ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги

15.02.2019м. ДніпроСправа № 904/2375/18

Суддя Первушин Ю.Ю., розглянувши матеріали

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватера", м. Дніпро

до відповідача-1: Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам'янське

відповідача-2: Національного банку України, м. Київ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2: Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Приватбанк", м. Київ

про визнання заставодержателем на належне майно згідно договору застави №30 від 13.03.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- в рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" за кредитним договором №19 від 03.03.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України, в загальній сумі заборгованості 3 674 478 038, 00 грн. звернути на користь Національного банку України стягнення на майно Приватного акціонерного товариства "ДніпроАзот", що належить на праві власності - предмет застави за Договором застави №30 від 13.03.2015, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. та зареєстрованим в реєстрі за №533;

- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на кредитний договір №19 від 03.03.2009 (з урахуванням додаткових договорів), укладений між Національним банком України та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"); іпотечний договір №30 від 13.03.2015, укладений між Національним банком України та Приватним акціонерним товариством "ДніпроАзот" в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №19 від 03.03.2009.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

14.02.2019 на адресу суду надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватера" до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам'янське (відповідач-1), Національного банку України, м. Київ (відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2: Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Приватбанк", м. Київ про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватера" заставодержателем за Договором застави № 30 від 13.03.2015, укладеним між Національним банком України та АТ "ДніпроАЗОТ" (посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. та зареєстрований в реєстрі №533) в частині виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Акватера" зобов'язання на суму 24 977 962,00 грн. за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009.

В обґрунтування своїх вимог особа посилається на укладення між Національним банком України (іпотекодержатель) та ТОВ «Акватера» (іпотекодавець) іпотечного договору №35 від 29.05.2014 з метою забезпечення вимог іпотекодержателя, що виникають з кредитного договору №19 від 03.03.2009, підписаного Національним банком України та ПАТ Комерційний банк «Приватбанк».

Внаслідок прострочення банку з погашення вказаного кредиту 23.08.2017 ТОВ «Акватера» отримало від НБУ лист-вимогу № 41-0009/57108 від 17.08.2017 про усунення порушень за Кредитним договором № 19 від 24.10.2008, в якому НБУ з посиланням на те, що станом на 01.08.2017 АТ КБ "Приватбанк" взяті зобов'язання за Кредитним договором не виконало, у зв'язку з чим виникла прострочка за основним зобов'язанням у розмірі 4 342 180 000, 00 грн. і не сплачені відсотки на суму 64 627 568,50грн., що є порушенням умов Договору і чинного законодавства, та вимагав сплатити заборгованість за даним Кредитним договором в загальній сумі 4 406 807 568,50 грн.

Після отримання листа - вимоги Національного банку України №41-0009/57108 від 17.08.2017 про усунення порушень за кредитним договором №19 від 03.03.2009 та сплати заборгованості в розмірі 4 406 807 568,50 грн., ТОВ «Акватера» платіжним дорученням №360 від 24.10.2017 перерахувало на користь Національного банку України суму в розмірі 24977962грн.

На підставі викладеного та відповідно до положень статей 512, 514 Цивільного кодексу України ТОВ «Акватера» наполягає на переході до товариства всіх прав кредитора за кредитним договором №19 від 03.03.2009 та прав іпотекодержателя за іпотечним договором №35 від 29.05.2014 в частині виконаного зобов'язання.

ТОВ «Акватера» вказує, що в листопаді 2017р. АТ КБ «Приватбанк» було повідомлено листом про заміну боржника у зобов'язанні за кредитним договором №19 від 03.03.2009р. в межах суми 24977962грн. та висунуто вимогу про сплату банком заборгованості в розмірі 24977962грн. на користь ТОВ «Акватера». Оскільки вимога була залишена без реагування, ТОВ «Акватера» звернулось з відповідним позовом до суду.

ТОВ «Акватера» 13.11.2017 направило на адресу АТ КБ "Приватбанк" лист №17, в якому повідомило Банк, що новим кредитором у зобов'язанні за кредитним договором №19 від 03.03.2009 в частині заборгованості в розмірі 24977962,00грн. є ТОВ «Акватера», а також вимагало від Банку невідкладно погасити вказану заборгованість шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підприємства. Проте донині вказаних коштів в погашення цієї заборгованості до ТОВ «Акватера» від АТ КБ "Приватбанк" не надходило.

Вивчивши матеріали справи №904/2375/18, та позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ТОВ «Акватера», суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ТОВ «Акватера» без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 180 ГПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - це ймовірні суб'єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб'єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів.

На відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов'язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. У контексті статті під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Третя особа може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

Тобто обов'язкова умова спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - єдиний предмет спору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №905/120/15.

Як зазначалось раніше, предметом розгляду у справі №904/2375/18 є вимога Національного банку України м. Київ до Акціонерного товариства "ДніпроАзот" про звернення стягнення на предмет договором застави №30 від 13.03.2015.

Предметом позову ТОВ «Акватера» як третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору є вимога до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам'янське (відповідач-1), Національного банку України, м. Київ (відповідач-2) про визнання ТОВ «Акватера» заставодержателем за договором застави №30 від 13.03.2015 в частині виконання ТОВ «Акватера» зобов'язання в сумі 24977962грн. за кредитним договором №19 від 03.03.2009.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Акватера» не є тотожними вимогам Національного банку України м. Київ. З огляду на положення статті 49 Господарського процесуального кодексу України, позов ТОВ «Акватера» не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі №904/2375/18, а тому повертається господарським судом заявнику.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Акватера» не позбавлене права звернутись до суду з окремим позовом до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м.Кам'янське (відповідач-1), Національного банку України, м. Київ (відповідач-2).

Суд вважає за необхідне роз'яснити щодо повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 2 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись cт.ст. 49, 180, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватера» до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" (відповідач-1), Національного банку України (відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2: Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Приватбанк", м. Київ про про визнання ТОВ «Акватера» заставодержателем за договором застави №30 від 13.03.2015 в частині виконання ТОВ «Акватера» зобов'язання в сумі 24977962грн. за кредитним договором №19 від 03.03.2009.

2. Ухвала набрала законної сили 15.02.2019 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

3. Додаток на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватера»: позовна заява з додатками на 20 - ти аркушах, в тому числі: оригінал квитанції №0.0..1 від 14.02.2019 про сплату судового збору у розмірі 1921, 00 грн.

Суддя Ю.Ю. Первушин