ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1013/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представників сторін: від позивача - Житнікова Т.А, за довіреністю, від відповідача - Кирса В.В., за довіреністю, Маковський П.М. особисто, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Черкаської міської ради до фізичної особи-підприємця Маковського Петра Михайловича про стягнення 1242576 грн 70 коп збитків,

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада пред'явила позов до фізичної особи-підприємця Маковського Петра Михайловича про стягнення збитків за фактичне користування земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею у розмірі 1242576 грн 70 коп на користь міського бюджету м. Черкаси. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.02.2018 та від 05.04.2018. Земельна ділянка на якій розміщений даний об'єкт нерухомого майна відповідача, належить позивачу, водночас використовується відповідачем без правоустановчих документів, він не сплачує будь якої плати за користування нею. Рішенням міської ради від 09.02.2012 відповідачу було затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право користування земельною ділянкою та зобов'язано укласти договір оренди землі з Черкаською міською радою, проте станом на день подачі позовної заяви, відповідач не уклав договір оренди землі з Черкаською міською радою, що призвело до спричинення міській раді, як власнику землі збитків, які позивач просить стягнути з відповідача.

16.11.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що він з дотриманням порядку, визначеного законодавством, вжив належні та передбачені заходи щодо укладення договору оренди земельної ділянки відповідно до рішення Черкаської міської ради №3-635 від 09.02.2012, проте міська рада не вчинила ніяких дій для укладення договору оренди землі з ним. Відповідач стверджує, що саме на його вимогу позивачем було направлено проект договору оренди, який він підписав та повернув міській раді. Аналогічні дії вчинялися підприємцем і щодо інших варіантів проекту договору. Відповідач належним чином оформив ці договори та повернув оформлені примірники позивачу, які не були надані відповідачу підписаними від імені орендодавця. Саме дії позивача позбавили Маковського П.М. отримати документ, який би підтвердив його право користування земельною ділянкою, здійснити його державну реєстрацію та правомірно користуватися земельною ділянкою. Відповідач також не погодився із розрахунком нарахованих збитків, їх розміром та порядком визначення, зазначаючи, що строк на нарахування збитків позивачем застосовано без врахування загальних вимог щодо позовної давності, просив повністю відмовити у позовних вимогах Черкаської міської ради, у зв'язку з відсутності його вини у вказаних порушеннях.

У судовому засіданні 30.01.2019 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, судом встановлено, що в результаті перемоги на аукціоні з реалізації заставного майна Маковський Петро Михайлович став власником незавершеного будівництва адміністративно-торгівельного комплексу «Рось», яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на це майно, яке видане приватним нотаріусом 20.07.2009 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.07.2009. З метою оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розміщений зазначений об'єкт нерухомості, 28.05.2010, відповідач подав до Черкаської міської ради заяву з проханням оформити право користування земельною ділянкою площею 9323 кв м під незавершене будівництво за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Черкаської міської ради від 09.02.2012 №3-635 «Про надання фізичній особі-підприємцю Маковському Петру Михайловичу земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою фізичній особі-підприємцю Маковському Петру Михайловичу за вказаною адресою. Вирішено надати йому земельну ділянку площею 0,9323 га на 49 років під незавершене будівництво адміністративно-торгового комплексу «Рось» за рахунок земель ЗАТ «Рось». За основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови. За функціональним призначенням земельна ділянка віднесена до земель комерційного використання. Відповідно до пункту 3.1 вищезазначеного рішення, було зобов'язано фізичну особу-підприємця Маковського П.М. протягом двох місяців з дати прийняття рішення укласти договір оренди землі з позивачем, здійснити його державну реєстрацію та надати один примірник Черкаській міській раді. Доручено управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування протягом місяця з дати прийняття рішення видати заявнику чи особі, яка діє від його імені, рішення та проект договору оренди землі під підпис або направити листом з повідомленням, а також покладено на вказаний орган контроль за укладенням договору оренди та його державною реєстрацією (пункти 4, 5 Рішення).

У зв'язку з неотриманням від управління земельних ресурсів департаменту містобудування будь-яких документів, 28.05.2015 відповідач звернувся до виконавчого комітету Черкаської міської ради із заявою про надання йому копії рішення Черкаської міської ради №3-635 від 09.02.2012 та проекту договору оренди земельної ділянки.

У відповідь на заяву відповідача, позивач направив йому листа №6877-01-9 від 09.06.2015 у якому вказав, що для укладення договору оренди земельної ділянки та складання проекту даного договору відповідачу слід звернутись з відповідним клопотанням до Черкаської міської ради, яке має бути подано до центру надання адміністративних послуг департаменту управління справами Черкаської міської ради. До цього листа позивач додав бланк заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою зразка (В-АП-08-15) (а.с.72).

Після отримання від позивача проекту договору оренди земельної ділянки, відповідач у листі від 30.09.2015 вказав, що наданий міською радою проект договору оренди не містить підпису уповноваженої особи орендодавця, до листа відповідач долучив протокол розбіжностей, який він разом з підписаними 3-ма примірниками договору оренди направив позивачу. Не отримавши якої-небудь відповіді від позивача підприємець Маковський П.М. знову направив Черкаській міській раді листа від 23.10.2015 №12375-01.25, у якому повідомив відповідача про те, що ним не отримано у визначений законом строк протягом двадцяти днів відповіді на його пропозиції стосовно розбіжностей, і що у такому випадку розбіжності, що залишилися неврегульованими вважаються прийнятими, тому запропонував оформити договір належним чином та один екземпляр повернути орендарю.

У листі від 09.11.2015 відповідач надав згоду на пропозицію позивача від 23.10.2015 про передачу суперечностей щодо пунктів договору оренди на розгляд суду. Одночасно у листах від 01.10.2015 та від 16.11.2015 відповідач просив позивача надати дозвіл на поділ земельної ділянки по АДРЕСА_1 у м. Черкаси (а.с.22, 25).

11.01.2016 Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради повторно направив відповідачу для підписання проект договору оренди (а.с.27), у відповідь 29.01.2016 підприємець Маковський П.М. повернув позивачу підписаний договір оренди землі та протокол розбіжностей з листом від 28.01.2016 №8/1 (а.с.79).

Листом від 28.11.2016 №14317-01-25 Департамент архітектуру та містобудування Черкаської міської ради повідомив відповідачу, що поділ земельної ділянки можливий тільки після набуття ним права користування зазначеною земельною ділянкою на законних підставах, а разом з листом від 11.12.2017 №4999-01-25 вказаний департамент знову направив відповідачу проект договору оренди для ознайомлення та підписання (а.с.28-32).

У листі від 03.01.2018 №01 відповідач повідомив Черкаській міській раді, що ознайомившись з проектом договору, зазначає, що не в змозі сплачувати орендну плату у розмірі 354588 грн 19 коп, тому просить надати погодження на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

На адресу підприємця Маконвського П.М. позивачем направлялися листи-повідомлення від 21.09.2017 № 3775-01-25, від 18.10.2017 № 4199-01-25, від 05.04.2018 №1328-01-25 про проведення засідання комісії з питання визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, на які відповідач не з'являвся.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.06.2018 №453 затверджено Акт від 18.04.2017 №2-2018 про визначення збитків власнику землі фізичній особі-підприємцю Маковському П.М. за час фактичного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (за період з 01.04.2015 до 31.03.2018) на суму 1242576 грн 79 коп. Пунктом 2 даного рішення визначено, що зазначену суму збитків відповідач повинен відшкодувати не пізніше одного місяця після затвердження виконавчим комітетом Черкаської міської ради акту Комісії. Розрахунок збитків проведений з урахуванням даних проведеної перевірки та керуючись Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» Комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва у м. Черкаси. У зазначеному Акті було визначено розмір збитків у вигляді неодержаного Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування відповідачем земельною ділянкою кадастровим номером НОМЕР_1 у м. Черкаси по АДРЕСА_1, площею 0,9323 га за період з 01.0402015 по 31.03.2018 розмір вирахуваних збитків склав 1242576 грн 70 коп.

Позивач вважає, що протиправність поведінки відповідача полягає у використанні останнім земельної ділянки без належного оформлення права користування нею та в ухиленні від сплати орендної плати відповідно до норм Податкового кодексу України, що позбавляє позивача, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід у вигляді орендної плати. За інформацією Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради, відповідач станом на 04.07.2018 збитки у добровільному порядку не відшкодував. Позивач стверджує, що у відповідача не існувало об'єктивних перешкод щодо укладення договору оренди з Черкаською міською радою, тому просить завдані позивачеві збитки у розмірі 1242576 грн 70 коп стягнути з відповідача.

Предметом спору у даній справі є вимога Черкаської міської ради про стягнення з фізичної особи-підприємця Маковського Петра Михайловича збитків у вигляді неодержаного доходу за час фактичного користування земельною ділянкою, на якій розмішений об'єкт нерухомості, що належить відповідачу на праві власності. Судом встановлено, що відповідач, як власник об'єкту незавершеного будівництва, набувши право власності на нерухоме майно, відповідно до статті 120 ЗК України набув право користування земельною ділянкою на якій розміщений цей об'єкт нерухомості. З метою оформлення свого права на землекористування відповідач звернувся до власника землі з проханням надати земельну ділянку у користування на правах оренди.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, визначений у статті 123 ЗК України, та передбачає, зокрема, прийняття відповідного рішення органами місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, згідно з статей 124 ЗК України здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Згідно статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно з пунктом 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває у державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком. Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки. Проте, як встановлено судом договір оренди між орендарем та орендодавцем укладений не був. У пункті «д» частини 1 статті 156 ЗК України визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Статтею 157 ЗК України визначено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» був затверджений відповідний Порядок за яким власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. У цьому Порядку передбачено, що з метою визначення розміру збитків Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад створюються відповідні комісії, результати роботи яких оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Згідно цього Порядку, серед іншого, до відшкодування підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Визначення поняття збитків міститься, зокрема, у статті 22 Цивільного кодексу України, згідно з якою особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Зазначена норма кореспондується з положеннями статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Як зазначено у статті 1 статті 225 ГК до складу збитків, що підлягають відшкодуванню, серед іншого, входить неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, що зазнала збитків, мала право розраховувати в разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Умови і порядок відшкодування збитків, визначений у статті 226 ГК України, згідно з якою учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов'язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків. Аналогічні положення викладені також у частині 4 статті Цивільного кодексу України (ЦК України), якою встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) повинні враховуватися заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Ця норма зобов'язує кредитора своєчасно отримувати докази щодо здійснення конкретних заходів для забезпечення отримання доходів (укладення відповідних договорів тощо). Це положення орієнтує потерпілу сторону на необхідність доведення фактів, які б підтверджували, що потерпілий кредитор дійсно планував отримати відповідні доходи, все зробив для їх отримання, мав для цього всі можливості і неодмінно отримав би такий доход, якби зобов'язання було виконано належним чином.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, згідно зазначеної норми права цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Отже, з урахуванням наведених правових норм суд прийшов до таких висновків, що відповідач набувши право на користування земельною ділянкою в силу цивільного закону був зобов'язаний отримати відповідний правовстановлюючий документ, який би посвідчував це право, у даному випадку - договір оренди. Натомість, враховуючи положення статті 123 ЗК України та пункти 4, 5 Рішення Черкаської міської ради від 09.02.2012 №3-635 «Про надання фізичній особі-підприємцю Маковському Петру Михайловичу земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1» щодо доручення управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування протягом місяця з дати прийняття рішення видати заявнику чи особі, яка діє від його імені, рішення та проект договору оренди землі під підпис або направити листом з повідомленням, а також покладення на вказаний орган контролю за укладенням договору оренди та його державною реєстрацією, для реалізації права відповідача на оформлення свого права, суд встановив необхідність вчинення певних дій самим позивачем. Із наданих відповідачем доказів суд вважає, що відповідач вживав залежні від нього заходів для оформлення прав на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства, що вказує про відсутність протиправної поведінки відповідача, тоді як позивачем не надано належних доказів на підтвердження виконання ним дій, спрямованих на оформлення за відповідачем права користування земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач неодноразово звертався до Черкаської міської ради з проханням направити йому примірник договору оренди та двічі повертав його з протоколом розбіжностей, які не були розглянуті позивачем. Загальний порядок укладання господарських договорів, урегульований у статті 181 ГК України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Отже, отримавши підписаний договір оренди з протоколом розбіжностей Черкаська міська рада повинна була розглянути його та у випадку недосягнення згоди з пропозиціями відповідача передати спір на розгляд суду, проте, позивач навіть отримавши згоду на передачу спору до суду не виконав вимоги закону, не розглянув протокол розбіжностей та не надав відповідачу проект договору оренди. Тобто, своїми діями допустив спричинення збитків, в частині отримання доходу, у якості орендних платежів на підставі договору оренди.

Згідно з частиною 3 статті 226 ГК України сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше. Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру втраченої вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Отже, незважаючи на те що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди теж повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби друга сторона виконала свої зобов'язання належним чином.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наданий суду розрахунок збитків, який міститься в Акті від 18.04.2017 №2-2018 про визначення збитків власнику землі фізичній особі-підприємцю Маковському П.М. за час фактичного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (за період з 01.04.2015 до 31.03.2018) на суму 1242576 грн 79 коп. Так, позивачем при здійсненні розрахунку збитків, розрахунковою величиною була використана нормативно-грошова оцінка вартості спірної земельної ділянки (яка за приписами частини 5 статті 5 Закону України «Про оцінку земель» використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також при розробленні показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання й охорони земель). Водночас, розраховуючи суму отриманого доходу, який би міська рада отримала при укладенні договору оренди, нею за період розрахунку збитків за 2015, 2016, 2017 роки застосовувалась нормативно-грошова оцінка спірної земельної ділянки, яка була визначена станом на 2017 рік, що не відповідає дійсній вартості земельної ділянки за ці роки, а тому не може відповідати дійсним обставинам та свідчити про правильність нарахування збитків. Суд не бере до уваги посилання відповідача щодо недотримання позивачем при розрахунку збитків відповідачу строків позовної давності, оскільки встановив відсутність дій відповідача, які б спричинили завдання збитків Черкаській міській раді.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи те, що позивачем не доведено та належними доказами не підтверджено те, що діями відповідача йому були спричинені збитки у вигляді упущеної вигоди, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Черкаської міської ради до фізичної особи-підприємця Маковського Петра Михайловича.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 14.02.2019

Суддя О.І.Кучеренко