ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" лютого 2019 р. Cправа № 902/245/16

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "СІД ЛТД" (, просп. Повітрофлотський, 48/2, м. Київ, 03186)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Нова справа" (, вул. М. Оводова, 46, м. Вінниця, 21050)

про банкрутство

без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/245/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СІД ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Нова справа" про визнання банкрутом.

Постановою суду від 08.02.2017 року визнано боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Нова справа" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатором - арбітражного керуючого Терещука О.В..

Також, ухвалою суду від 12.02.2019 року продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Торгівельна фірма "Нова справа" та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Терещука О.В. у справі № 902/245/16 до 05.03.2019 року та призначено до розгляду звіти арбітражного керуючого (ліквідатора) Терещука О.В. на 05.03.2019 року.

25.02.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регно Дистриб'юшн" до суду надійшла заява б/н від 22.02.2019 року (вх. № 02.1-36/132/19) про стягнення штрафу по справі № 902/245/16.

При цьому, 25.02.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регно Дистриб'юшн" до суду надійшла заява б/н від 22.02.2019 року (вх. № 02.1-50/21/19) про забезпечення позову шляхом накладення арешту по справі № 902/245/16.

Суд розглянувши подану заяву про забезпечення позову, надавши юридичну оцінку поданих до заяви доказів, встановив наступне.

За змістом заяви б/н від 22.02.2019 року (вх. № 02.1-50/21/19), заявник звернувся до господарського суду із заявою про стягнення з Всеукраїнської універсальної багатогалузевої товарної біржі () штрафу в розмірі сплаченої заявником суми гарантійного внеску. Підставою звернення заявника до суду стало істотне порушення організатором аукціону Всеукраїнською універсальною багатогалузевою товарною біржею () вимог ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в частині підготовчих дій з проведення аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Нова справа", що як наслідок призвело до порушення права заявника на прийняття участі в аукціоні, а саме, оголошення про проведення торгів, яке розміщено на офіційному сайті Вищого господарського суду України за адресою (http://www.arbitr.gov.ua/pages/157) містило недостовірну інформацію, зокрема, адреса "місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 27" за якою необхідно було звертатися всім бажаючим прийняти участь в аукціоні для проведення реєстрації шляхом подачі заяви з визначеним в оголошені переліком документів була не достовірною, що позбавило заявника на реалізацію свого права на прийняття участі в аукціоні.

Зважаючи на те, що за адресою, яка визначена в оголошенні, Всеукраїнська універсальна багатогалузева товарна біржа не веде жодної господарської діяльності, приміщення, які розташовані в багатоквартирному будинку відносяться до житлових приміщень, в яких проживають громадяни, що володіють житловою площею на підставі права власності, та навіть 19.02.2019 року, тобто в день проведення аукціону за зазначеною адресою в оголошенні про проведення торгів (місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 27) заявником було встановлено відсутність жодного представника організатора аукціону та осіб, які приймали участь в торгах, що дає підстави, на думку заявника, стверджувати про відсутність будь-яких дій з проведення торгів за адресою визначеною в оголошенні.

Крім того, за адресою місця реєстрації організатора аукціону - Всеукраїнська універсальна багатогалузева товарна біржа також не перебуває, відсутні будь-які ознаки здійснення останнім будь-якої господарської діяльності.

З огляду на вищевикладене та зважаючи на те, що організатором аукціону - Всеукраїнською універсальною багатогалузевою товарною біржею здійснено дії направлені на відчуження нерухомого майна підприємства банкрута, які мають істотні порушення організації проведення аукціону, беручи до уваги те, що фактичне перебування організатора аукціону не відомо жодній стороні та враховуючи значну ціну позову 711 904 гривень 40 копійок та збитки, що заявник може понести внаслідок неможливості виконання рішення суду, на думку заявника, не застосування заходів забезпечення позову може утруднити виконання імовірного рішення господарського суду прийнятого за результатом розгляду заяви ТОВ "Регно Дистриб'юшн" про стягнення штрафу.

Враховуючи викладене, заявник просить суд застосувати заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на грошові суми в розмірі 711 904 гривень 40 копійок, які знаходяться на банківських рахунках р/р 5565 в ПАТ "УкрСиббанк", МФО 351005 Всеукраїнської універсальної багатогалузевої товарної біржі (), яка зареєстрована за адресою : місто Вінниця, вулиця Магістратська, будинок 156, кв. 5.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При цьому, питання щодо застосування заходів до забезпечення позову, висвітлено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011 року (далі - постанова), яка на даний час є чинною.

Так, згідно п. 1, п. 3 постанови, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Суд, звертає увагу на те, що підставами для забезпечення позову є істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як встановлено судом, подана заява мотивована тим, що оголошення про проведення торгів, яке розміщено на офіційному сайті Вищого господарського суду України за адресою (http://www.arbitr.gov.ua/pages/157) містило недостовірну інформацію, що позбавило заявника на реалізацію свого права на прийняття участі в аукціоні. Окрім того, за адресою місця реєстрації організатора аукціону - Всеукраїнська універсальна багатогалузева товарна біржа також не перебуває, відсутні будь-які ознаки здійснення останнім будь-якої господарської діяльності.

Разом з тим, заявником не надано суду доказів в підтвердження наявності обставин, які б свідчилили про необхідність вжиття заходів забезпечення заяви та щодо недостовірності інформації, розміщеної в оголошенні про проведення аукціону і відсутності ведення організатором аукціону господарської діяльності за місцем реєстрації.

Водночас, доводи заявника щодо неправомірних дій організатора аукціону - Всеукраїнської універсальної багатогалузевої товарної біржі при організації проведення аукціону, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними доказами.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно матеріалів справи, 14.02.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регно Дистриб'юшн" до суду надійшла заява б/н від 08.02.2019 року (вх. № 02.1-50/17/19) про забезпечення шляхом заборони вчиняти певні дії по справі № 902/245/16.

Ухвалою суду від 15.02.2019 року було відмовлено в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Регно Дистриб'юшн" б/н від 08.02.2019 року (вх. № 02.1-50/17/19) про забезпечення шляхом заборони вчиняти певні дії по справі № 902/245/16 повністю.

Поряд з цим, 15.02.2019 року від Всеукраїнської універсальної багатогалузевої товарної біржі до суду надійшли заперечення б/н від 15.02.2019 року на заяву ТОВ "Регно Дистриб'юшн" про забезпечення шляхом заборони вчиняти певні дії.

У поданих запереченнях, зокрема, повідомлено, що 29.01.2019 року, на розрахунковий рахунок Біржі від ТОВ "Регно Дистриб'юшн" надійшли грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. та 711 904,40 грн. (у сумах, що відповідають розмірам реєстраційного збору та гарантійного внеску відповідно).

Однак, після отримання вказаних грошових коштів від ТОВ "Регно Дистриб'юшн" на адресу Біржі надійшов лист, у якому останнє зазначає, що ним було помилково перераховано на розрахунковий рахунок Всеукраїнської універсальної багатогалузевої товарної біржі грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 428 від 28.01.2019 року та 711 904,40 грн. згідно платіжного доручення № 427 від 28.01.2019 року, а також просить повернути зазначені кошти на вказані у листі банківські реквізити.

В подальшому, згідно платіжного доручення № 159 від 30.01.2019 року Всеукраїнська універсальна багатогалузева товарна біржа повернула ТОВ "Регно Дистриб'юшн" з р/р 5565 грошові кошти в загальній сумі 716 904,40 грн. як помилково сплачені.

На підтвердження викладених обставин, до вищевказаного заперечення додані відповідні докази.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення заяви шляхом накладення арешту на грошові суми в розмірі 711 904 гривень 40 копійок, які знаходяться на банківських рахунках р/р 5565 в ПАТ "УкрСиббанк", МФО 351005 Всеукраїнської універсальної багатогалузевої товарної біржі.

Враховуючи викладене, наведені норми законодавства, зміст поданої заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Регно Дистриб'юшн" б/н від 22.02.2019 року (вх. № 02.1-50/21/19) про забезпечення позову шляхом накладення арешту по справі № 902/245/16, в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 12 (ч. 6), 13, 18, 73-79, 86, 136, 140, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Регно Дистриб'юшн" б/н від 22.02.2019 року (вх. № 02.1-50/21/19) про забезпечення позову шляхом накладення арешту по справі № 902/245/16 повністю.

2. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч.2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 27.02.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 5 прим.:

1- до справи;

2 - ТОВ "Торгівельна фірма "Нова справа" (21050, м. Вінниця, вул. М. Оводова, 46);

3 - Арбітражному керуючому Терещуку О.В. (вул. Шевченка, 35А, м. Житомир, 10008);

4 - ТОВ "Регно Дистриб'юшн" (вул. О. Луцького, 14, м. Львів, 79039);

5 - Всеукраїнській універсальній багатогалузевій товарній біржі (вул. Магістратська, буд. 156,

кв. 5, м.Вінниця, 21020).