УХВАЛА

15 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 908/357/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Ловчикова Юрія Анатолійовича (далі - Підприємець)

на рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2018 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018

за позовом Підприємця

до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - фізична особа-підприємець Литвиненко Ігор В'ячеславович,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Підприємець звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 зі справи № 908/357/18; ухвалити нове рішення яким задовольнити позов.

Касаційна скарга Підприємця не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру було встановлено у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1 762 грн.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги немайновий характер спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 3 524 грн. [1 762 грн. х 200%].

Проте до касаційної скарги не додано доказів справи судового збору. У касаційній скарзі Підприємець зазначає про те, що касаційна скарга подавалася 05.01.2019 (субота), що є неробочим днем банківської системи України відповідно до регламенту роботи системи електронних платежів Національного банку України, що унеможливило сплату судового збору. Скаржник вказав, що судовий збір буде сплачено з 08.01.2019 - після того, як мине неробочий період банківської системи.

Станом на момент постановлення даної ухвали Підприємцем не подано до Касаційного господарського суду доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі та порядку.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що Підприємцю необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме - у сумі 3 524 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Рахунок отримувача: 6007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Підприємця на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Ловчикова Юрія Анатолійовича на рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 зі справи № 908/357/18 залишити без руху.

2. Надати фізичній особі-підприємцю Ловчикову Юрію Анатолійовичу строк для усунення недоліків касаційної скарги до 07 березня 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз'яснити фізичній особі-підприємцю Ловчикову Юрію Анатолійовичу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко