РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3205/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема" (м. Харків)
до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (м. Київ), в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (м. Харків)
про стягнення 9661850,87 грн,
за участю представників:

позивача - адв. ОСОБА_1 (довіреність від 05.09.2018);

відповідача - адв. ОСОБА_2 (довіреність від 29.12.2018);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема" (надалі - позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву №3/11-18 від 22.11.2018 до Акціонерного товариства "Укртрансгаз", в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (надалі - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на свою користь основний борг - 8541864,96 грн, 3% річних - 271741,05 грн та збитки з урахуванням індексу інфляції - 848244,86 грн, а всього 9661850,87 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати отриманого обладнання та виконаних робіт за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.11.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Цією ухвалою вирішено розглядати справу №922/3205/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.12.2018 о 12:00 год, про що повідомлено учасників справи.

06.12.2018 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що за своїм змістом зобов'язання відповідача щодо оплати за договором не є простроченим, застосування санкцій за начебто несвоєчасне виконання відповідачем умов договору є безпідставним та необґрунтованим, а отже неправомірним, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Зобов'язання відповідача в частині сплати коштів за договором не були виконані внаслідок незалежних від нього причин, що полягали у недостатності грошових коштів для виконання витратної частини фінансового плану відповідача на 2017 - 2018 роки, в тому числі грошових зобов'язань за договором, що відповідно виключало та виключає наявність підстав для задоволення вимог позивача.

18.12.2018 позивач надав письмове уточнення позовних вимог, в якому не уточнив редакцію позовних вимог та нічого не просить, а надає пояснення.

21.12.2018 протокольною ухвалою суду зазначене уточнення позивача прийнято судом як пояснення по справі.

21.12.2018 ухвалою суду було повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 21.01.2019 об 11:30 год.

16.01.2019 позивач надав додаткове уточнення позовних вимог, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" Філія "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" заборгованість у сумі 8541864,96 грн, 3% річних - 271741,05 грн, збитки з урахуванням індексу інфляції - 848244,86 грн. Всього 9661850,87 грн, судового збору у сумі 144927,76 грн.

21.01.2019 протокольною ухвалою додаткове уточнення позивачем позовних вимог прийнято до розгляду як письмове пояснення.

21.01.2019 ухвалою Господарського суду Харківської області було повідомлено учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.02.2019 о 14:00 год.

06.02.2019 в судовому засіданні була оголошена перерва до 13.02.2019 о 12:30 год, про що ухвалою суду від 06.02.2019 повідомлено сторін.

13.02.2019 у судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні від 13.02.2019 заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

31.08.2016 між позивачем та відповідачем був укладений договір про закупівлю робіт № (надалі - договір), за яким підрядник (позивач) зобов'язується виконати роботи "Капітальний ремонт автоматичної пожежної сигналізації приміщень Дніпропетровського проммайданчика Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)", а замовник (відповідач) - прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 1.2 договору склад та обсяги робіт, які підлягають закупівлі за даним договором визначені договірною ціною (додаток №2), що є невід'ємною частиною договору.

Зміст і строки виконання робіт визначаються Календарним планом (додаток №1), що є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 1.3 договору обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Пунктом 3.1 вказаного договору сторони визначили, що ціна договору становить 11123598,96 грн, у тому числі ПДВ (20%) - 1853933,16 грн.

Відповідно до п. 3.2, 3.2 договору ціна договору є кінцевою і не може бути збільшена. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 4.1 договору оплата проводить шляхом перерахування коштів замовником на розрахунковий рахунок підрядника, що вказаний в реквізитах договору.

Пунктом 4.2 договору сторони узгодили умови оплати: оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання акту виконаних робіт по кожному етапу (Форма КБ-2в, КБ-3) або за фактом поставки обладнання або матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Відповідно до п. 5.1 договору строк виконання робіт: з дати укладення договору до 30.06.2017.

Згідно з п. 10.1 договору строк дії договору: договір набуває чинності з дати його укладення та діє до 27.12.2017.

В додатковій угоді №1 від 08.09.2016 до договору сторони узгодили, в якій частині покласти на начальника Запорізького ЛВУМГ УМГ "Харківтрансгаз" функції замовника по договору.

Додатковою угодою №3 від 05.07.2017 до договору сторони внесли зміни до договору, а саме визначили, що строк виконання робіт: з дати укладання договору до 30.09.2017, та строк дії договору: договір набирає чинності з дати його укладання та діє до 29.03.2018.

Додатком №1 до договору, із змінами, внесеними додатковою угодою №3 від 05.07.2017, Календарний план виконання робіт "Капітальний ремонт автоматичної пожежної сигналізації приміщень Дніпропетровського проммайданчика Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)" передбачені терміни поставки підрядником обладнання, виконання будівельних робіт та виконання пусконалагоджувальних робіт.

Як свідчать матеріали справи, всього за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 позивачем поставлено обладнання та виконано робіт на загальну суму 10871629,69 грн, що також визначено сторонами в актах звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016 по 30.11.2017, та за період з 01.01.2018 по 29.11.2018.

Відповідач частково оплатив вартість поставленого обладнання та виконаних позивачем робіт в загальній сумі 2329764,73 грн, що підтверджується копіями банківських виписок з особового рахунку позивача від 27.12.2016 та від 24.01.2017.

Після спливу строку, передбаченого п. 4.2 договору, відповідач не оплатив решту вартості поставленого обладнання та виконаних позивачем робіт в загальній сумі 8541864,96 грн.

Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача щодо сплати боргу листами №29-08/29Л від 29.08.2017, №06-09/2Л від 06.09.2017, у тому числі, по договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016.

Відповідач надав відповідь №4253/07 від 12.09.2017 щодо складної ситуації по оплаті заборгованості по договорах.

26.09.2017 позивач надав відповідачу лист №26-09/22Л щодо заборгованості з оплати договорів, на яку у відповіді №2101вих-17-1180 від 04.12.2017 відповідач вказав, що кошти на оплату заборгованості, зокрема, за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 передбачені в фінансовому плані 2017 року.

08.12.2017 позивач надіслав відповідачу претензію №1/12-17 від 08.12.2017, в якій вимагав негайно сплатити заборгованість за договором в сумі 6342712,54 грн, про що свідчать копії фіскального чеку від 08.12.2017 та опису вкладення від 08.12.2017.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не сплатив решту вартості поставленого обладнання та вартості виконаних робіт, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість в сумі 8541864,96 грн за видатковими накладними №РН-0000007 від 22.02.2017 на суму 5140800,00 грн, №РН-0000022 від 12.05.2017 на суму 1183250,64 грн, №РН-0000025 від 31.05.2017 на суму 5412,00 грн та за актами приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року від 31.05.2017 на суму 13249,90 грн, за червень 2017 року на суму 30283,72 грн, за липень 2017 року від 31.07.2017 на суму 67821,07 грн, за вересень 2017 року від 29.09.2017 на суму 1429163,84 грн, за жовтень 2017 року від 27.10.2017 на суму 671883,79 грн, що підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та засвідчені відбитками печаток обох підприємств.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України, ст. 174 ГК України.

Відповідно до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язок.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Договір про закупівлю робіт № від 31.08.2016, укладений між позивачем та відповідачем є змішаною формою договору, а саме за своєю правовою природою він є договором поставки обладнання, матеріалів та договором підряду

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 837 ЦК України по договору підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу по замовленню іншої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти і оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Частиною 1 статті 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний уплатити підряднику обумовлену ціну після остаточної здачі роботи при умові, що робота виконана належним чином і в узгоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не оплатив решту вартості поставленого обладнання та прийнятих робіт в загальній сумі 8541864,96 грн у строк, передбачений п. 4.2 договору.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошових зобовязань.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 271741,05 грн та збитки з урахуванням індексу інфляції в сумі 848244,86 грн.

Виходячи з положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних це не санкції, а спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора внаслідок знецінення грошових коштів у звязку з інфляційними процесами та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.02.2015 у справі №33/234-10 та у постановах Верховного Суду України від 08.11.2010 у справі №4/719 і від 15.11.2010 у справі №4/270д.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобовязання чітко визначені у статті 617 ЦК України.

Так особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судом відхиляються доводи відповідача про те, що його зобов'язання в частині сплати коштів за договором не були виконані внаслідок незалежних від нього причин, які полягали у недостатності грошових коштів для виконання витратної частини фінансового плану відповідача на 2017 - 2018 роки, в тому числі грошових зобов'язань за договором, оскільки згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, ч. 2 ст. 218 ГК України та ч. 2 ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), а саме, у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00), Суд у пункті 26 вказаного рішення зазначив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Отже відсутність коштів не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

Таким чином, відсутність коштів не може бути підставою для його звільнення від виконання зобов'язання по оплаті вартості поставленого обладнання та вартості наданих робіт за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016.

Твердження відповідача про те, що зобов'язання по оплаті за договором не є простроченим є необґрунтованим та спростовується п. 4.2 договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016, в якому чітко визначено строк на оплату виконаних робіт та за вартість поставленого товару.

Надання та обсяг виконаних позивачем згідно умов укладеного між сторонами договору не спростовано та не заперечується відповідачем у справі, а отже у матеріалах справи наявні докази належного виконання позивачем договору на загальну суму 8541864,96 грн.

Наявність заборгованості в сумі 8541864,96 грн підтверджується актами звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016 по 30.11.2017, та за період з 01.01.2018 по 29.11.2018, підписаним уповноваженими представниками сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 в сумі 8541864,96 грн, 3% річних в сумі 271741,05 грн та збитків з урахуванням індексу інфляції в сумі 848244,86 грн.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 173, 174, 179, 193, 218, 317 ГК України, ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 617, 625, 629, 692, 712, 837, 849, 853, 854 ЦК України, ст. 2, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 165, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1. Код ), в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А. Код ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема" (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 21/23. Код ) заборгованість за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 в сумі 8541864,96 грн, 3% річних в сумі 271741,05 грн, інфляційні в сумі 848244,86 грн та судовий збір в сумі 144927,76 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційного скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 25.02.2019 р.

Суддя ОСОБА_3