УХВАЛА

м. Київ

20.02.2019Справа № 910/16522/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський агрохім"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Руно"

про стягнення 2357514,98 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський агрохім" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Руно" задоволено частково: стягнуто 1769791,08 грн. заборгованості, 13990,02 грн. трьох процентів річних, 89943,27 грн. інфляційних втрат, а також 28105,87 грн. судового збору. У решті позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2019 клопотання Позивача від 30.01.2019 про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката було залишено без розгляду внаслідок пропуску встановленого процесуального строку для надання Позивачем доказів понесення витрат на правову допомогу адвоката та за відсутності мотивованого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

18.02.2019 від Позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку та клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу. В обґрунтування причин пропуску встановленого процесуального строку Позивач послався на те, що фактичні витрати на правову допомогу останній поніс за договором із моменту отримання повного тексту рішення суду, а відтак процесуальний строк для подання заяви про відшкодування витрат слив 30.01.2019. При цьому, представник Позивача з 09.02.2018 по 18.02.2018 перебував у відпустці, що унеможливило подання відповідної заяви в установлений строк.

Як передбачено ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, оскільки рішення суду було винесено 23.01.2019, то п'ятиденний строк для подання відповідних доказів понесення витрат на правову допомогу адвоката сплив 29.01.2019.

При цьому, положення вищевказаної статті не пов'язують настання строку для подачі доказів щодо понесених судових витрат виходячи з умов договору, укладеного між стороною спору та адвокатом, а є встановленим законом процесуальним строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, до закінчення судових дебатів Позивачем 13.12.2018 подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в які Позивачем включено 35362,73 грн. судового збору та 28000 грн. витрат на правову допомогу адвоката. Однак, відповідне платіжне доручення від 07.12.2018 № 2123 на суму 28000 грн. щодо їх сплати Позивачем на рахунок адвоката Нікітіни-Дудікової Г.Ю. було подано лише 30.01.2019 із клопотанням про стягнення з Відповідача цих коштів (та без клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку).

У той же час, Позивачем не було зазначено жодних причин щодо неможливості подання відповідного доказу понесення судових витрат одразу після 07.12.2018, в установлений законом строк до судових дебатів. Твердження Позивача щодо фактичного понесення витрат на правову допомогу лише після отримання повного тексту рішення суду є необґрунтованими, враховуючи оплату послуг, тобто, безпосереднє понесення таких витрат ще до відкриття провадження у справі. Крім того, обумовлення в договорі про надання правничої допомоги інших обставин та строків обчислення понесення витрат на таку допомогу не змінює встановленого законом порядку (ч. 8 ст. 129 ГПК України) для подання відповідних доказів.

Суд також вважає за необхідне наголосити, що в разі посилання стороною на поважність причин пропуску строку для вчинення певних дій, остання має долучити докази, що підтверджують такі обставини, що в протилежному випадку унеможливлює суд дійти висновку про дійсність та поважність викладених обставин. Так, у поданій 18.02.2019 заяві Позивач посилався на перебування адвоката Позивача у відпустці, як на неможливість звернення із такою заявою раніше, однак жодних доказів на підтвердження наведеного твердження до заяви додано не було.

За наведених обставин, оскільки, Позивачем не доведено поважність причин пропуску встановленого процесуального строку для подання доказів щодо розміру судових витрат на правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку в задоволенні заяви про поновлення такого строку відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 119, 129, 221, 233-235, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський агрохім" від 18.02.2019 у справі № 910/16522/18 про поновлення встановленого процесуального строку.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та підлягає оскарженню в передбаченому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків