РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2019 року м. Чернігівсправа № 927/809/18

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/809/18, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

за позовом: Фізичної особи-підприємця Міняйла Володимира Петровича

АДРЕСА_1

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Етнопродукт»

юр. адреса: с. Ясенівка, Городнянський р-н, Чернігівська обл.,15100

пошт. адреса: вул. Троїцька,10, м. Городня, Чернігівська обл.,15100

про стягнення 25 304,16 грн

за участю

представника позивача: Міняйло В.П., фізична особа - підприємець, особисто,

представника відповідача: Лівак Н.В, ордер серії ЧН №060001 від 02.01.2019, адвокат.

Позивач - Фізична особа - підприємець Міняйло Володимир Петрович звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Етнопродукт» про стягнення 25 304,16 грн заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобільних транспортних засобів №5/17 від 01.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2018 позовну заяву №31/10/18 від 31.10.2018 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 03.12.2018, встановлено сторонам строк для подання відзиву на позов та відповіді на відзив.

Від відповідача 03.12.2018 на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що відповідно до умов договору оплата робіт, проведених Виконавцем, здійснюється замовником в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, згідно акту виконаних робіт, підписаних Виконавцем. Відповідно до п. 7.2. Договору розрахунки за виконані роботи проводяться протягом 7 (семи) банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Однак, акти виконаних робіт позивачем відповідачу не надавались та не надсилались. Про наявність актів виконаних робіт на суму 25 304,16 грн відповідач не знав, оскільки в бухгалтерії вони відсутні. У зв'язку з чим виникають сумніви щодо достовірності підписаних актів виконаних робіт, наданих позивачем.

Відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

03.12.2018 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання №177 від 28.11.2018 про виклик свідків:

- ОСОБА_3, який на момент передачі транспортного засобу марки Hyndai, модель HD7855-1, державний номер НОМЕР_1, перебував з Відповідачем у трудових відносинах згідно з наказом №ЕП/ПР-К076 від11.11.2016. Вказаний свідок може підтвердити той факт, що в лютому 2017 року (період передання транспортного засобу на ремонт) жодного наряду - замовлення на виконання робіт, що вказані Позивачем в Акті № ВЛ-0000096 та Акті ВЛ-0000096/1 здачі - прийняття робіт (надання послуг) складено не було;

- ОСОБА_4, який перебував з Відповідачем у трудових відносинах згідно з наказом №ЕП/ПР-К003 від 05.01.2015. Даний свідок може підтвердити той факт, що при прийнятті транспортного засобу після ремонту, заявлені Позивачем в актах роботи не були виконані;

- ОСОБА_5, який на період дії відносин з Позивачем виконував обов'язки директора Приватного акціонерного товариства "Етнопродукт" та може підтвердити той факт, що підпис на Акті №ВЛ-0000096 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) йому не належить.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.12.2018 клопотання про виклик свідків відхилено судом.

03.12.2018 на адресу суду від Відповідача надійшло клопотання №180 від 28.11.2018 про призначення експертизи оригіналу Акту № ВЛ-0000096 здачі - прийняття робіт (наданих послуг), оскільки, як зазначає відповідач, підпис на ньому зроблений невідомою особою, та не співпадає з підписом директора. Все це свідчить про наявність факту підробки підпису колишнього директора ОСОБА_5.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.12.2018 задоволено клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.12.2018 о14 год.00 хв.

У підготовчому засіданні 20.12.2018 судом протокольно винесено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 22.01.2019.

Від позивача до початку судового засідання надійшло клопотання №18/01/19 від 18.01.2019 про приєднання додаткових доказів. Необхідність їх подачі виникла після викладених відповідачем заперечень у відзиві та усних поясненнях представника.

Суд клопотання позивача про приєднання додаткових доказів задовольнив. Документи долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2019 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів - до 04.03.2019. Підготовче засідання відкладено до 07.02.2019.

У підготовче засідання 07.02.2019 з'явились повноважні представники сторін.

У судовому засіданні 07.02.2019 судом розглянуто клопотання відповідача про призначення експертизи та зазначено наступне.

Частиною 1 статті 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Судом встановлено, що відповідачем не подано доказів того, що висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування і відповідачем не подано письмові докази, які б були взаємно суперечливими з поданими позивачем доказами.

За таких обставин, клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи у справі 927/809/18, судом відхилене як безпідставне.

У судовому засіданні 07.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2019.

У судове засідання 19.02.2019 з'явились повноважні представники сторін.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Фактичні обставини справи.

01.02.2017 між Приватним акціонерним товариством «Етнопродукт» (Замовником) та Фізичною особою-підприємцем Міняйлом Володимиром Петровичем (Виконавцем) укладено договір №5/17 про надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобільних транспортних засобів (далі-Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору предметом цього Договору є регулювання взаємовідносин між Замовником і Виконавцем з приводу виконання робіт в частині ремонту та технічного обслуговування ТЗ (далі- Роботи), які належать Замовнику, а також роботи щодо контролю за кількістю і якістю цих Робіт і умови одержання Виконавцем плати за проведені роботи. Виконавець проводить Роботи, використовуючи при цьому свої технічні можливості, пристрої, агрегати, запасні частини (можливо використання запасних частин Замовника, за домовленістю Сторін), комплектуючі матеріали, якщо інший порядок не буде узгоджений Сторонами додатково (п. 2.2. Договору).

Пунктами 3.1.,3.2. Договору сторони визначили, що Договір починає діяти з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення їх підписів печатками і діє до 31 грудня 2017 року. В разі неповідомлення про розірвання договору за місяць до завершення дії договору, договір вважається пролонгованим на наступний рік. Строк виконання Робіт встановлюється окремо по кожному випадку ремонту та технічного обслуговування ТЗ, про що робиться запис у наряді-замовленні на проведення ремонтних робіт ТЗ Замовника.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що у випадку виявлення недоліків у виконаних Виконавцем роботах, що виникли не з вини Замовника, Виконавцем і Замовником складається акт із зазначенням виявлених недоліків строками його усунення, при цьому вищевказані недоліки усуваються Виконавцем за власний рахунок.

Відповідно до п. 7.1. Договору оплата Робіт, проведених Виконавцем, здійснюється Замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця згідно з актом виконаних робіт, виставленим Виконавцем. Розрахунки за виконані Роботи проводяться протягом 7 (семи) банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були здійснені роботи по ремонту транспортного засобу відповідача (автомобіль марки Hyndai, модель HD 7855-1, державний номерний знак НОМЕР_1), на підтвердження чого позивачем надані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ВЛ-0000096 від 05.10.2017, № ВЛ-0000096/1 від 05.10.2017.

В зазначених актах визначено перелік ремонтних робіт, здійснених позивачем.

Позивачем як додатковий доказ виконання робіт по ремонту транспортного засобу надані фотознімки, які свідчать про факт участі автомобіля марки Hyndai, модель HD 7855-1, державний номерний знак НОМЕР_1 у ДТП, про факт перебування даного автомобіля у ремонтній майстерні, що належить позивачу по справі.

Крім того, позивачем виставлявся відповідачу рахунок-фактура №ВЛ-0000097 від 05.10.2017 в якому перелік робіт відповідає переліку робіт, зазначених в актах здачі-прийняття робіт.

Відповідно до листа-гарантії від 05.10.2017 відповідач - ПрАТ «Етнопродукт», в особі директора ОСОБА_5, гарантував оплату рахунка від ФОП Журба М.П. за номером МА-0000645 за запчастини та від ФОП Міняйло В.П. за номером ВЛ-0000097 від 05.10.2017 за надані послуги та зобов'язувався здійснити оплату до 31.10.2017 після проведення експертизи.

Претензією щодо оплати виконаних робіт від 13.11.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату 25 304,16 грн заборгованості в термін до 24.11.2017.

Відповідач заборгованість у сумі 25 304,16 грн не погасив.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв'язку з невиконанням умов договору відповідачем.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконувались належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковим відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором (ст. 852 ЦК України).

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Статтею 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - стаття 530 ЦК України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи, позивач свій обов'язок щодо надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобільного транспортного засобу виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ВЛ-0000096, № ВЛ-0000096/1 від 05.10.2017 на загальну суму 25 304,16 грн.

Для здійснення оплати позивачем відповідачу виписано рахунок - фактуру №ВЛ-0000097 від 05.10.2018 на суму 25 304,16 грн.

Листом-гарантією оплати від 05.10.2017 відповідач, в особі директора ПрАТ «Етнопродукт» ОСОБА_5 гарантував оплату рахунка, зокрема, за номером ВЛ-0000097 від 05.10.2017 за надані послуги. Після підтвердження якості проведеного ремонту експертизою сервісного центру ДП Ярославь зобов'язувався оплатити вартість робіт до 31.10.2017.

13.11.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату заборгованості в сумі 25 304,16 грн до 24.11.2017.

Відповідач свій обов'язок по оплаті вартості послуг не виконав.

Що стосується заперечень відповідача щодо відсутності заявки відповідача на виконання робіт, не підписання ним актів виконаних робіт та доводів, що наявність печаток підприємства на актах приймання - передачі не є належним доказом прийняття робіт, суд зазначає наступне:

Так, відповідно до ч.3 ст. 58-1 Господарського кодексу України, наявність або відсутність відбитка печатки суб'єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Разом з тим, відповідач своїми подальшими діями, а саме: підписанням листа - гарантії від 05.10.2017 підтвердив (схвалив) виконання позивачем послуг з ремонту транспортного засобу, що спростовує доводи останнього щодо невиконання робіт позивачем.

Доказів втрати відповідачем печатки та доказів наявності службового розслідування за фактом незаконного використання печатки Приватного акціонерного товариства «Етнопродукт» матеріали справи не містять.

Крім того, під час дослідження матеріалів справи і доводів сторін судом враховано наступне:

Відповідно до наданих позивачем актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ВЛ-0000096, №ВЛ-0000096/1 від 05.10.2017 виконавцем були проведені роботи (надані послуги) по рахунку №ВЛ-0000097 від 05.10.2017, а саме: заміна підвісного підшипника карданної передачі, заміна задніх амортизаторів, регламенті роботи ТО-2, заміна опори двигуна, ремонт електропроводки, заміна шпильки, заміна зчеплення, ремонт передніх РГЦ, ремонт задньої РГЦ, ремонт передніх ресор, ремонт задніх ресор, заміна підшипників передньої ступиці, ремонт педалі акселератора, відновлення зовнішнього освітлення, встановлення вітрового скла, встановлення труби глушника, демонтаж, монтаж кабіни, демонтаж, монтаж дверей, заміна шлага зчеплення, заміна звукового сигналу.

Зазначений перелік робіт відповідає переліку відповідно до рахунку №ВЛ-0000097 від 05.10.2017 (а.с.53).

Лист-гарантія від 05.10.2017 (а.с.54) також містить посилання на рахунок №ВЛ-0000097 від 05.10.2017.

Визнання обставин може здійснюватися в письмовій формі шляхом зазначення про таке визнання, зокрема, у листі в якому зазначається про повне або часткове визнання заборгованості.

Гарантійний лист- це офіційний лист підприємства, установи, організації, що є юридичним гарантом виконання підприємством викладених у ньому зобов'язань. Мета його складення - підтвердження певних угод, умов (виконання робіт, оренди, надання послуг тощо) або фінансово-розрахункових зобов'язань.

Отже підписанням вказаного листа-гарантії відповідач підтвердив виконання позивачем оспорюваних робіт.

Сторонами у договорі передбачалась можливість складання акту із зазначенням виявлених недоліків (п. 6.2. Договору).

Доказів на підтвердження того, що відповідачем заявлялося про недоліки виконаних робіт, та узв'язку з чим сторонами складалися відповідні акти про дефекти, матеріали справи не містять.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за спірним Договором свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов даної угоди.

З огляду на зазначене, позивачем належним чином доведені обставини, а саме: факт виконання робіт та наявність заборгованості відповідача.

Частинами 1,2,3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 року у справі №5-249кс15.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця Міняйла Володимира Петровича у повному обсязі у сумі 25 304,16 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1762 грн.

Керуючись ст. 129,178,236-239,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Міняйла Володимира Петровича, ІПН НОМЕР_2 до Приватного акціонерного товариства «Етнопродукт», про стягнення 25 304,16 грн заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Етнопродукт», с. Ясенівка, Городнянський р-н, Чернігівська обл., на користь Фізичної особи-підприємця Міняйла Володимира Петровича, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2, 25 304,16 грн боргу.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Етнопродукт», с. Ясенівка, Городнянський р-н, Чернігівська обл., на користь Фізичної особи-підприємця Міняйла Володимира Петровича, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2, 1762 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 26.02.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен