УХВАЛА

18 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 910/12003/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018

та на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 838 124,59 грн.,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" звернулось із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначає, що повний текст постанови апеляційної інстанції ним було отримано 09.01.2019 та відповідно до положень статті 288 Господарського процесуального кодексу України просить поновити строк на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що касаційна скарга подана у строк встановлений приписами статті 288 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" у справі №910/12003/18 виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

За приписами пункту 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, наведена норма закону надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в пункті 2 частини 2 статті 293 наведеного Кодексу, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 встановлено у розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у даній справі є стягнення у розмірі 838 124,59 грн., а отже, ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати вище вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018, позов задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця на користь Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" інфляційні втрати у розмірі 676314,60 грн., три відсотки річних у розмірі 161809,99 грн. та судовий збір у розмірі 12571,87 грн.

Як вбачається із встановлених судами обставин, спір у даній справі виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором від 30.12.2015 № ДФ/Э-90020 в частині внесення змін до особового рахунку позивача щодо обліку сплачених позивачем коштів за користування вагонами.

Судами, з урахуванням низки судових рішень, які набрали законної сили, встановлено надмірне списання відповідачем грошових коштів з особового рахунку позивача за перевезення згідно договору від 30.12.2015 № ДФ/Э-90020, у зв'язку з чим, суди дійшли висновку, що вказане зобов'язання є грошовим, яке відповідач прострочив та до нього застосовуються приписи статті 625 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, суди врахувавши положення ст.ст. 599, 610, 625 Цивільного кодексу України, дійшли висновку, що позовні вимоги про стягнення 676 314,60 грн. інфляційних втрат та 161 809,99 грн. трьох відсотків річних за відповідні періоди, є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що касаційна скарга є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

За таких підстав Касаційний господарський суд у складі Верховного суду відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі №910/12003/18 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця".

Крім того, заявником касаційної скарги подано клопотання про заміну відповідача у справі з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", яке мотивовано тим, що 27.11.2018 проведено державну реєстрацію статуту Акціонерного товариства "Укрзалізниця" у новій редакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2018 № 938 "Деякі питання діяльності акціонерного товариства "Українська залізниця" та долучено до клопотання Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який сформовано 22.12.2018 (далі-Витяг).

Проте, із Витягу не вбачається, що 27.11.2018 було проведено державну реєстрацію статуту Акціонерного товариства "Укрзалізниця" у новій редакції, та на момент прийняття постанови апеляційним судом, а саме 26.12.2018, відповідачем було Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", що виключає підстави для задоволення вище зазначеного клопотання про здійснення заміни відповідача.

Приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов’язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу (ч.1). Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу (ч.3).

Відповідно до положень частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" строк на касаційне оскарження.

3.Відмовити Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" у задоволенні клопотання про заміну сторони у справі.

4. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/12003/18 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

5. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал платіжного доручення №1530432 від 18.01.2019 на суму 25 143,75 грн.) повернути заявнику.

6. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий          Г. М. Мачульський

Судді          І. В. Кушнір

Є. В. Краснов