ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 лютого 2019 р. Справа № 902/798/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Матущак О.В.,

представника позивача - Бібік А.І. (в режимі відеоконференції),

відповідача - Гаврилюк А.І.,

представника відповідача - Савчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

до: Фізичної особи-підприємця Гаврилюка Анатолія Івановича АДРЕСА_1

про стягнення 86 566,47 грн. збитків

в межах справи № 902/798/14

за заявою: Компанії "Nemiroff Holding Limited" (01050, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13-А)

до: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/798/14 за заявою Компанії "Nemiroff Holding Limited" до Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff", м. Немирів, Вінницька область (далі по тексту - ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff") про банкрутство.

Постановою суду від 27.03.2017 року боржника - ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця Гаврилюка Анатолія Івановича (далі по тексту - ФОП Гаврилюк А.І.), с. Зарванці, Вінницький район, Вінницька область про стягнення 86 566,47 грн збитків.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач всупереч умовам договору № 22ТЕО/2012 від 01.01.2012 року та договору № 22ТЕО/2014 від 01.01.2014 року на транспортно-експедиційне обслуговування не виконав договірних зобов"язань щодо належного перевезення дорученого йому вантажу (продукції). Внаслідок пошкодження (знищення) довіреної відповідачу продукції останнім було заподіяно позивачу збитків у розмірі 86 566,47 грн.

За твердженням представника позивача, викладеного у позовній заяві, відповідач незважаючи на письмову претензію № 05-1101/18 про необхідність відшкодування завданих збитків, так і не виконав вимог останньої.

За таких обставин, ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" звернулося до суду з вищезазначеним позовом для стягнення заявленої суми збитків з відповідача у судовому порядку.

Ухвалою суду від 23.11.2018 року в межах справи за заявою Компанії "Nemiroff Holding Limited" до ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" про банкрутство відкрито провадження у справі №902/798/14 з розгляду позовної заяви ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до ФОП Гаврилюка А.І. про стягнення 86 566,47 грн. збитків. Даною ухвалою суду визначено, що розгляд справи підлягає здійсненню за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.12.2018 року.

Окрім того, ухвалою суду від 23.11.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування у відповідача документів, які підтверджують право вимоги ДП «Українська горілчана компанія "Nemiroff' щодо стягнення збитків у розмірі 86 566,47 грн., а саме: всіх договорів та документів, які стосуються правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі договорів на транспортно-експедиційне обслуговування, зокрема, замовлення на транспортно-експедиційне обслуговування; накладні документи на транспортно-експедиційне обслуговування; акти приймання продукції; акти виконаних робіт за договорами на транспортно-експедиційне обслуговування; рахунки транспортно-експедиційного обслуговування; претензії позивача до відповідача; інші документи, які підтверджують існування заборгованості відповідача перед ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Подання вказаного клопотання представник позивача обгрунтував тим, що в період 2011-2013 років проти ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" вчинялися протизаконні дії, внаслідок яких було вилучено первинні та зведені документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансові звітності, договори та інші документи, що висвітлюють діяльність підприємства та взаємовідносини з контрагентами, виведено з ладу сервер, на якому в електронному вигляді зберігалася інформація.

Тому, представник позивача вважає, що у ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" з об"єктивних причин відсутні всі документи, що підтверджують заявлені вимоги.

14.12.2019 року відповідач на виконання вимог суду надав відзив № б/н від 12.12.2018 року на позовну заяву, в якому вказав обставини, які на його думку є підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Зокрема, у відзиві відповідач зазначив, що надати витребувані ухвалою суду від 23.11.2018 року документи у нього не має можливості через те, що 04.01.2018 року за наслідками проведення податкової перевірки за попередні роки та на підставі закінчення обов"язкового терміну зберігання первинної господарської документації Комісією було вилучено вказані документи з подальшим переданням на знищення, що підтверджується відповідним актом.

Разом з тим, в заперечення на заявлені позовні вимоги відповідач у відзиві зазначив, що позовні матеріали не містять жодних належних доказів в обгрунтування позовних вимог, а тому для нього залишається не зрозумілим яким чином позивач здійснював розрахунок суми збитків в розмірі 86 566,47 грн.

14.01.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій зазначено, що відповідачем не наведено та не надано у відзиві належних доказів якими спростовуються позовні вимоги. При цьому, представник позивача вказала, що заявлена до стягнення сума збитків обрахована ліквідатором позивача відповідно до відомостей отриманих за результатами інвентаризації майна боржника - ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff". Інвентаризація майна боржника здійснювалася ліквідатором на підставі даних програмного забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді "М.Е.Doc".

Ухвалами суду від 19.12.2018 року, 16.01.2019 року підготовче засідання з підстав, передбачених законодавством неодноразово відкладалося.

Ухвалою суду від 16.01.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/798/14 з розгляду вищезазначеної позовної заяви до 20.02.2019 року та призначено підготовче засідання на 31.01.2019 року.

29.01.2019 року відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив.

В даному запереченні представник відповідача вказав, що інвентаризація майна на підставі якої обрахована сума збитків у розмірі 86 566,47 грн, про яку зазначає представник позивача у позові та відповіді на відзив проведена на основі програмного забезпечення. Однак, на думку представника відповідача вказаним програмним забезпеченням користуєтьс лише позивач та вносить дані до неї на власний розсуд.

При цьому, відмітив, що згідно вказаних у позові договорів про надання транспортно-експедиційного обслуговування факти надання послуг документуються шляхом складення акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами. Про жодне програмне забезпечення засобами, якого підтверджувалося надання послуг та/або оплату у підписаних договорах не вказано. Вичерпний перелік документів, які підтверджують надані послуги транспортно-експедиційного обслуговування, визначені в укладених договорах. У позові та відповіді на відзив не вказано по роках та відповідно по яких договорах нарахована загальна сума збитків у розмірі 86 566,47 грн. Тому, представник відповідача вважає, що позивачем не надано практичних доказів в обгрунтування заявлених позовних вимог, а відтак у задоволенні останніх слід відмовити.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначити справу № 902/798/14 з розгляду позовної заяви ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до ФОП Гаврилюка А.І. про стягнення 86 566,47 грн збитків для судового розгляду по суті на 12.02.2019 року.

12.02.2019 року судове засідання проводилося в режимі відеоконференції з Господарським судом Дніпропетровської області, за участю уповноваженого представника ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач та його представник категорично заперечили проти задоволення позову, вказавши, що відсутність доказів виключає правомірність підстав для стягнення заявленої суми збитків.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши належним чином надані ними письмові докази встановив наступні обставини.

01.01.2012 року та 01.01.2014 року між ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff", м. Немирів, Вінницька область (Замовник) та фізичною особою-підприємцем Гаврилюком Анатолієм Івановичем укладено договори № 22ТЕО/2012 та № 22ТЕО/2014 на транспортно-експедиційне обслуговування.

Відповідно до п.п. 1.1. даних договорів та відповідних додаткових угод (Додатків до них) відповідач, як Експедитор зобов"язався за завданням позивача - Замовника здійснити перевезення вантажів по території України автомобільним транспортом у міському, приміському, й міжміському сполученні, а також надати Замовнику інші, пов"язані з організацією перевезення послуги, а Замовник зобов"язався прийняти належно надані Експедитором послуги та оплатити визначену даним договором вартість таких послуг.

Невід"ємними частинами договору № 22ТЕО/2014 на транспортно-експедиційне обслуговування є Додаток № 1 від 01.01.2014 року, яким погоджено форму Замовлення на ТЕО; Додаток № 2 від 01.01.2014 року, яким сторони погодили маршрути та вартість перевезення; Додаток № 3 від 01.01.2014 року, яким погоджено форма Акту приймання продукції за кількістю.

Матеріали справи, окрім копій вищезазначених договорів та Додатків до них не містять письмових доказів виконання обома сторонами пунктів 1.1. договорів.

Виключно з пояснень представника позивача суд встановив, що позивач, як Замовник договірні обов"язки виконав, тоді як за його словами відповідач всупереч умовам договорів належним чином договірних зобов"язань не виконав. З пояснень представника позивача неналежне виконання договірних зобов"язань зі сторони відповідача полягає у пошкодженні (знищенні) довіреної йому продукції на суму збитків 86 566,47 грн.

На підтвердження вказаної суми збитків представник позивача надає виключно лише Акт інвентаризації розрахунків із дебіторами станом на 11.04.2017 року (а.с. 188-192, том 134), який відповідно до відомостей ліквідатора складений за результатами проведення інвентаризації майна боржника на підставі даних програмного збезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді "М.Е.Doc".

З метою досудового врегулювання спору, представником позивача було надіслано відповідачу письмову претензію № 05-1101/18 (а.с. 81-82, том 134) про необхідність відшкодування заподіяних збитків у розмірі 86 566,47 грн.

В своїх поясненнях представник позивача зауважила, що відповідач у відповіді №001 від 22.02.2018 року на претензію позивачу відмовив у задоволенні її вимог.

Водночас судом встановлено, що відповідач також не має жодних доказів, які б підтверджували виконання договірних відносин, як ним, так і позивачем. При цьому, обгрунтовуючи це тим, що 04.01.2018 року за наслідками проведення податкової перевірки за попередні роки та на підставі закінчення обов"язкового терміну зберігання первинної господарської документації Комісією було вилучено вказані документи з подальшим переданням на знищення. На підтвердження наведених обставин останнім надано суду відповідний Акт від 04.01.2018 року про вилучення для знищення документів, не внесених до національного архівного фонду (а.с. 133, том 134).

Встановивши наведені обставини, надавши їм та письмовим доказам наявних у матеріалах справи правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до ФОП Гаврилюка А.І. про стягнення 86 566,47 грн. збитків з огляду на наступне.

За своєю правовою природою спір, який виник між сторонами випливає із договору транспортного експедирування, особливості укладення та виконання якого врегульовані Главою 65 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 930 ЦК України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Із змісту наявних у матеріалах справи договорів № 22ТЕО/2012 від 01.01.2012 року та № 22ТЕО/2014 від 01.01.2014 року на транспортно-експедиційне обслуговування вбачається, що договірні відносини сторони оформили укладанням у письмовій формі вказаних договорів, які обопільно підписані ними.

В даних договорах останні визначили, з-поміж іншого, свої права та обов"язки, як Експедитора і Замовника.

Так, із пунктів 4.1.1. договорів слідує, що обов"язком позивача, як Замовника було надання Експедитору всю необхідну інформацію про характер та якості вантажу і своєчасно надати в розпорядження Експедитора належним чином оформлені (відповідно до чинного законодавства України) товарно-транспортні супровідні документи встановленої форми, за якими проводиться приймання вантажу до перевезення, перевезення вантажу та здавання його Вантажоодержувачу; товарно-транспортну накладну (ТТН) типової форми №1-ТН (алкогольні напої) у кількості чотирьох екземплярів; додаток до ТТН у випадку, якщо асортимент продукції не поміщається на ТТН; контрольний лист на перевезення спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів форми №1 - АТ; посвідчення якості готової продукції; видаткову накладну (на лікеро-горілчані вироби, на слабоалкогольні напої, на піддони) у кількості двох екземплярів; податкову накладну.

Відповідно до розділу 6, який є ідентичним в обох договорах, перевезення здійснюються на підставі письмових Замовлень. Замовлення завіряється підписом уповноваженої посадової особи та круглою печаткою Замовника, направляється Замовником Експедитору з використанням електронних каналів. В свою чергу, Експедитор зобов"язується приймати подані замовлення до виконання, підтверджувати їх круглою печаткою з підписом уповноваженої посадової особи та відсилати Замовнику протягом 4 год. з моменту отримання шляхом факсимільного зв"язку.

Згідно пунктів 7.10. договорів у випадку втрати, нестачі, псування або пошкодження вантажу, прийнятого до перевезення, Вантажоодержувачем складається Акт із зазначенням виду та кількості втраченого, зіпсованого або пошкодженого вантажу, що підписується Експедитором (водієм). Сторони фіксують в Акті наступні обставини: невідповідність між найменуваннями, вагою і кількістю вантажу в наявності і тих даних, що зазначені в супровідних документах; ушкодження упакування вантажу, а також самого вантажу; інші обставини, що можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Вказаний Акт підписується водієм транспортного засобу, що доставив вантаж, (представником від Експедитора), представником від Вантажоодержувача. Зазначений Акт має обов'язкову силу для Експедитора та є підставою для матеріальної відповідальності Експедитора. Сума матеріальних збитків визначається виходячи з вартості вантажу, що був прийнятий до перевезення, що визначається на підставі товарно-транспортних документів, з врахуванням ПДВ та акцизного збору.

Про складання Акту робиться відмітка в товарно-транспортній накладній, при цьому вказується дата складання Акта і про що складений Акт («Про недостачу місць», «Про порушення пломб», «Акт бою» і т.д.).

У випадку виявлення бою в партії поставленого вантажу складається Акт бою з вказанням номеру та дати його складання, а також переліку акцизних марок, при цьому до Акту бою додаються акцизні марки, а у видатковій накладній фіксується прийнята по факту кількість вантажу та ставиться відмітка «Складено Акт бою № __ та передано Експедитору».

Позивачем, як Замовником згідно вищезазначених договорів не надано суду для підтвердження заявлених позовних вимог жодного із вказаних документів через їх відсутність, про яку неодноразово наголошував представник позивача в своїх поясненнях суду, вказуючи причину - протизаконність дій проти підприємства в період з 2011 по 2013 роки.

Однак, суд вважає за необхідне відмітити, що лише документи про які йдеться у п.п. 4.1.1., розділі 6, п.п. 7.10. договорів, зокрема Замовлення, товарнотранспортні супровідні документи встановленої форми; товарно-транспортні накладні (ТТН) типової форми №1-ТН; контрольні листи на перевезення спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів форми №1 - АТ; посвідчення якості готової продукції; видаткові, податкові накладні, Акти про недостачу місць, про порушення пломб, бою є тими первинними письмовими доказами, які спроможні підтвердити виконаня договірних зобов"язань обома сторонами, матеріальну відповідальність сторін та інші обставини договірних відносин.

Відсутність зазначених письмових доказів позбавляє суд можливості встановити чи здійснювалося Замовлення згідно договорів, чи було відповідне замовлення прийняте Експедитором; яка продукція була довірена Експедитору, в якій кількості, її ціна, відображений документально факт бою (пошкодження) продукції, заподіяння збитків неналежним виконанням договірних зобов"язань, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Зокрема, Акт інвентаризації розрахунків із дебіторами станом на 11.04.2017 року (а.с. 188-192, том 134) не може бути розцінений судом, як належний та достатній доказ в підтвердження заявленої до стягнення суми збитків з огляду на те, що на його підставі не можливо встановити в повному обсязі обставини, які підтверджують заявлені вимоги та дійти висновку про те, що зі сторони відповідача дійсно наявне порушення договірних обов"язків та заподіяні збитки.

Слід підкреслити, що законодавством, яке регулює відносини за договором транспортного експедирування встановлено перелік документів-доказів, які є підставою для покладання на Експедитора відповідальності за пошкодження (знищення) продукції (акти втрати, пошкодження, нестачі, бою, псування вантажу, відмітка в товарно-транспортних документах). Тому, ніякі інші документи, в тому числі Акт інвентаризації розрахунків із дебіторами не можуть в повній мірі підтвердити обставини, що є підставою для покладання на відповідача відповідальності у виді відшкодування збитків.

Разом з тим, необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов"язком позивача є доведення фактів, що свідчать про існування правовідносин з приводу яких виник спір та про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача.

З встановлених вище обставин вбачається, що ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" не довів факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов"язань та заподіяння останнім збитків на суму 86 566,47 грн. Долучені позивачем до позовних матеріалів копії договорів на транспортно-експедиційне обслуговування та Акт інвентаризації розрахунків із дебіторами станом на 11.04.2017 року юридично неспроможні підтвердити обгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог. Тому, з урахуванням викладено, у позові слід відмовити.

Принагідно, суд критично відноситься до заяви відповідача № б/н від 18.12.2018 року про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог, мотивуючи її тим, що з січня 2014 року жодних взаємовідносин з контрагентами, в т.ч. із ФОП Гаврилюком А.І. ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" не здійснює, договірна співпраця з даного періоду між сторонами фактично призупинена, тому у задоволенні позову у зв"язку із пропущенням строку позовної давності слід відмовити.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з"ясувати та заначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необгрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє у позові у зв"язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв"язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц.

Враховуючи те, що суд відмовляє позивачу у задовленні позову з підстав недоведення ним порушення відповідачем його прав та законних інтересів через відсутність належних та достатніх доказів, відмовляти в позові у зв"язку з пропущення строку позовної давності не відповідатиме вимогам закону.

Тому, вищевикладене свідчать про відсутність правових підстав й для задоволення клопотань представника позивача № б/н від 11.01.2019 року про поновлення строку позовної давності та визнання причин пропуску строку позовної давності поважними.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Згідно абз.4 ч. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/606/2013 від 28.03.2013 року Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за наслідком розгляду в межах справи про банкрутство майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви повністю або частково).

Керуючись ст. 9 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 2, 3, 7, 11, ч. 6 ст. 12, 13, 14, 15, 18, п. 8 ч. 1 ст. 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 234, ч. 1 ст. 235, 236, 255, 256, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, ) до фізичної особи-підприємця Гаврилюка Анатолія Івановича АДРЕСА_1, ідентиф.№ НОМЕР_1) про стягнення 86566,47 грн збитків відмовити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, ) в доход Державного бюджету України 1762,00 грн - судового збору.

3. Видати наказ.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 12.02.2019 року.

5. Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 18.02.2019 року.

7. Копію ухвали суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

3 - арбітражний керуючий Сокол О. Ю. АДРЕСА_2

4 -Фізичній особі-підприємцю Гаврилюку Анатолію Івановичу АДРЕСА_1.