УХВАЛА

21 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 909/543/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Будинкевича Миколи Степановича на постанову Західного апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №909/543/17

за позовом Долинської міської ради Івано-Франківської області

до Фізичної особи-підприємця Будинкевича Миколи Степановича

про зобов'язання демонтувати тимчасову споруду та повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 Фізична особа-підприємець Будинкевич Микола Степанович подав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №909/543/17.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються.

У вступній та прохальній частині касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Будинкевича Миколи Степановича міститься вимога про скасування постанови Західного апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі № 909/543/17.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень по справі №909/543/17, таке судове рішення, як постанова Західного апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018, що оскаржується Фізичною особою-підприємцем Будинкевичем Миколою Степановичем по даній справі, господарським судом апеляційної інстанції не приймалось.

Водночас, із змісту касаційної скарги вбачається, що вимоги та пояснення скаржника зводяться до оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2018 про відмову у поновленні строку на подання скарги на дії ДВС та залишення скарги на дії ДВС без розгляду у справі №909/543/17.

Отже, подана Фізичною особою-підприємцем Будинкевичем Миколою Степановичем касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України щодо її змісту, а саме щодо правильного зазначення скаржником судових рішень, які є предметом касаційного оскарження, у вступній та прохальній частинах касаційної скарги.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ураховуючи викладене, оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а прохальна частина поданої касаційної скарги не містить однозначної інформації про те, з якими саме судовими рішеннями не згоден її заявник, касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Будинкевича Миколи Степановича підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків щодо змісту поданої ним касаційної скарги, шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги, а також докази надіслання її копії іншим учасникам справи.

Крім того, пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Приписами пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з частиною 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Поряд із цим, у касаційній скарзі Фізична особа-підприємець Будинкевич Микола Степанович зазначає, що він звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, інвалід війни.

На підтвердження вказаного, до матеріалів касаційного провадження Фізичною особою-підприємцем Будинкевичем Миколою Степановичем додано копію посвідчення інваліда ІІ групи Серії Б №076668, яка у порушення частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України не засвідчена належним чином, а тому не може бути прийнята судом, як належний доказ на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

Тому, Фізичній особі-підприємцю Будинкевичу Миколі Степановичу необхідно надати до суду документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, засвідчений належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме, подати до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу, докази надіслання її копії іншим учасникам справи, а також надати належним чином засвідчений документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Будинкевича Миколи Степановича на постанову Західного апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №909/543/17 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Суховий В.Г.