ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р. Справа№ 925/682/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від прокуратури: Синельникова Г.В. довіреність № посвідчення №049972

від 31.05.18

від позивача-1: Житнікова Т.А. довіреність № 79-01-21 від 08.01.19

від позивача-2: не з"явився

від відповідача-1: Лучинович І.В.

від відповідача-2: Барабосі О.В. довіреність № б/н від 02.01.19

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Каштан-Плюс"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 р.

у справі №925/682/18 (суддя - Васяновича А.В.)

за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, в

інтересах держави в особі

1. Черкаської міської ради

2. Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської

міської ради

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс

2. Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської

ради

про визнання недійсними додаткових угод до договору поставки

та стягнення 104 705 грн. 79 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернувся з позовом заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс", Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської про:

- визнання недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №2 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладеної 11 липня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс";

- визнання недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №5 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладеної 09 жовтня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс";

- визнання недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №6 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладеної 30 жовтня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс";

- визнання недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №7 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладеної 24 листопада 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс";

- визнання недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №10 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладеної 22 грудня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс";

- стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс" на користь Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради надмірно сплачені бюджетні кошти в розмірі 104 705 грн. 79 коп.

31 липня 2018 року до суду від прокурора надійшла заява про зміну підстав позову, в якій прокурор зазначав, що при укладенні спірних додаткових угод сторонами було порушено п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, не було встановлено в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Прокурор зазначав, що договором не визначено ні період, за який береться до уваги зміна індексу споживчих цін, ні відсоток, на який може бути збільшена ціна в залежності від зміни індексу споживчих цін, ні гранична межа збільшення такої ціни.

В свою чергу, укладаючи оспорювані додаткові угоди, не зважаючи на відсутність в договорі порядку зміни ціни, сторони самостійно, на свій розсуд, без достатніх правових підстав погоджували нові ціни, що суперечить вимогам Закону України "Про публічні закупівлі".

Також прокурор посилався на приписи ч.2 ст. 208 ГК України, ст. 1212 ЦК України та вказував, що у зв'язку з безпідставним збільшенням ціни товару (з урахуванням недійсності додаткових угод) першим відповідачем було отримано 104 705 грн. 79 коп. надміру сплачених бюджетних коштів, які підлягають поверненню іншій стороні правочину.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 року по справі № 925/682/18 позов задоволено повністю.

Визнано недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №2 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладену 11 липня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс;

Визнано недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №5 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладену 09 жовтня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс;

Визнано недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №6 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладену 30 жовтня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс;

Визнано недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №7 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладену 24 листопада 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс;

Визнано недійсним п.п. 96 п.1 додаткової угоди №10 до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року, укладену 22 грудня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс;

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс, на користь Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, надмірно сплачені бюджетні кошти в розмірі 104 705 грн. 79 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс, вул. Благовісна, 174, м. Черкаси, ідентифікаційний код 30955757 на користь прокуратури Черкаської області - 6 167 грн. 00 коп. судового збору.

Стягнуто з Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради на користь прокуратури Черкаської області 4 405 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю „Каштан-Плюс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018 року по справі № 925/682/18 скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог прокурора відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді Власов Ю.Л., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2019р. у справі № 925/682/18 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 29.01.2019року.

Представники прокуратури та позивача-1 в судовому засіданні апеляційну скаргу просили задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили у їх задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

29.01.2019р. представник позивача-2 у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

В обґрунтування свої вимог, прокурор зазначав, що додаткові угоди №№2, 5-7, 10 укладені до договору поставки №140 від 30 травня 2017 року суперечать вимогам п.п. 2, 7 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому мають бути визнані судом недійсними.

Оскільки грошові кошти в сумі 104 705 грн. 79 коп. сплачені першому відповідачу на підставі недійсних додаткових угод, то вказані кошти підлягають поверненню другому позивачу - стороні правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради було проведено відкриті торги №UA-2017-02-21-000045-b на закупівлю продуктів харчування, напоїв, тютюну та супутньої продукції (ДК 021:2015:15000000-8) для дошкільних навчальних закладів м. Черкаси та Черкаського навчально-виховного об'єднання "Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №36" з очікуваною вартістю предмету закупівлі 44 831 400 грн. 24 коп.

Відповідно до тендерної документації на закупівлю, затвердженої протоколом тендерного комітету від 20 березня 2017 року №46, оцінка конкурсних пропозицій здійснюється за одним критерієм "Ціна".

За результатами автоматичної оцінки тендерних пропозицій переможцем визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс" з остаточною пропозицією 42 000 058 грн. 00 коп.

За результатами проведених торгів 30 травня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської (замовник), Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (платник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс" (постачальник) було укладено договір поставки товару №140.

Згідно п.1.1. вищевказаного договору в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник зобов'язався поставити, а платник в порядку та на умовах, визначених договором, зобов'язався прийняти й оплатити постачальнику продукти харчування, напої, тютюн та супутню продукцію (далі - товар) за асортиментом та цінами, зазначеними у специфікації товару, що додається до договору і є його невід'ємною частиною.

Ціна договору становить 42 000 058 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 96 додатку до договору "Специфікація Товару" поставці підлягають яйця курячі столові І категорії за ціною за одиницю 2 грн. 00 коп. з ПДВ.

В подальшому між замовником, платником та постачальником укладено п'ять додаткових угод, щодо збільшення ціни за одиницю товару, а саме:

додаткова угода №2 від 11 липня 2017 року встановлено ціну за одиницю товару на яйця курячі столові І категорії в сумі 2 грн. 37 коп. з ПДВ (що на 18,5% більше ціни вказаної в договорі поставки) (п. 96);

додаткова угода №5 від 09 жовтня 2017 року встановлено ціну за одиницю товару на яйця курячі столові І категорії в сумі 2 грн. 80 коп. з ПДВ (що на 18,14 % більше ціни вказаної в додатковій угоді №2 та на 40% - в договорі поставки);

додаткова угода №6 від 30 жовтня 2017 року встановлено ціну за одиницю товару на яйця курячі столові І категорії в сумі 3 грн. 67 коп. з ПДВ (що на 31,07 % більше ціни вказаної в додатковій угоді №5 та на 83,5% - в договорі поставки);

додаткова угода №7 від 24 листопада 2017 року встановлено ціну за одиницю товару на яйця курячі столові І категорії в сумі 4 грн. 22 коп. з ПДВ (що на 19,99% більше ціни вказаної в додатковій угоді №6 та на 111% - в договорі поставки);

додаткова угода №10 від 22 грудня 2017 року встановлено ціну за одиницю товару на яйця курячі столові І категорії в сумі 4 грн. 69 коп. з ПДВ (що на 11,14% більше ціни вказаної в додатковій угоді №7 та на 134,5% - в договорі поставки).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлено Законом України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон застосовується:

до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень;

до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.

Принципи здійснення публічних закупівель наведено в ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", якою визначено, що закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників та максимальної економії та ефективності.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Предметом закупівлі є товар - яйця курячі столові І категорії, очікувана вартість цієї закупівлі становила 44 831 400 грн. 24 коп. (з ПДВ).

Оскільки вартість предмета закупівлі (товару) перевищує 200 тисяч гривень, то до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.ч. 1, 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв'язку із застосуванням положень частини п'ятої цієї статті.

Таким чином, зміна істотних умов договору про закупівлю у випадках, встановлених пунктом 7 частини четвертої статті 36 Закону, може здійснюватись виключно у разі, якщо договором про закупівлю передбачений відповідний порядок зміни ціни.

Пунктом 11.3. договору поставки визначено, що підставами зміни договору, у тому числі є, зміни ціни товару у разі зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін.

Однак зазначення в договорі підстав зміни ціни товару не є тотожним поняттю порядку зміни такої ціни.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 37 вищевказаного Закону договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини 4 статті 36 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

З аналізу зазначених положень Закону України "Про публічні закупівлі" слідує те, що вони є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, та повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного кодексу України (статті 651) та Господарського кодексу України (стаття 188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору.

Відтак, якщо спеціальною нормою права (частиною 4 статті 36 Закону) заборонено укладення умов договору про публічні закупівлі, які відрізняються від умов тендерної пропозиції, та заборонено вносити зміни до договору, окрім певного переліку таких змін, то внесення змін до такого договору поза межами переліку, передбаченого частиною 4 статті 36 Закону, означатиме нікчемність таких змін до договору відповідно до частини 1 статті З7 Закону.

Спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову (п. 2.5.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших (п. 2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Предметом публічних закупівель можуть бути товари, роботи або послуги.

Якщо предметом договору є товар, то сторони, укладаючи додаткові угоди про зміну ціни товару, повинні враховувати всі пункти ч.4 ст.36 Закону, що регулюють підстави зміни ціни за одиницю саме товару, зокрема п. 2, 4, 5 ч.4 ст.36 спеціального Закону.

В даному випадку, сторони, укладаючи додаткові угоди на підставі п.7 ч.4 ст.36 Закону, повинні були також враховувати, що зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін можуть призвести до коливання ціни такого товару на ринку.

Оскільки предметом договору є саме товар, то зміна ціни за одиницю товару не повинна була перевищувати 10 відсотків первісної ціни.

Слід також зазначити, що зміст договору становлять умови.

Всі зміни до договору є невід'ємною частиною самого договору.

Пункт 2 ч. 4 ст. 36 Закону допускає зміну істотної умови договору - ціни товару не більше ніж на 10 відсотків, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Спірні додаткові угоди не відповідають положенням ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки в результаті їх укладання змінилася ціна за одиницю товару більше ніж на 10 відсотків від ціни визначеної в договорі, а тому такі угоди є нікчемними в силу Закону.

За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Отже, наведений вище висновок суду про нікчемність правочинів є самостійною підставою для задоволення похідної вимоги та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Разом з тим судом враховано, що спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову (п. 2.5.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Оскільки суд також дійшов висновку, що в договорі поставки не було визначено порядку зміни ціни, зокрема, не було визначено в якому порядку і на скільки саме (пропорційно чи непропорційно) буде збільшено ціну у разі зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, то суд погоджується з доводами прокурора, що додаткові угоди №2, 5-7 та 10 суперечать вимогам п.7 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Наведене вище доводить, що сторонами при укладенні додаткових угод було порушено вимоги п.п 2, 7 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому вказані правочини в силу абз. 2 ч. 1 ст. 37 Закону є нікчемними.

Як вже зазначалося вище, прокурор у своєму позові в частині похідних вимог про стягнення коштів посилався на приписи ч.2 ст. 208 ГК України та ст. 1212 ЦК України.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Так, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана його повернути.

При цьому, особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Нікчемні правочини було укладено між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (замовником), Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (платником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс" (постачальником).

Правові наслідки недійсності правочину врегульовано ст.216 ЦК України, а господарського зобов'язання - ст. 208 ГК України.

В пункті 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Також в пункті 2.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначається, що вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як самостійно, так і, з урахуванням приписів ГПК України, бути об'єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе). В разі заявлення вимоги про повернення одержаного за правочином відповідач має право подати зустрічний позов про витребування належного йому майна або відшкодування вартості останнього. Якщо такий позов не подано, господарський суд з огляду на припис частини п'ятої статті 216 ЦК України та з урахуванням конкретних обставин справи може з власної ініціативи застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину також і щодо позивача.

Оскільки додаткові угоди в силу Закону є нікчемними, то товариство з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс" повинно повернути другому позивачу всі кошти, які були отримані за нікчемними додатковими угодами.

Згідно інформації Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради поставка яєць курячих столових І категорії за цінами, що перевищували ціну, вказану в договорі відбулася протягом вересня-грудня 2017 року.

Зокрема у вересні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс" поставило товар у кількості 43 170 шт. вартістю 2 грн. 15 коп. на загальну суму 92 814 грн. 94 коп., в жовтні 2017 року - в кількості 42 667 шт. вартістю 2 грн. 37 коп. на загальну суму 101 294 грн. 82 коп., в листопаді 2017 року - в кількості 44 220 шт. вартістю 2 грн. 64 коп. на загальну суму 116 799 грн. 45 коп., в грудні 2017 року - в кількості 59 040 шт. вартістю 2 грн. 91 коп. на загальну суму 172 014 грн. 58 коп.

Таким чином протягом вказаного періоду постачальник поставив товар у кількості 189 097 шт. на загальну суму 482 923 грн. 79 коп.

Водночас, оскільки ціна за одиницю товару згідно договору поставки складала 2 грн. 00 коп., то сума поставки не повинна була перевищувати суму 378 194 грн. 00 коп. (189 097 шт. * 2 грн. 00 коп.).

Таким чином розмір надмірно отриманих першим відповідачем коштів складає 104 729 грн. 79 коп. (482 923 грн. 79 коп. - 378 194 грн. 00 коп.).

Разом з тим, твердження апелянта про необхідність застосування наслідків недійсності правочину також до департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради є надуманими з огляду на наступне.

Рішенням суду першої інстанції визнано недійсними лише додаткові угоди до договору поставки. При цьому, основний договір є чинним та неоспорюваним сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції стягнув з ТОВ «Каштан-Плюс» на користь департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради лише суму надмірно сплачених бюджетних коштів, а не суму коштів, виплачену в цілому за поставку продукту.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018р. у справі № 925/682/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Каштан-Плюс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2018р. у справі № 925/682/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 925/682/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Ю.Л. Власов

Л.П. Зубець