котельва. Котелевського району (пункт 1.1. договору).

Послуги виконуються підрядником згідно Плану-завдання та кошторисної документації, складеної на основі Актів-дефектів затверджених замовником (п.1.2 договору)

Загальна договірна ціна договору становить 39584. 00 гри. (п.2.1 договору)

Вартість послуг підраховується шляхом множення фактично виконаного обсягу послуг на тверду одиничну розцінку вартості послуг за одиницю обсягу, зазначену у Додатку №1 (п.2.3 договору)

Відповідно до пункту 4.1. Договору контроль платежів за падані послуги замовник здійснює на підставі довідок про вартість наданих послуї по формі № КБ-3. Довідки та акти підписуються уповноваженими представниками сторін та завіряються печатками. ОСОБА_1 наданих послуг та довідки готує підрядник і передає для підписання замовнику. Замовник на протязі 5 (п'яти) робочих днів перевіряє відповідність даних послуг зазначених у актах з фактичними обсягами наданих послуг підрядником. Також замовник перевіряє вартість та якість наданих підрядником послуг згідно даного договору. У разі відповідності, приймає та підписує Акти наданих послуг.

Згідно пункту 4.4. Договору розрахунок за надані послуги між замовником та підрядником здійснюється на протязі 5 банківських днів після підписання замовником Актів наданих послуг.

На виконання умов даного договору позивачем виконано поточний ремонт дороги, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року.

Відповідачем ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт примірної форми КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат примірної форми КБ підписано без зауважень 07.12.2017.

Крім того, без зауважень було підписано дефектний акт від 27.10.2017 року, розрахунок загальновиробничих витрат локального кошторису №2-1-1, підсумкова відомость ресурсів, об'єктний кошторис №2-1 форми №4, зведений кошторис розрахунку вартості об'єкта Будівництва № 1, договірна ціна та локальний кошторис на будівельні робоги № 2-1-1.

Свої зобов'язання щодо оплати позивачу вартість виконаних робіт відповідач не виконав, у зв'язку з чим утворився борг в сумі 39 584,00грн., що і стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення з Котелевської селищної ради заборгованості у розмірі 39584,00грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як убачається з матеріалів справи, господарські правідводносини мід сторонами виникли на підставі договору підряду.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобовязання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України). Статями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що на момент вирішення спору строк виконання грошових зобов'язань щодо оплати наданих послуг (виконаних робіт) настав, проте, докази оплати в розмірі 39584,00 грн. за договором № 28 від 27.10.2017 про надання послуг з поточного ремонту доріг в матеріалах справи відсутні, та враховуючи визнання відповідачем суми боргу у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Щодо судових витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

В позовній заяві згідно попереднього розрахунку витрат позивачем заявлено до стягнення 2000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, окрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до частини 3 статті ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення таких витрат позивачем надано: ордер серії ПТ №000062 на надання правової допомоги від 10.12.2018 виданий на підставі договору про надання правової допомоги №10/12 від 10.12.2018; договір про надання правової допомоги №10/12 від 10.12.2018; акт надання послуг від 10.12.2018 на суму 2000,00 грн.; квитанціяпро сплату витрат на правову допомогу №93 від 10.12.2018 на загальну суму 2000,00 грн.

За змістом частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись./ Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З огляду на розмір заявленої в позові суми та категорію складності цієї справи, враховуючи критерій пропорційності у господарському судочинстві, та керуючись приписами ст. 129 ГПК України, суд вважає, що розмір витрат позивача на правову допомогу у сумі 1000,00 грн. не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. пов'язані з розглядом справи та відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Котелевської селищної ради (вул. Полтавський Шлях, 224, смт.Котельва, Полтавська область,38600, код 13955812) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельвашляхбуд" (вул.Калантаївська, 74, смт. Котельва, Полтавська область,38600. (адреса для листування: вул.10-річчя Конституції,1, м.Гадяч, Полтавськ аобл., 37300, код 41304798) заборгованість за договором № 28 від 27.10.2017 про надання послуг з поточного ремонту доріг у розмірі 39584,00 грн., 1762,00грн. - витрат на оплату судового збору та 1000,00грн. витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідност. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кльопов І.Г.