ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019

м. Дніпро

Справа № 904/5515/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE", м. Хмельницький

до Приватного підприємства "САРМАТ", смт. Широке, Широківський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 150 345,83 грн., з яких: основний борг в сумі 134 001,05 грн., 15 % річних в сумі 4166,60 грн., пеня в сумі 9969,98 грн., індекс інфляції 2208,20 грн. (за договором поставки №U31583 від 01.08.2018)

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "САРМАТ" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 150 345,83 грн., з яких: основний борг в сумі 134 001,05 грн., 15 % річні в сумі 4166,60 грн., пеня в сумі 9969,98 грн., індекс інфляції 2208,20 грн. (за договором поставки №U31583 від 01.08.2018)

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення її доводів.

01.08.2018 між сторонами укладено договір поставки № U31583.

У період з серпня 2018 по вересень 2018 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 135 489,80 грн., що підтверджується накладними, а саме:

- № UАUD3_180031987 від 13.08.2018 на суму 65572,18 грн.; кінцевий строк розрахунку до 12.09.2018;

- № UАUD3_180032137 від 14.08.2018 на суму 3715,25 грн.; кінцевий строк розрахунку до 13.09.2018;

- № UАUD3_180032298 від 15.08.2018 на суму 7456,16 грн.; кінцевий строк розрахунку до 14.09.2018;

- № UАUD3_180032426 від 16.08.2018 на суму 6692,83 грн.; кінцевий строк розрахунку до 15.09.2018;

- № UАUD3_180032533 від 16.08.2018 на суму 3553,34 грн.; кінцевий строк розрахунку до 15.09.2018;

- № UАUD3_180032423 від 16.08.2018 на суму 5021,95 грн.; кінцевий строк розрахунку до 15.09.2018;

- № UАUD3_180032695 від 17.08.2018 на суму 10061,23 грн.; кінцевий строк розрахунку до 16.09.2018;

- № UАUD3_180032758 від 18.08.2018 на суму 10672,72 грн.; кінцевий строк розрахунку до 17.09.2018;

- № UАUD3_180032962 від 20.08.2018 на суму 1901,40 грн.; кінцевий строк розрахунку до 19.09.2018;

- № UАUD3_180032225 від 22.08.2018 на суму 1575,05 грн.; кінцевий строк розрахунку до 21.09.2018;

- № UАUD3_180035586 від 31.08.2018 на суму 3585,12 грн.; кінцевий строк розрахунку до 30.09.2018;

- № UАUD3_180036239 від 04.09.2018 на суму 11247,83 грн.; кінцевий строк розрахунку до 04.10.2018;

- № UАUD3_180036206 від 04.09.2018 на суму 4434,74 грн.; кінцевий строк розрахунку до 04.10.2018.

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати товару на суму 134 001,05 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань позивач нарахував відповідачу:

-          пеню у розмірі 9969,98 грн. (за період з 13.09.2018 по 30.11.2018);

-           15 % річних у розмірі 4166,60 грн. (за період з 13.09.2018 по 30.11.2018);

-          індексу інфляції у розмірі 2208,20 грн. ( за період з серпня по вересень 2018).

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018 справу №904/5515/18 передано судді Петренко Наталії Едуардівні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 вказана позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

28.12.2018 на виконання зазначеної ухвали позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 22.01.2019; відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Господарський суд констатує, що належним чином засвідчена копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, яка була надіслана на адресу відповідача 09.01.2019 та отримано відповідачем 06.02.2019, що підтверджується поштовим повідомленням № 150 (арк. справи 100).

Відзив на позов не надано.

У разі ненадання відзиву, заперечень, пояснень, відповіді на пояснення, клопотань, заяв, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019 відкладено розгляд справи; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 14.02.2019.

23.01.2019 від представника позивача до суду надійшли наступні документи:

1) заява про долучення до матеріалів справи документів, а саме:

- копії статуту позивача;

- копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (позивача);

- копії довідки Головного управління статистики про внесення підприємства (позивача) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.01.2019.

2) клопотання про проведення судового засідання призначено на 22.01.2019 о 11:30 у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у зв'язку з тим, що представником позивача не дотримано строку подання такого клопотання. Оскільки, судове засідання у даній справі відбулося 22.01.2019, а клопотання від представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції надійшло до суду - 23.01.2019, тобто на наступний день після проведення судового засідання.

05.02.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання 14.02.2019 в режимі відеоконференції. Найближчим судом, до якого може прибути позивач, вказано Броварський міськрайонний суд Київської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Так як, згідно відомостей електронного майданчика відеоконференцій, зал відеоконференції у Броварському міськрайонному суді Київської області 14.02.2019 о 11:45 год. зайнятий.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Господарським судом оглянуто матеріали справи, в яких виявлено наступні недоліки:

- в додатку до позовної заяви №б/н від 30.11.2018 в п. 4 зазначено: "копії видаткових накладних на 13 аркушах".

За переліком накладних в позовній заяві зазначено 13 видаткових накладних, але фактично з них відсутня накладна №UАUD3_180036239 від 04.09.2018 на суму 11247,83 грн., що підтверджується актом, складеним інспекторами канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2018 № 544/2/18.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (позивач, за договором - постачальник), Приватним підприємством "САРМАТ" (відповідач, за договором - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТО ІНДУСТРІЯ" (за договором - третя сторона) укладений договір №U31583 від 01.08.2018 (далі - договір).

Предметом договору визначено, що постачальник зобов’язується, використовуючи послуги третьої сторони (яка є комерційним посередником, тобто надає послуги (сприяє) в укладанні постачальником угод поставки; просуває від імені постачальника товар; узгоджує та оформлює партії поставки, комплектує та відповідає за їх доставку), передати покупцю у встановлений строк замовлені ним запасні частини до автомобіля, автохімію, масла, супутні товари для автотранспорту тощо (далі - товар) окремими партіями, а покупець зобов’язується приймати товар для здійснення підприємницької діяльності та оплачувати його асортимент (номенклатура), ціна та кількість товару остаточно погоджується у накладних, які є специфікаціями у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають його невід’ємну частину (пункт 1.1 договору).

Ціна договору складається із сумарної ціни поставлених партій товару, яка вказана у видаткових накладних (пункт 1.2 договору).

Строк. Договір набуває чинності з дня його належного підписання сторонами та діє по 31 грудня 2018 року. Якщо жодна із сторін за три тижні до цього терміну письмово не підтвердить намір припинити договір, то строк договору продовжується на тих самих умовах по 31 грудня кожного наступного року (пункт 2.1. договору). Господарський суд констатує, що строк дії договору, в порядку пункту 2.1 договору, продовжено до 31.12.2019.

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

А силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона – постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов'язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У відповідності до ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред’являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу письмових, речових та електронних доказів або протоколів їх огляду, ставити питання експертам. Першою ставить питання особа, за клопотанням якої було викликано експерта.

Враховуючи, що накладна № UАUD3_180036239 від 04.09.2018 на суму 11247,83грн. позивачем не надана, суд не може її врахувати, оскільки вона відсутня у матеріалах справи.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 124 241,97 грн., що підтверджується:

- накладною № UАUD3_180031987 від 13.08.2018 на суму 65572,18 грн. (арк. справи 12-13);

- накладною № UАUD3_180032137 від 14.08.2018 на суму 3715,25 грн. (арк. справи 14);

- накладною № UАUD3_180032298 від 15.08.2018 на суму 7456,16 грн. (арк. справи 15);

- накладною № UАUD3_180032426 від 16.08.2018 на суму 6692,83 грн. (арк. справи 16);

- накладною № UАUD3_180032533 від 16.08.2018 на суму 3553,34 грн. (арк. справи 17);

- накладною № UАUD3_180032423 від 16.08.2018 на суму 5021,95 грн. (арк. справи 18);

- накладною № UАUD3_180032695 від 17.08.2018 на суму 10061,23 грн. (арк. справи 19);

- накладною № UАUD3_180032758 від 18.08.2018 на суму 10672,72 грн. (арк. справи 20);

- накладною № UАUD3_180032962 від 20.08.2018 на суму 1901,40 грн. (арк. справи 21);

- накладною № UАUD3_180032225 від 22.08.2018 на суму 1575,05 грн. (арк. справи 22);

- накладною № UАUD3_180035586 від 31.08.2018 на суму 3585,12 грн. (арк. справи 23);

- накладною № UАUD3_180036206 від 04.09.2018 на суму 4434,74 грн. (арк. справи 24).

Дослідивши вказані видаткові накладні господарський суд констатує, що останні підписані представниками сторін, підписи, яких засвідчено печатками підприємств позивача та відповідача. Відтак, зазначені видаткові накладні є належними доказами поставки товару позивачем відповідачу.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.1 договору передбачено умови оплати, а саме, покупець у будь-який визначений законодавством спосіб оплачує повну ціну товару на вказаних у рахунку/накладних умовах.

Враховуючи, що даний вид договору є оплатним, тому обов'язок постачальника за договором поставити товар, відповідає обов'язку покупця оплатити його вартість.

Оскільки, докази повної оплати отриманого від позивача товару матеріали справи не містять, господарський суд застосовує положення статті 692 Цивільного кодексу України та констатує, що строк оплати товару за накладними настав.

За отриманий від позивача товар відповідач розрахувався не у повному обсязі, тобто доказів оплати товару в сумі 124241,97грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Доказів повернення вказаного товару позивачу відповідачем не надано.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 124 241,97 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у цій частині, в решті частини основного боргу, слід відмовити.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.6 договору визначено, що покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення суми боргу з урахуванням виставленого індексу інфляції, пеню від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, а також, проценти (ч. 5 ст. 694 ЦК України) на прострочену суму в розмірі 15 % річних.

Позивач нарахував відповідачу:

- пеню у розмірі 9969,98 грн. (за період з 13.09.2018 - по 30.11.2018);

- 15 % річних у розмірі 4166,60 грн. (за період з 13.09.2018 - по 30.11.2018);

- індексу інфляції у розмірі 2208,20 грн. ( за період з серпня - по вересень 2018).

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунки пені та 15 % річних і дійшов висновку про можливість їх часткового задоволення.

Приймаючи рішення господарський суд не взяв до уваги розрахунок пені та 15 % річних здійснений за накладною №UАUD3_180036239 від 04.09.2018 на суму боргу у розмірі 11247,83грн., яка відсутня у матеріалах справи.

Таким чином, за здійсненим перерахунком суду, сума пені підлягає задоволенню частково у загальному розмірі 9680,89грн. та сума 15 % річних підлягає задоволенню частково у загальному розмірі 4164,41грн. (за період з 13.09.2018 - по 30.11.2018 на суму 124241,97грн.):

- за накладною №UАUD3_180031987 від 13.08.2018 на суму 65572,18грн. (арк. справи 12-13);

- за накладною № UАUD3_180032137 від 14.08.2018 на суму 3715,25грн. (арк. справи 14);

- за накладною № UАUD3_180032298 від 15.08.2018 на суму 7456,16грн. (арк. справи 15);

- за накладною № UАUD3_180032426 від 16.08.2018 на суму 6692,83грн. (арк. справи 16);

- за накладною № UАUD3_180032533 від 16.08.2018 на суму 3553,34грн. (арк. справи 17);

- за накладною № UАUD3_180032423 від 16.08.2018 на суму 5021,95грн. (арк. справи 18);

- за накладною № UАUD3_180032695 від 17.08.2018 на суму 10061,23грн. (арк. справи 19);

- за накладною № UАUD3_180032758 від 18.08.2018 на суму 10672,72грн. (арк. справи 20);

- накладною № UАUD3_180032962 від 20.08.2018 на суму 1901,40грн. (арк. справи 21);

- накладною № UАUD3_180032225 від 22.08.2018 на суму 1575,05грн. (арк. справи 22);

- накладною № UАUD3_180035586 від 31.08.2018 на суму 3585,12грн. (арк. справи 23);

- накладною № UАUD3_180036206 від 04.09.2018 на суму 4434,74грн. (арк. справи 24).

Господарський суд перевірив розрахунки інфляційних втрат у розмірі 2208,20грн. та визнав їх арифметично та методологічно правильними, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (29009, місто Хмельницький, вулиця Толстого, будинок 1/1; ) до Приватного підприємства "САРМАТ" (53700, Дніпропетровська обл., Широківський район, селище міського типу Широке, вул Соборна, будинок 114; ) про стягнення заборгованості в розмірі 150 345,83 грн., з яких: основний борг в сумі 134 001,05 грн., 15 % річних в сумі 4166,60 грн., пеня в сумі 9969,98 грн., індекс інфляції 2208,20 грн. (за договором поставки №U31583 від 01.08.2018) - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "САРМАТ" (53700, Дніпропетровська обл., Широківський район, селище міського типу Широке, вул Соборна, будинок 114; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (29009, місто Хмельницький, вулиця Толстого, будинок 1/1; ) основного боргу у сумі 124 241,97 грн. (сто двадцять чотири тисячі двісті сорок одна грн. 97 коп.), 15 % річних в сумі 4164,41 грн. (чотири тисячі сто шістдесят чотири грн. 41 коп.), пеня в сумі 9680,89 грн. (дев'ять тисяч шістсот вісімдесят грн. 89 коп.), індекс інфляції 2208,20 грн. (дві тисячі двісті вісім грн. 20 коп.) витрати по сплаті судового збору в сумі 2104,43 грн. (дві тисячі сто чотири грн. 43 коп).

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (29009, місто Хмельницький, вулиця Толстого, будинок 1/1; ).

Боржник: Приватне підприємство "САРМАТ" (53700, Дніпропетровська обл., Широківський район, селище міського типу Широке, вул Соборна, будинок 114; ).

Повний текст рішення складено - 19.02.2019.

Суддя

Н.Е. Петренко

.