РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2019Справа № 910/11798/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СОПРОМАТ"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АЛТАНА"

про стягнення 86 947,47 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача - Кузьмич С.О., за дов.

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СОПРОМАТ" до товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АЛТАНА" про стягнення 86 947,47 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 призначено розгляд справи № 910/11798/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по оплаті поставленого товару за Договором поставки №07-04/17 від 16.03.2016р., в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 70 394,22 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 11 365,29 грн - пеню, 3660,50 грн - інфляційні втрати, 1527,46 грн - 3 % річних.

29.01.19р. позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, в якій збільшив розмір інфляційних втрат до 5 966,77 грн, пені - 21 748,85 грн, 3 % річних - 1944,03 грн. Також позивачем заявлено про стягнення з відповідача 23 218,27 грн - витрати на послуги адвоката.

Відповідач щодо задоволення позову заперечував, вказуючи, що позивачем не підтверджено належними доказами наявність заборгованості у відповідача на суму 70 394,22 грн.

12.11.2018 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 70 394,22 грн суми основного боргу, в зв'язку зі сплатою суми основного боргу.

Позивачем подано клопотання про зменшення позовних вимог, в якому позивач зазначив про сплату відповідачем суми основного боргу.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

У судовому засіданні 05.02.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "СОПРОМАТ" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АЛТАНА" (покупець) укладено Договір поставки №07-04/17 від 07.04.2017 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність покупцеві товар, визначений у п. 1.2 даного Договору (надалі іменується «Товар»), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити визначений товар в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі.

У відповідності до п.1.2. Договору найменування товару, конкретний асортимент, кількість та комплектність товару визначається у видаткових накладних, які виконують функцію специфікації та є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з п.4.3. Договору загальна договірна ціна (ціна Договору) визначається загальною вартістю товару, поставленого продавцем покупцю протягом дії даного Договору згідно видаткових накладних, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.5.2. Договору розрахунок за товар здійснюється покупцем шляхом оплати авансу у розмірі 100 % від вартості товару, вказаного в рахунку-фактурі.

Як вбачається з матеріалів справи згідно видатковою накладною №2207 від 11.07.2017р. позивачем поставлено відповідачу товар на суму 187 049,45 грн.

Вказана видаткова накладна підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками, в зв'язку з чим приймається судом в якості належного доказу на підтвердження поставки товару.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що з урахуванням здійснення відповідачем часткової оплати вартості поставленого товару, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 70 394,22 грн.

Згідно платіжного доручення №366 від 09.11.2018р. відповідачем сплачено позивачу суму боргу в розмірі 70 394,22 грн., в зв'язку з чим суд, керуючись п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, вважає за можливе закрити провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 70 394,22 грн. суму основного боргу.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 5 966,77 грн - інфляційні втрати за період з грудня 2017 по жовтень 2018, 21 748,85 грн пені за період з 08.12.2017 по 08.11.2018, 1944,03 грн. - 3 % річних за період з 08.12.2017 по 08.11.2019.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, враховуючи відсутність контр розрахунку відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 5 966,77 грн - інфляційні втрати та 3 % річних в розмірі 1944,03 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.7.3.Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення за весь період прострочення.

Умовами пункту 7.3. Договору передбачено, що пеня нараховується за весь період прострочення, а відтак не обмежується 6-місячним строком для її нарахування.

Судом перевірено розрахунок пені за заявлений позивачем період, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача пеню в розмірі 21 748,85 грн.

Також відповідач просив суд зменшити суму пені, у зв'язку з тим, що заявлений до стягнення розмір пені є надмірно великим, позивачу не було завдано збитки, сума основного боргу сплачена відповідачем, порушення строків оплати відповідачем виникло в зв'язку з протиправними діями третьої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 №6-100цс14.

Разом з тим, суд зазначає, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), тощо.

Разом з тим, суд зазначає, що суми пені в заявленому розмірі не може вважатися надмірно великою, враховуючи суму основного боргу; сума основного боргу була сплачена відповідачем вже після звернення позивача з даним позовом до суду та з тривалим пропущенням строку оплати, оскільки поставка товару була здійснена 11.07.2017р.; порушення контрагентами відповідача своїх зобов'язань не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності.

Крім того, у зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання зі сплати вартості поставленого товару позивач був позбавлений права розпоряджатись своєю власністю (грошовими коштами, які в розумінні норм Цивільного кодексу України є його майном). Враховуючи наведене судом не вбачаються підстави для зменшення розміру штрафних санкцій, з огляду на що у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій судом відмовлено.

Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування витрат на послуги адвоката в розмірі 23 218,27 грн суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об'єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

11.04.2018р. між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Колт Партнерс» укладено Договір про надання юридичних послуг №11/04/2018-3 від 11.04.2018р., за умовами якого виконавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати, а клієнт - прийняти та оплатити юридичні послуги, надані виконавцем, пов'язані із представництвом інтересів клієнта щодо стягнення заборгованості з ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АЛТАНА".

Згідно платіжного доручення №95 від 14.01.2019 року позивачем сплачено на користь ТОВ «Колт Партнерс» 23 218,27 грн за надання юридичних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи представництво інтересів позивача у даній справі, в тому числі складання процесуальних документів, забезпечувалося адвокатами Мельничук І., Кузьмич С.О. на підставі виданих позивачем довіреностей.

Матеріали справи не містять доказів сплати вартості наданих адвокатських послуг адвокатам Мельничук І., Кузьмич С.О.; докази того, що вказані адвокати є працівниками ТОВ «Колт Партнерс» матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено понесення витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом, а відтак у задоволенні вимог про стягнення з відповідача 23 218,27 грн - витрат на послуги адвоката слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що відповідачем сплачено суму основного боргу після звернення позивача з даним позовом, судові витрати в частині позовних вимог, провадження по яким закрито, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Провадження у справі на суму 70 394 (сімдесят тисяч триста дев'яносто чотири) грн. 22 коп - закрити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АЛТАНА" (04214, м.Київ, вул. Героїв Дніпра, будинок 36, квартира 85, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СОПРОМАТ" (03048, м.Київ, вул.Медова, будинок 3, ) 5966 (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят шість) грн. 79 коп - інфляційні втрати, 21 748 (двадцять одну тисячу сімсот сорок вісім) грн. 92 коп - пеню, 1944 (тисячу дев'ятсот сорок чотири) грн. 03 коп - 3 % річних та 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 21.02.19