ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" лютого 2019 р.Справа № 922/492/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву про забезпечення позову по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "ДАВІД", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа", м. Київ
про стягнення 35886,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "ДАВІД", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа", м. Київ, в якій просить суд стягнути з відповідача за договором № 240118D про надання рекламних послуг з розміщення зовнішньої реклами від 24 січня 2018 року у розмірі 35886,68 грн., з яких 32580,00 грн. основної заборгованості, 2932,20 грн. пені, 325,80 грн. інфляційних втрат та 48,68 грн. 3% річних.

Одночасно з пред'явленням позову (в позовній заяві) позивач просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешта на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" розрахунковий рахунок 5733 в АТ "Укрексімбанк", МФО 322313 в межах 35886,68 грн.

Позивач вказує, що оскільки суму позову є досить значною, а відповідач ігнорує свій обов'язок з погашення заборгованості, тобто діє недобросовісно, є підстави вважати, що при невжитті заходів по забезпеченню позову виконання рішення буде ускладнене.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "ДАВІД" про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини (стаття 137 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, імперативними приписами частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язкові вимоги, які ставляться та яким повинна відповідати заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, із змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Предметом поданої позовної заяви є стягнення заборгованості за договором № 240118D про надання рекламних послуг з розміщення зовнішньої реклами від 24 січня 2018 року. В обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову, позивач посилається лише на те, що відповідач ігнорує свій обов'язок з погашення заборгованості.

Однак, саме лише посилання на можливе ухилення від виконання зобов'язань за договором та наявну заборгованість, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Також суд зазначає, що вирішуючи питання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, заявник не обґрунтовує, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у подальшому рішення господарського суду.

З поданих заявником матеріалів судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить жодних обґрунтованих причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надається.

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно частини 2 статті 141 Господарського процесуального кодексу України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Відповідно до частин 3 статті 141 Господарського процесуального кодексу України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Однак, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "ДАВІД" не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову сплачується судовий збір - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подачі заяви становить 960,50 грн.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів заяви, заявником не надано жодного доказу щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, чим порушено вимоги частини 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "ДАВІД" при зверненні з заявою про забезпечення позову не дотримано положення пунктів 3, 6 частини 1, частини 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не вказано обґрунтування необхідності забезпечення позову, не надано пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення та не сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі, суд на підставі частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73-74, 77, 79-80, 136-137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "ДАВІД" про забезпечення позову - повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку статтей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 22.02.2019 року.

Суддя П.В. Хотенець