СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. Справа № 905/3069/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А. , суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (вх.№1143 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 11.10.2018 (рішення ухвалено колегією суддів у складі: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., суддя Фурсова С.М., суддя Матюхін В.І. у приміщенні господарського суду Донецької області, повне рішення складено 17.10.2018) у справі №905/3069/16

за позовом Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, м.Київ,

до Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі”, м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення 98320228,65 грн.-

ВСТАНОВИЛА:

ДП “Національна енергетична компанія “Укренерго” звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просило суд стягнути з ПАТ “ДТЕК Донецькобленерго” заборгованість в сумі 98320228,65 грн. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань зі сплати вартості наданих послуг за договором № 6 від 30.05.2016 на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами (травень 2015р. - серпень 2016р.), який був укладений на виконання Багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії від 11.06.2015.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2018 змінено найменування відповідача у справі з Публічного акціонерного товариства “ДТЕК “Донецькобленерго” на Акціонерне товариство “ДТЕК Донецькі електромережі”.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.10.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що договір № 6 від 30.05.2016 укладено сторонами не внаслідок вільного волевиявлення, а на виконання Багатостороннього договору та Постанови № 263 від 07.05.2015 КМУ “Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження”; з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, а саме встановлення розміру оплати, що отримав відповідач від споживачів електричної енергії на неконтрольованій території та дотримання відповідачем передбаченого Багатостороннім та двостороннім договором Алгоритму розподілу коштів шляхом дослідження даних щодо надходження та розподілу коштів, що надходили на банківські рахунки відповідача, ухвалою господарського суду від 06.06.2017 у справі призначалась судово-економічна експертиза, проте, така експертиза не була проведена у зв'язку з нездійсненням оплати сторонами; за таких обставин, матеріалами справи не підтверджено, що сума коштів, що надійшла на відповідні рахунки відповідача від Споживачів електричної енергії, як плата за спожиту електричну енергію, послуги поставки та розподілу електроенергії, є більшою, ніж 5573286,19 грн.; відтак, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що право на отримання заявленої до стягнення суми є порушеним на момент звернення з позовом; посилання позивача на приписи ст. 530 ЦК України не прийнято судом до уваги, зважаючи на положення договору № 6 від 30.05.2016 та Багатостороннього договору від 11.06.2015, які пов'язують виконання відповідачем платіжних зобов'язань з безпосереднім надходженням коштів від Споживачів електричної енергії.

Позивач із рішенням не погодився, у межах встановленого законом строку подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, яким стягнути з відповідача на користь позивача 98320228,65 грн. та витрати зі сплати судового збору; судові витрати за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на відповідача.

Апелянт зазначає, що за договором № 6 від 30.05.2016 відповідач узяв на себе зобов’язання здійснювати оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами у відповідності з умовами даного договору; судом підтверджено, що протягом травня 2015 року – серпня 2016 року позивачем були надані відповідачу послуги на загальну суму 103893514,84 грн., за які відповідач розрахувався частково, сплативши лише 5573286,19 грн. Апелянт вважає, що суд, відмовляючи у стягненні решти суми (98320228,65 грн.), безпідставно послався на недоведеність надходження від споживачів коштів на рахунки відповідача, оскільки ДП “НЕК “Укренерго” не має доступу до відповідної інформації, що є банківською таємницею; позивач звертався з клопотанням про забезпечення доказів, яке не було задоволено судом, отже, саме відповідач мав довести факт неотримання коштів від споживачів електроенергії, однак суд всупереч чинному законодавству переклав вказаний обов’язок на позивача та не дослідив надходження коштів від споживачів на рахунки відповідача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 17.12.2018.

04.12.2018 відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що порядок розподілу грошових коштів між учасниками ринку електроенергії визначається Алгоритмом, який формується Правилами ринку на кожний окремий платіжний період та прямо залежить від платіжної спроможності кінцевих споживачів, тому обов’язки постачальника за договором обмежуються лише обов’язком сплачувати вартість послуг позивача виключно з грошових коштів, які надходять на його рахунок від споживачів – у частині, що визначена Алгоритмом розподілу грошових коштів між постачальником, виробниками та системним оператором; позивач не довів, що відсоток, належний йому відповідно до Алгоритму, від коштів, що надійшли на рахунки відповідача від споживачів електричної енергії як плата за спожиту електроенергію, послуги з постачання та розподілу електроенергії, є більшим, ніж 5573286,19 грн. (сума, що була фактично сплачена відповідачем на користь позивача за період з травня 2015 року по серпень 2016 року); посилання позивача на неможливість отримання інформації по рахунках відповідача є недоречним, оскільки між ПАТ “Перший український міжнародний банк” та всіма учасниками ринку електричної енергії на НКТ було укладено договір про надання послуг “Моніторинг” за допомогою системи дистанційного обслуговування рахунків “Інтернет-банкінг”, предметом якого є надання банком клієнтам (у тому числі, позивачу), послуг з користування системою дистанційного обслуговування рахунків, які включають послуги з інформування клієнтів щодо операцій по їх рахункам та про стан цих рахунків через систему “Інтернет-банкінг”; також відповідач зазначає, що обсяг та вартість наданих позивачем послуг сторонами не узгоджено, оскільки АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” не підписано відповідні акти приймання-передачі послуг. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення 11.10.2018 в даній справі залишити без змін.

14.12.2018 у зв’язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

У судовому засіданні 17.12.2018 було оголошено перерву до 22.01.2019; у судовому засіданні 22.01.2019 оголошено перерву до 12.02.2019. У вказаних засіданнях брали участь представники обох сторін.

Присутні в судовому засіданні 12.02.2019 представники позивача та відповідача підтримали викладену ними письмово правову позицію. Представник відповідача в обґрунтування свої заперечень проти доводів апелянта посилався на постанову Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №905/1849/17.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

30.05.2016 між ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» («Донбаська ЕС») та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (найменування якого змінено на АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») (постачальник) був укладений Договір на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами № 6 (т.1, а.с.11). Договір укладений сторонами на виконання Багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії від 11.06.2015, який підписаний на підставі Постанови № 263 від 07.05.2015 КМУ «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» (т.1, а.с.16)

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 договору від 30.05.2016 «Донбаська ЕС» бере на себе зобов’язання з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами до мереж постачальника. Постачальник бере на себе зобов’язання здійснювати оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами у відповідності з умовами даного договору.

Пунктами 2.1, 2.4 Договору № 6 від 30.05.2016 визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Вартість надання послуг по диспетчерському (оперативно-технологічному) управлінню енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами у кожному розрахунковому періоді визначається як добуток обсягу закупленої постачальником електричної енергії на тариф на послуги по диспетчерському (оперативно-технологічному) управлінню енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами. Тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами визначається та затверджується згідно умов Багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії від 11.06.2015 (дія якого передбачена ПКМУ № 263 від 07.05.2015).

В свою чергу, як визначено у п. 3.4 договору № 6 від 30.05.2016, постачальник зобов’язався: здійснювати оплату, у відповідності з Алгоритмом розподілу грошових коштів, наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами в порядку, встановленому Багатостороннім договором і затвердженим Координаційним центром нормативом, доведеним до постачальника не пізніше 12 годин розрахункового дня (п. 3.4.3); здійснювати оплату, наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами в строки, визначені цим договором (п. 3.4.4).

За змістом п. 4.1, п. 4.2 вказаного договору вартість послуг «Донбаської ЕС» з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами визначається у розмірі прогнозного доходу на поточний місяць виходячи з затвердженого і доведеного Координаційним центром тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами і обсягу електроенергії, купленої постачальником. Обсяг електроенергії, купленої постачальником, визначається згідно Багатостороннього договору на підставі даних приладів обліку на межі розподілу балансової приналежності мереж між постачальником та виробником, суміжними постачальниками, а також постачальником і «Донбаською ЕС». Фактичний обсяг електричної енергії, переданої постачальнику, визначається погодинно, на підставі відомостей розрахункових (комерційних) систем обліку.

Сторони визнають свої зобов'язання за Багатостороннім договором між учасниками ринку електричної енергії і керуються його положеннями при виконанні цього договору. У разі внесення змін у Багатосторонній договір, внаслідок яких виникає неузгодженість між положеннями Багатостороннього договору і умовами цього договору, застосовуються правила Багатостороннього договору (п. 8.3 Договору № 6 від 30.05.2016).

За приписами п.5.2 договору, розрахунки здійснюються грошовими коштами у відповідності до умов Багатостороннього договору за рахунок коштів, зібраних від споживачів, і у відповідності до Алгоритму розподілу грошових коштів.

Відповідно до п. 3.2.6, п. 4.3 договору № 6 від 30.05.2016 «Донбаська ЕС» зобов'язалась здійснювати своєчасну підготовку, підписання та передачу постачальнику акта приймання-передачі наданих послуг (не пізніше 8-го числа місяця, що слідує за розрахунковим).

В свою чергу, як визначено у п. 3.4.5, п. 4.4 вказаного Договору, постачальник зобов'язався протягом 3-х робочих днів з моменту отримання від «Донбаської ЕС» підписаного Акту приймання-передачі наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами та Акту звірки розрахунків підписувати та передавати «Донбаській ЕС» Акт приймання-передачі наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами та Акт звірки розрахунків. Протягом одного банківського дня, але не пізніше 16-00 9 числа наступного календарного місяця, після отримання 2-х примірників Акту приймання-передачі постачальник перевіряє ці примірники та, у разі відсутності зауважень, підписує їх та направляє «Донбаській ЕС» один примірник Акту приймання-передачі.

Як свідчать матеріали справи, позивач оформив Акти прийому-передачі від 31.05.2016, 30.06.2016, 31.07.2016, 31.08.2016 (т.1, а.с.144 – 147), згідно з якими в період з травня 2015 року по серпень 2016р. відповідачу надані послуги на загальну суму 103893514,84 грн. (обсяг електричної енергії ,00 тис. кВт).

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами в апеляційному провадженні, відповідач зазначені акти не підписав, а за надані в період з травня 2015 року по серпень 2016 року послуги розрахувався на суму 5573286,19 грн.

За таких обставин, ДП “Національна енергетична компанія “Укренерго” звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просило суд стягнути з ПАТ “ДТЕК Донецькобленерго” заборгованість в сумі 98320228,65 грн. – тобто різницю між загальною вартістю робіт згідно з вищевказаними Актами прийому-передачі (103893514,84 грн.) та сумою сплачених відповідачем коштів (5573286,19 грн.)

Місцевий господарський суд у позові відмовив – з наведених вище підстав.

Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було встановлено вище та обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні, договір № 6 від 30.05.2016 на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління енергосистемою та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами укладений сторонами не внаслідок їх вільного волевиявлення, а на виконання Багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії від 11.06.2015, сторонами якого є:

- суб'єкти електроенергетики, які здійснюють діяльність з виробництва, передачі, розподілу та постачання електричної енергії на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (Неконтрольована територія), які підписали Договір і/або приєдналися до нього;

- суб'єкт електроенергетики (його відокремлений підрозділ), який здійснює диспетчерське (оперативно-технологічне) управління на неконтрольованій території.

Порядок розрахунків узгоджений сторонами у розділі 5 договору № 6 від 30.05.2016, в п. 5.2 якого сторони погодили, що розрахунки здійснюються постачальником грошовими коштами у грошовій (безготівковій та готівковій) формах або інших формах, не заборонених законодавством, у відповідності з умовами Багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії, за рахунок коштів, зібраних з Споживачів та у відповідності з Алгоритмом розподілу грошових коштів.

Отже, положення Договору № 6 від 30.05.2016 та Багатостороннього договору від 11.06.2015 пов’язують виконання відповідачем платіжних зобов’язань з безпосереднім надходженням коштів від споживачів електричної енергії. Відповідна обставина не заперечувалася позивачем в ході апеляційного провадження.

В апеляційній скарзі позивач зазначав, що суд першої інстанції безпідставно послався на недоведеність надходження від споживачів коштів на рахунки відповідача, оскільки ДП “НЕК “Укренерго” не має доступу до відповідної інформації, що є банківською таємницею; позивач звертався з клопотанням про забезпечення доказів, яке не було задоволено судом, отже, саме відповідач мав довести факт неотримання коштів від споживачів електроенергії.

Проте, відповідно до п.2.5.4 Багатостороннього договору сторони договору з моменту набрання чинності договором зобов’язані відкривати свої рахунки в банківських установах України для виконання своїх зобов’язань за договором. Протоколом №1 від 25.06.2016 засідання Координаційного центру, що діє відповідно до Багатостороннього договору (т.6, а.с.155) було ухвалено рішення: зобов’язати учасників ринку в термін до 30.06.2015 відкрити поточні рахунки з метою проведення розрахунків між споживачами та учасниками ринку; з метою контролю за цільовим використанням коштів передбачити у відповідних договорах банківського рахунку розкриття банківської таємниці на користь усіх членів Координаційного центру.

На виконання Багатостороннього договору та вищевказаного рішення Координаційного центру сторони Багатостороннього договору відкрили поточні рахунки у ПАТ “Перший український міжнародний банк” та 20.08.2015 уклали договір із вказаним банком про надання послуг “Моніторинг” за допомогою системи дистанційного обслуговування рахунків “Інтернет-банкінг” (т.6, а.с.163).

Посилаючись на вказані обставини, відповідач у суді першої та апеляційної інстанції зазначав, що в розпорядженні позивача є всі достовірні дані, необхідні для розрахунку і щоденного контролю за належним виконанням відповідачем його договірних зобов’язань.

Позивачем не спростовано вищевказаних аргументів відповідача. А саме, стверджуючи про неможливість отримання інформації про обсяг надходження коштів від споживачів на рахунки відповідача через систему “Інтернет-банкінг”, позивач водночас не надав суду першої та апеляційної інстанції жодних доказів даного твердження. Натомість, як вбачається з матеріалів справи (т.6, а.с.195) відповідна інформація отримувалася позивачем та надавалася до суду. Окрім того, відповідач клопотаннями від 11.04.2017 (т.7, а.с.90), від 24.04.2017 (т.16, а.с.143) надавав для долучення до матеріалів справи виписки ПАТ “ПУМБ” по операціях за рахунками ПАТ “ДТЕК Донецькобленерго” у спірний період.

Однак ДП “НЕК “Укренерго” не надано жодних переконливих аргументів та доказів, з яких би вбачалося, що розмір сплаченої відповідачем суми 5573286,19 грн. за надані в період з травня 2015 року по серпень 2016 року послуги не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, Багатостороннього договору та Алгоритму розподілу коштів, що надійшли від споживачів, за вказаний період.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що, як вбачається з умов договору № 6 від 30.05.2016, навіть після здійснення сторонами відповідного узгодження та підписання актів, розрахунок має здійснюватися відповідачем виходячи не з вказаної в актах суми, а у відповідності до умов Багатостороннього договору за рахунок коштів, зібраних від споживачів, і у відповідності до Алгоритму розподілу грошових коштів (п.5.2 договору) – оскільки обов’язки відповідача за договором № 6 від 30.05.2016 обмежуються обов’язком сплачувати вартість послуг виключно із грошових коштів, що надходять на його рахунок від споживачів.

Відповідне узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, який постановою від 11.07.2018 залишив без змін постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі №905/1849/17 за позовом ДП “НЕК “Укренерго” до ТОВ “ДТЕК Східенерго” про стягнення коштів. У вказаній постанові судом апеляційної інстанції було зазначено, що розрахунки відповідача з позивачем мають здійснюватися пропорційно рівню оплати за двосторонніми прямими договорами зі споживачами.

Проте позивач не надав суду першої та апеляційної інстанції жодних контррозрахунків щодо належних до сплати сум, а посилався лише на акти приймання-передачі наданих послуг та зазначав про неможливість отримання інформації про рух коштів на рахунках відповідача (проте вказані твердження спростовуються матеріалами справи).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами настання строку виконання відповідачем платіжних зобов’язань за відповідними правочинами, що зумовлює відмову у задоволенні позову.

В ході апеляційного провадження позивачем не було наведено аргументів, які могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та задоволення позову.

За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов’язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.10.2018 у справі №905/3069/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.02.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна