ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2019                      Справа № 905/594/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство “Державний ощадний банк України”, м.Київ, в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства “Державний ощадний банк України”, м.Краматорськ Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбас-Авто”, м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Ентрада”, м.Дружківка Донецької області

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

позивача: не з’явився;

відповідача: не з’явився;

3-ї особи: не з’явився.

Публічне акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №22-6/967/1233 від 02.03.2017р. до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбас-Авто”, якою просить в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ентрада» перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором кредитної лінії №1 від 13.03.2014 в розмірі 16 312 532,66грн., яка складається (з урахуванням поданої позивачем заяви №104.20-12/1/455 від 30.01.2019 про уточнення вимог) з:

·          11 000 000,00грн. – простроченої заборгованості за основним боргом;

·          2 547 995.10грн. – простроченої заборгованості за процентами;

·          56 646,29грн. - простроченої заборгованості за комісійними винагородами;

·          479 852,41грн. – 3% річних за основним боргом станом на 13.10.2016р.;

·          29 670,66грн. – 3% річних за простроченими процентами станом на 13.10.2016р.;

·          688,77грн. – 3% річних по комісійним винагородам станом на 13.10.2016р.;

·          2 093 418,90грн. – інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості за основним боргом станом на 13.10.2016р.;

·          102 024,53грн. – інфляційні втрати по простроченим процентам станом на 13.10.2016р.;

·          2 236,00грн. – інфляційні втрати по простроченій комісії станом на 13.10.2016р.,

звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору №4 від 30.03.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбас-Авто», а саме: будівля складу літ.В-1, площею 1 620,40кв.м.; будівля ангару літ. А-2 площею 505,4кв.м.; прохідна-сторожка літ. Б; огородження літ. №1-3; навіс цегляний літ. Г; навіс металевий літ. Д; убиральня літ. Е; замощення літ. І, загальною площею 2 125,8кв.м., які знаходяться у м. Донецьку по вул. Космонавтів, 3-А, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну предмета для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за 2 078 025,00 грн. (два мільйони сімдесят вісім тисяч двадцять п’ять гривень 00 коп.) без ПДВ.

В обґрунтування позову позивач посилається на укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ентрада» договору кредитної лінії №1 від 13.03.2014. У якості забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором, з ТОВ «Донбас-Авто» був укладений іпотечний договір №4 від 13.03.2014, відповідно до якого банку було передано нерухоме майно, що належить відповідачу. Позивач вказує, що позичальником за укладеним кредитним договором зобов’язання виконано не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 12.10.2016 загальна заборгованість становить 16 313 532,66грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/594/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 14.03.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/594/17; залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю “Ентрада”, м.Дружківка Донецької області, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

21.09.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-Авто» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позов не визнав з посиланням на наступне.

1. Зі змісту позовної заяви вбачається, що до складу заборгованості входить прострочена заборгованість з комісійними винагородами у розмірі 56 646,29грн., на яку позивач додатково нараховує суми інфляційних нарахувань у розмірі 2 236,00грн. і 3% річних у розмірі 688,77грн. Разом з цим, позовна заява не містить окремого розрахунку заборгованості за комісійними винагородами та обґрунтування правових підстав для її нарахування, зокрема, посилання на відповідний пункт кредитного договору, який встановлює розмір комісійної винагороди та умови її нарахування.

2. Укладаючи договір іпотекодавець (відповідач) не брав на себе обов’язку забезпечувати належне виконання зобов’язання ТОВ «Ентрада» щодо сплати 3% річних та інфляційних нарахувань на користь кредитора у випадку прострочення товариством оплати основної суми боргу, процентів, комісії, тощо, тобто вимоги кредитора про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань не були забезпечені іпотекою.

3. Позивач на підтвердження ціни предмета іпотеки надав копію звіту про оцінку майна від 06.02.2017, підготовленого ТОВ «Бухгалтерське бюро «Леггет», згідно якого вартість предмета іпотеки становить 2 108 336,00грн. Разом з цим, відповідно до звіту про оцінку майна від 30.10.2013, складеного суб’єктом оціночної діяльності ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон», вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки, становить 3 987 040,00грн.. За взаємною згодою сторін вартість предмета іпотеки становить 3 310 000,00грн. Сторонами договору іпотеки було узгоджено, що зменшення договірної вартості предмета іпотеки має відбуватися в порядку, передбаченому п.1.5 договору, шляхом внесення змін до договору. Оскільки сторони не укладали договору про внесення змін до договору іпотеки в частині зміни договірної вартості предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки має встановлюватися на рівні 3 310 000,00грн. Крім цього, звіт про оцінку майна від 06.02.2017, підготовлений ТОВ «Бухгалтерське бюро Леггет», містить в особі недостовірні відомості, зокрема, щодо нібито здійсненого огляду оцінки оцінювачем.

Ухвалою суду від 21.09.2017р. господарським судом Донецької області повторно призначено судову оціночно – будівельну експертизу по справі №905/594/17. Проведення експертизи доручено Донецькому науково – дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (84112, Донецька область, м. Слов’янськ, вул. Поштова, 67) та постановлено у розпорядження експертної установи надати матеріали справи №905/594/17.

Ухвалою суду від 21.09.2017р. господарським судом Донецької області провадження у справі №905/594/17 зупинено до отримання результатів судової оціночно – будівельної експертизи та повернення матеріалів справи до господарського суду Донецької області.

12.11.2018 року до господарського суду Донецької області надійшов висновок Донецького науково – дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 12.11.2018р у зв’язку із закінченням повноважень судді Кротінової О.В., призначений повторний автоматичний розподіл справи №905/594/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12.11.2018р справу №905/594/17 було передано на розгляд судді Матюхіну В.І.

Ухвалою від 21.11.2018:

- поновлено провадження у справі та

- вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі;

- підготовче засідання призначено на 20.12.18р.

У підготовче засідання 20.12.18р. з’явився тільки представник позивача.

Ухвалою від 20.12.2018:

- строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, до 20.02.19р, включно;

- відкладено підготовче засідання на 17.01.2019 року об 11:40 год;

- явка представників позивача, відповідача і 3-ї особи в підготовче засідання визнана обов’язковою.

17.01.2019р. до господарським судом Донецької області отримано клопотання позивача про долучення до матеріалів справи документів, а саме:

- заяви про надання пояснень від 16.01.2019р.;

- копії рішення Господарського суду Донецької області № 905/1301/16 від 21.09.2016р.;

- заяви щодо результатів ознайомлення з будівельно технічною експертизи від 16.01.2019р.

Клопотання судом задоволено.

У підготовче засідання 17.01.2019р. знову з’явився тільки представник позивача та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання судом було задоволено і ухвалою від 17.01.2019р. підготовче засідання відкладено на 31.01.2019 року об 11:40 год.

Щодо надісланого на електронну адресу суду клопотання позивача про доручення до матеріалів справи документів без електронного цифрового підпису, суд констатує наступне:

· відповідно до ст.7 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов’язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”;

· ч.2 ст.1 Закону України “Про електронний цифровий підпис” передбачено, що електронний підпис - дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов'язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних;

· ч.3 ст.1 Закону України “Про електронний цифровий підпис” передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа;

· ч.2 ст.4 Закону України “Про електронний цифровий підпис” передбачено, що електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі;

· відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис” і ч.8 ст.42 Господарського процесуального кодексу України усі документи, які подаються до суду в електронній формі, повинні бути скріплені електронним цифровим підписом учасника справи (його представника);

· електронний документ, надісланий на електронну адресу суду без скріплення його електронним цифровим підписом, тобто є таким, що підписаний не відомо ким, не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ч.8 ст.42 Господарського процесуального кодексу України, Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”, Закону України “Про електронний цифровий підпис”, постанови Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004р. № 680 “Про затвердження Порядку засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу”, а тому не підлягає оцінюванню судом в порядку Господарського процесуального законодавства України.

Також суд констатує, що згідно п.17.1 ч.1 Перехідних положень Закону України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, яким були внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

31.01.2019р. позивачем через канцелярію суду подана заява про уточнення позовних вимог, якою позовні вимоги виклав у наступній редакції:

«В рахунок часткового погашення перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, ), в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (), заборгованості за Договором кредитної лінії № 1 від 13 березня 2014 року, яка станом на 03 лютого 2017 року становить у загальному розмірі 16 312 532.66 грн. (шістнадцять мільйонів триста дванадцять тисяч п’ятсот тридцять дві гривні 66 коп.), яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 11 000 000.00 грн. (одинадцять мільйонів гривень 00 коп.); прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2 547 995.10 грн. (два мільйона п’ятсот сорок сім тисяч дев’ятсот дев’яносто п’ять гривень 10 коп.); прострочена заборгованість за комісійними винагородами у розмірі 56 646.29 грн. (п’ятдесят шість тисяч шістсот сорок шість гривень 29 коп.); три відсотки річних за основним боргом у розмірі - 479 852.41 грн. (чотириста сімдесят дев’ять тисяч вісімсот п’ятдесят дві гривні 41 коп.); три відсотки річних по простроченим процентам у розмірі - 29 670,66 грн. (двадцять дев’ять тисяч шістсот сімдесят гривень 66 коп.); три відсотки річних по комісійним винагородам у розмірі - 688.77 грн. (шістсот вісімдесят вісім гривень 77 коп.); інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за основним боргом - 2 093 418,90 грн. (два мільйона дев’яносто три тисячі чотириста вісімнадцять грн. 90 коп.); інфляційні витрати по простроченим процентам у розмірі - 102 024.53 грн. (сто дві тисячі двадцять чотири грн.53 коп.); сума інфляційних витрат по простроченій комісії - 2 236.00 грн. (дві тисячі двісті тридцять шість гривень 00 коц.);

- звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 4 від 30 березня 2014 року, укладеному між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНБАС-АВТО» (), а саме будівля складу літ. В- 1, площею 1620,4 кв.м., будівля ангару літ. А-2, площею 505,4 кв.м., прохідна-сторожка літ. Б, огородження літ. № 1-3, навіс цегляний літ, Г, навіс металевий літ. Д, убиральня літ. Е, замощення літ. І, загальною площею 2125,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Космонавтів, буд. З «а», шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну предмета для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за 2 078 025,00 грн. (два мільйони сімдесят вісім тисяч двадцять п’ять гривень 00 коп.) без ПДВ».

У підготовче судове засідання 31.01.2019р. з’явився тільки представник позивача.

Відповідач та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (ухвала суду згідно поштового повідомлення отримана відповідачем – 24.01.2019), не скористались своїм правом на участь у підготовчому засіданні 31.01.2019 року, про причини неявки господарський суд не повідомили.

Ухвалою від 31.01.2019р. з метою забезпечення сторонам можливості надати суду пояснення щодо заяви позивача про уточнення позовних вимог, підготовче засідання відкладено на 14.02.2019 року о 13:00 год. Також суд звернув увагу сторін і 3-ї особи на те, що розгляд справи по суті буде призначено на 21.02.2019р.

Сторони і 3-тя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не скористались своїм правом на участь у підготовчому засіданні 14.02.2019 року, про причини неявки господарський суд не повідомили.

Ухвалою від 14.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 21.02.2019 року об 11:40год. Явка представників сторін і 3-ї особи у судове засідання визнавалась не обов’язковою.

Сторони і 3-тя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи по суті, не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні 14.02.2019 року, про причини неявки господарський суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

13.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ("банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ентрада» ("позичальник") був укладений договір кредитної лінії №1.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (параграф 1 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як зазначено в ст.1046 Цивільного кодексу України (параграф 1 глави 71 ЦК України) “За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.”.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.1 договору банк зобов’язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов’язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит і сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 09.03.2017 (п.2.2 договору).

Як зазначено в п.2.3.3 договору позичальник зобов’язується здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання, незалежно від діючого ліміту кредитування.

Проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 18,8 процентів річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором (п.2.7.1 договору).

Проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається (п.2.7.2 договору).

Відповідно до п.2.7.4 договору у випадку порушення зобов’язань позичальника, встановлених п.п. 5.3.6, 5.3.13, 5.3.14 договору банк встановлює процентну ставку в розмірі 20,8 процентів річних, починаючи з першого дня звітного місяця, що слідує за місяцем в якому відбулось порушення зобов’язань позичальника, та закінчуючи останнім днем місяця, в якому таке зобов’язання буде виконане. Сторони домовились, що встановлення процентної ставки за користування кредитом відповідно до цього пункту договору не є зміною в односторонньому порядку умов цього договору.

Як зазначено в п.5.3.6 договору, позичальник зобов’язаний починаючи з першого числа другого календарного місяця від дати укладення цього договору забезпечити щоквартальні надходження грошових коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», в розмірі, пропорційному розміру кредитної заборгованості позичальника перед АТ «Ощадбанк» в загальному кредитному портфелі позичальника, виходячи з даних щоквартальних довідок всіх обслуговуючих банків позичальника.

Нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, а в разі дострокового погашення кредиту – одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 10 квітня 2014 (п.2.7.3 договору).

Як зазначено в п.2.10 за надання банківських послуг позичальник сплачує банку, зокрема, такі комісійні винагороди:

-          за надання кредиту - сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,5 відсотків від суми максимального ліміту кредитування в день укладення цього договору (п.2.10.1 договору);

-          за обслуговування кредиту - сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,03 відсотки від основної суми боргу станом на останнє число звітного місяця щомісячно в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем (п.2.10.2 договору);

-          за резервування коштів на невикористану частину кредиту - сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 1 (один) відсоток річних від суми невикористаної частини кредиту щомісячно в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем (п.2.10.3. договору).

Відповідно до п.5.3.2 договору позичальник зобов’язується точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно у визначені цим договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов’язань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

У відповідності до п.10.5 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов’язань за цим договором.

З метою забезпечення перед банком зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ентрада» за договором №1 від 13.03.2014, 13.03.2014 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбас-Авто» (іпотекодержатель) був укладений іпотечний договір №4.

Відповідно до п.1.1 договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов’язання передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності.

Як зазначено в п.1.1.1 договору предметом іпотеки є будівлі з господарськими спорудами, які знаходяться у м. Донецьку, вул. Космонавтів, буд. 3а, а саме:

будівля складу літ. В-1 площею 1 620,4 кв.м.,

будівля ангару літ. А-2 площе. 505,4 кв.м.,

прохідна – сторожка літ. Б,

огородження літ.№1-3,

навіс цегляний літ. Г,

навіс металевий літ. Д,

убиральня літ. Е,

замощення літ. І, загальною площею 2 125,8кв.м.

Позивачем зобов’язання за договором були виконані належним чином та Товариству з обмеженою відповідальністю “Ентрада” була відкрита відновлювальна кредитна лінія в сумі 12 000 000,00грн., що підтверджується випискою по рахунку №0090.

На виконання умов договору кредитної лінії банком згідно доданих до позовної заяви копій розпоряджень і платіжних доручень та даних, зазначених у позивній заяві, не спростованих відповідачем і 3-ю особою, Товариству з обмеженою відповідальністю “Ентрада” був наданий кредит на загальну суму 11 000 000,00грн., що відповідачем і 3-ю особою також спростовано не було, а саме:

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №11 від 17.03.2014 та платіжним дорученням №1 (126016345) на 1 000 000,00грн.;

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №12 від 18.03.2014 та платіжним дорученням №2968 (126201996) на 1 500 000,00грн.;

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №13 від 19.03.2014 та платіжним дорученням №2970 (126371281) на 800 000,00грн.;

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №14 від 20.03.2014 та платіжним дорученням №2971 (126504189) на 700 000,00грн.;

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №15 від 24.03.2014 та платіжним дорученням №2979 (127041008) на 1 000 000,00грн.;

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №16 від 27.03.2014 та платіжним дорученням №2985 (127575022) на 1 000 000,00грн.;

-           розпорядженням про видачу кредитних коштів №20 від 24.04.2014 та платіжним дорученням №3059 (131786182) на 1 000 000,00грн.;

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №22 від 22.05.2014 та платіжним дорученням №3059 №3156 (136339927) на 1 000 000,00грн.;

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №24 від 04.06.2014 та платіжним дорученням №3201 (138138206) на 1 000 000,00грн.;

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №15 від 17.07.2014 на 1 000 000,00грн. та платіжним дорученням №2979 (127041008);

-          розпорядженням про видачу кредитних коштів №15 від 22.08.2014 на 1 000 000,00грн. та платіжним дорученням №2979 (127041008).

У зв’язку з порушенням позичальником п.5.3.6 кредитного договору позивач на підставі п.2.7.4 договору з 01.01.2015 встановив процентну ставку в розмірі 20,8 процентів річних.

Як вбачається з доданих позивачем до позовної заяви банківських виписок та здійсненого розрахунку заборгованості, 3% річних та пені, за відповідачем станом на 12.10.2016 рахується заборгованість у розмірі 16 312 53,66грн., яка складається з:

·          11 000 000,00грн. – простроченої заборгованості за основним боргом;

·          2 547 995.10грн. – простроченої заборгованості за процентами;

·          56 646,29грн. - простроченої заборгованості за комісійними винагородами;

·          479 852,41грн. – 3% річних за основним боргом станом на 13.10.2016р.;

·          29 670,66грн. – 3% річних за простроченими процентами станом на 13.10.2016р.;

·          688,77грн. – 3% річних по комісійним винагородам станом на 13.10.2016р.;

·          2 093 418,90грн. – інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості за основним боргом станом на 13.10.2016р.;

·          102 024,53грн. – інфляційні втрати по простроченим процентам станом на 13.10.2016р.;

·          2 236,00грн. – інфляційні втрати по простроченій комісії станом на 13.10.2016р.

Відповідачем і 3-ю особою до прийняття судового рішення не надано доказів погашення заборгованості за відсотками, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу.

Згідно висновку №1717 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2018, «дійсна ринкова вартість нерухомого майна, станом на дату проведення експертизи об’єкта нерухомого майна за іпотечним договором №4 від 13.03.2014, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Донбас-Авто», будівля з господарськими прибудовами, а саме: будівля складу літ.В-1, площею 1 620,40кв.м.; будівля ангару літ. А-2 площею 505,4кв.м.; прохідної-сторожки літ. Б.; огородження літ. №1-3; навіс цегляний літ. Г; навіс металевий літ. Д; убиральня літ. Е; замощення літ. І, загальною площею 2 125,8кв.м., які знаходяться у м. Донецьк по вул.. Космонавтів, 3-А, складає 2 078 025,0грн. без ПДВ».

Згідно ч.1 ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Статтями 525, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк та що одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України:

- боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1);

- боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Згідно ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи та є окремим видом застави.

В силу застави кредитор (заставодержатель) відповідно до ст. 572 ЦК України має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.03 р. № 898-ІУ зі змінами та доповненнями визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.03 р. № 898-ІУ зі змінами та доповненнями визначає, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Зважаючи на порушення позичальником своїх зобов’язань за кредитним договором, господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача судом до уваги не беруться з огляду на таке.

1. Пунктом 2.10 кредитного договору встановлено розмір комісійної винагороди та умови її нарахування.

2. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов’язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов’язання.

Пунктом 3.1.5 іпотечного договору №4 встановлено, що іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов’язання за кредитним договором та/або іпотекодавцем умов цього договору, а також в інших випадках, передбачених цим договором, законодавством, кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи: основну суму боргу (кредитні кошти) відповідно до умов зобов’язання, проценти за користування кредитними коштами, комісії, неустойки (пені, штрафи) та інші платежі і санкції, що передбачені та/або які виникають із зобов’язання, також витрати, пов’язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору та/або іпотекодавцем умов цього договору.

3. Згідно висновку №1717 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2018 дійсна ринкова вартість нерухомого майна, станом на дату проведення експертизи об’єкта нерухомого майна за іпотечним договором №4 від 13.03.2014 складає 2 078 025,0грн. без ПДВ.

При прийнятті рішення судом врахована також і та обставина, що за рахунок нерухомого майна, що є предметом іпотеки, покривається тільки частина заборгованості за основним боргом, яка становить 11 000 000,00грн., у той час як згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи вартість нерухомого майна за іпотечним договором складає тільки 2 078 025,0грн.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 612, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Рози Люксембург, 54, код ЄДРЮФОП 09334702) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-Авто» (83001, м. Донецьк, вул. Щорса, 18а, код ЄДРЮФОП 31178592) задовольнити.

В рахунок часткового погашення перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, код ЄДРЮОФОПГФ 00032129), в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (код ЄДРЮОФОПГФ 09334702), заборгованості за Договором кредитної лінії № 1 від 13 березня 2014 року, яка станом на 03 лютого 2017 року становить у загальному розмірі 16 312 532.66 грн. (шістнадцять мільйонів триста дванадцять тисяч п’ятсот тридцять дві гривні 66 коп.), яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 11 000 000.00 грн. (одинадцять мільйонів гривень 00 коп.); прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2 547 995.10 грн. (два мільйона п’ятсот сорок сім тисяч дев’ятсот дев’яносто п’ять гривень 10 коп.); прострочена заборгованість за комісійними винагородами у розмірі 56 646.29 грн. (п’ятдесят шість тисяч шістсот сорок шість гривень 29 коп.); три відсотки річних за основним боргом у розмірі -           479 852.41 грн. (чотириста сімдесят дев’ять тисяч вісімсот п’ятдесят дві гривні 41 коп.); три відсотки річних по простроченим процентам у розмірі - 29 670,66 грн. (двадцять дев’ять тисяч шістсот сімдесят гривень 66 коп.); три відсотки річних по комісійним винагородам у розмірі - 688.77 грн. (шістсот вісімдесят вісім гривень 77 коп.); інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за основним боргом - 2 093 418,90 грн. (два мільйона дев’яносто три тисячі чотириста вісімнадцять грн. 90 коп.); інфляційні витрати по простроченим процентам у розмірі - 102 024.53 грн. (сто дві тисячі двадцять чотири грн.53 коп.); сума інфляційних витрат по простроченій комісії - 2 236.00 грн. (дві тисячі двісті тридцять шість гривень 00 коц.);

- звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 4 від 30 березня 2014 року, укладеному між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНБАС-АВТО» (83001, м. Донецьк, вул. Щорса, 18а, код ЄДРЮОФОПГФ 31178592), а саме будівля складу літ. В-1, площею 1620,4 кв.м., будівля ангару літ. А-2, площею 505,4 кв.м., прохідна-сторожка літ. Б, огородження літ. № 1-3, навіс цегляний літ, Г, навіс металевий літ. Д, убиральня літ. Е, замощення літ. І, загальною площею 2125,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Космонавтів, буд. 3 «а», шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну предмета для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за 2 078 025,00 грн. (два мільйони сімдесят вісім тисяч двадцять п’ять гривень 00 коп.) без ПДВ».

Стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Рози Люксембург, 54, код ЄДРЮОФОПГФ 09334702).

Боржник - Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-Авто» (83001, м. Донецьк, вул. Щорса, 18а, код ЄДРЮОФОПГФ 31178592).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-Авто» (83001, м. Донецьк, вул. Щорса, 18а, код ЄДРЮОФОПГФ 31178592) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Рози Люксембург, 54, код ЄДРЮОФОПГФ 09334702) 31 625,04грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору і 7 130,88грн. на відшкодування витрат по оплаті експертизи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 25.02.2019.

Суддя В.І. Матюхін