ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року справа № 925/85/19 м. Черкаси

За позовом фізичної особи - підприємця Жерносекова Дмитра Дмитровича

до дочірнього підприємства "Агрофірма "Іскра"

про стягнення 10733 грн. 58 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не явилися;

від відповідача: не явилися.

Фізична особа - підприємець Жерносеков Дмитро Дмитрович (далі також - позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до дочірнього підприємства "Агрофірма "Іскра" (далі також - відповідач) про стягнення 76733 грн. 58 коп. заборгованості за укладеним між сторонами договором про виконання агротехнічних робіт від 05.09.2018 №20, у тому числі: 66000 грн. 00 коп. основного боргу за виконані агротехнічні роботи, 6900 грн. 16 коп. пені та 3833 грн. 42 коп. двадцять процентів річних.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 1921 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору та 4000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовна заява фізичної особи - підприємця Жерносекова Дмитра Дмитровича містить клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за укладеним між сторонами договором про виконання агротехнічних робіт від 05.09.2018 №20 щодо оплати виконаних позивачем агротехнічних робіт з внесенню засобів захисту рослин на землях сільськогосподарського призначення відповідача.

Ухвалою від 21.01.2019 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у цій справі, задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначив розгляд справи у судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 19.02.2019 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив відповідачу строки для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

07 лютого 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог з 76733 грн. 58 коп. до 10733 грн. 42 коп., якою він просив стягнути з відповідача на свою користь лише 6900 грн. 16 коп. пені та 3833 грн. 42 коп. двадцять процентів річних.

Господарський суд прийняв вказане зменшення позивачем розміру позовних вимог.

Сторони були належним чином повідомлені господарським судом про дату, час і місце засідання суду, призначеного на 12 год. 00 хв. 19.02.2019, проте сторони чи їх представники у це судове засідання не явилися. Позивач заявив клопотання про розгляд справи без його участі та його представника. Відповідач не повідомив суд про причини неявки, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2018 року позивач як виконавець та відповідач як замовник уклали між собою договір про виконання агротехнічних робіт №20 (далі - договір №20), згідно з п. 1.1, п. 1.2 та п. 2.1.8 якого замовник доручив, а виконавець узяв на себе зобов'язання виконати агротехнічні роботи з внесення засобів захисту рослин на землях сільськогосподарського призначення замовника, а саме: десикацію соняшника на площі 550 га, з 06.09.2018 по 10.09.2018, вартістю 120 грн. за 1 га., а замовник зобов'язався своєчасно прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 3.3 договору №20 встановлено, що оплата виконується не пізніше 10 банківських днів з дня прийняття робіт згідно з актом (ами) приймання-здачі виконаних робіт.

У п. 4.2 договору №20 його сторони передбачили, що за прострочення виконання зобов'язання винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення.

Згідно з п. 4.3 договору №20 у випадку якщо прострочення платежу триватиме більше одного місяця, виконавець матиме право додатково стягнути з замовника 20% річних від простроченої суми за весь період прострочення (ст. 625 ЦК України).

У вересні 2018 року позивач на виконання договору №20 у період з 07.09.2018 по 08.09.2018 виконав агротехнічні роботи, а саме десикацію соняшника на площі 550 га загальною вартістю 66000 грн. 00 коп., що підтверджується підписаним позивачем та відповідачем актом приймання-передачі виконаних робіт від 17.09.2018 за договором №20.

Відповідач станом на 14.01.2019 - день підписання позивачем позовної заяви борг за виконані за договором №20 агротехнічні роботи у сумі 66000,00 грн. не оплатив, чим порушив права позивача на своєчасне одержання вказаної плати за виконані роботи.

За порушення встановленого п. 3.3 договору №20 строку оплати виконаних робіт позивач на підставі п. 4.2 та п. 4.3 договору №20 та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у нарахував відповідачу до сплати на суму боргу 66000 грн. 00 коп. за період прострочення з 01.10.2018 по 14.01.2019 відповідно 6900 грн. пені та 3833 грн. 42 коп. двадцять процентів річних.

На день прийняття господарським судом цього рішення стягувані суми пені та двадцять процентів річних відповідач позивачу не сплатив.

У розрахунках стягуваних сум пені та двадцяти процентів річних позивач неправильно визначив дату початку періоду прострочення в оплаті виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.3 договору №20 відповідач зобов'язаний був оплатити виконані позивачем роботи не пізніше 10 банківських днів з дня прийняття робіт згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт від 17.09.2018.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже передбачені п. 3.3 договору №20 десять банківських днів припадають на період з 18.09.2018 по 01.10.2018 включно, враховуючи, що вихідні дні 22, 23, 29 і 30 вересня 2018 не є банківськими днями. Тобто першим днем початку періоду прострочення в оплаті виконаних робіт є 02.10.2018.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач порушив встановлений договором №20 строк оплати виконаних позивачем агротехнічних робіт і тим самим порушив права позивача на своєчасне одержання плати за виконані ним роботи.

Отож позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь передбачені п. 4.2 та п. 4.3 договору №20 пеню та двадцять процнетів річних.

Відповідно до умов договору №20, з урахуванням фактичних обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором, правильно визначеної дати початку прострочення в оплаті виконаних робіт, позивач за 105 днів прострочення з 02.10.2018 по 14.01.2019 в оплаті боргу в сумі 66000,00 грн. має право на стягнення з відповідача передбачених п. 4.2 та п. 4.3договору №20 пені у сумі 6835 грн. 07 коп. і двадцять відсотків річних у сумі 3797 грн. 26 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволення лише в частині стягнення 6835 грн. 07 коп. пені та 3797 грн. 26 коп. двадцяти процентів річних.

Позивач за квитанцією від 15.01.2019 №83 при поданні позову сплатив 1921 грн. 00 коп. судового збору.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, надану йому адвокатом Слободянюком І.В. в розмірі 4000 грн. 00 коп., позивач надав господарському суду ордер від 14.01.2019 серія ЧК №57693, договір про надання правничої допомоги від 25.11.2018 №2, рахунок-фактуру, акт надання професійної правничої допомоги від 15.01.2018 №2 з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Слободянюком І.В., і квитанцію до прибуткового касового ордеру від 15.01.2019 №2 на одержання адвокатом Слободянюком І.В. від позивача 4000 грн. 00 коп.

За оцінкою господарського суду перелічені вище докази надання позивачу професійної правничої допомоги, розміру витрат на неї і здійснення позивачем витрат на оплату такої допомоги у сумі 4000 грн. 00 коп. відповідають вимогам частин 2 та 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України і є достатніми для цілей розподілу таких судових витрат у цій справі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із частковим задоволенням позову понесені позивачем витрати на оплату судового збору і професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, а саме 1902 грн. 88 коп. витрат на сплату судового збору і 3962 грн. 26 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства "Агрофірма "Іскра" (вул. Комсомольська, 7, с. Броварки, Золотоніський район, Черкаська область, 19712, ) на користь фізичної особи - підприємця Жерносекова Дмитра Дмитровича (АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) - 6835 грн. 07 коп. (шість тисяч вісімсот тридцять п'ять гривень 07 коп.) пені, 3797 грн. 26 коп. (три тисячі сімсот дев'яносто сім гривень 26 коп.) двадцять процентів річних, 1902 грн. 88 коп. (одна тисяча дев'ятсот дві гривні 88 коп.) витрат на сплату судового збору і 3962 грн. 26 коп. (три тисячі дев'ятсот шістдесят дві гривні 26 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено25.02.2019.

СУДДЯ М.В. Дорошенко