ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019

Справа № 910/14376/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом          Центрального госпіталю МВС України

до                    Товариства з обмеженою відповідальністю “Авесана”

про                    стягнення 529856,15 грн.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Центральний госпіталь МВС України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Авесана” про стягнення 529856,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4112 від 30.10.2008 належним чином не виконав зобов’язання щодо сплати орендної плати за період з лютого 2016 року по листопад 2016 року, а також договору №12 про компенсацію витрат з надання комунальних послуг та земельного податку від 01.12.2009 за період з січня 2015 року по вересень 2016 року, у зв’язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 476771,50 грн., компенсацію витрат зі сплати земельного податку у розмірі 16251,58 грн. та витрат з надання комунальних послуг у розмірі 36833,07 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 суд ухвалив: позовну заяву Центрального госпіталю МВС України залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; подання підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (7947,84 грн.); встановити позивачу строк для усунення недоліків – протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

09.11.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на ціну позову, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 11.12.2018.

У підготовче засідання 11.12.2018 з`явився представник позивача, представники відповідача не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 11.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 15.01.2019.

У підготовче засідання 15.01.2019 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 15.01.2019 судом з’ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.02.2019.

У судове засідання 12.02.2019 представники сторін не з’явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 12.02.2019, за відсутності представників позивача та відповідача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11.12.2018 судом було прийнято, складено та підписано скорочене рішення.

З’ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.10.2008 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (далі – орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авесана" (далі – орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4112 (далі – Договір оренди).

Відповідно до пункту 1.1. Договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно – нежилі приміщення, площею 283,92 кв.м., розміщене за адресою: місто Київ, вулиця Бердичівська, 1, на першому поверсі 3-поверхової будівлі, що знаходиться на балансі Центрального госпіталю МВС України, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30.04.2008 і становить 1462300,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення офісних приміщень – 77,20 кв.м., розміщення аптеки, що реалізує готові ліки – 94,30 кв.м., для здійснення медичної практики – 112,42 кв.м. (п. 1.2. Договору оренди).

Пунктом 2.1. Договору оренди закріплено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

За змістом пунктів 3.1., 3.2. Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди – серпень 2008: 17988,24 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за перший місяць оренди жовтень 2008 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень, жовтень 2008 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з положеннями пункту 3.6. Договору оренди орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 30.10.2008 до 30.10.2009 включно (п. 10.1. Договору оренди).

Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві, лише за наявності письмової згоди органу, уповноваженого управляти об’єктом оренди в строк за місяць до закінчення його дії та укладення додаткового договору на продовження строку дії договору оренди, який є невід’ємною частиною цього Договору (п. 10.4. Договору оренди).

Дослідивши зміст Договору оренди, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди державного майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

30.10.2008 на виконання Договору оренди між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, Товариством з обмеженою відповідальністю "Авесана" та Центральним госпіталем МВС України складено акт приймання-передавання орендованого майна за адресою: місто Київ, вулиця Бердичівська, 1, площею 283,92 кв.м. на першому поверсі. Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін.

Пунктом 5.11. Договору оренди передбачено, що орендар зобов’язується укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю протягом 15 робочих днів з дня підписання Договору оренди.

Судом встановлено, що 01.12.2009 між Центральним госпіталем МВС України (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авесана" (орендар) укладено договір №12 про компенсацію витрат з надання комунальних послуг та земельного податку (далі – Договір про компенсацію витрат).

За умовами Договору про компенсацію витрат балансоутримувач зобов’язується надати орендареві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної води, водовідведення та електропостачання нежитлового приміщення, вивозу побутового сміття за адресою: місто Київ, вулиця Бердичівська, 1, загальною площею – 283,92 кв.м., а орендар зобов’язується своєчасно компенсувати балансоутримувачу надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, а також компенсувати витрати балансоутримувача, пов’язані із сплатою земельного податку із розрахунку, вказаного в додатку №1.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2., 2.3. Договору про компенсацію витрат тарифи і об’єми наданих послуг та розмір компенсації земельного податку визначаються щомісячно згідно з розрахунковими документами, виставлених енерго-, водо-, теплопостачальниками. При наявності засобів обліку (лічильників) плата за надані послуги розраховується згідно їх показників. Оплата за надані послуги та компенсація витрат проводиться у безготівковому порядку на поточних рахунок балансоутримувача, згідно виставлених рахунків-фактур. Термін оплати рахунків за надані послуги – 15 календарних днів з дня їх отримання.

Відповідно до додатку до Договору про компенсацію витрат сума нарахованого земельного податку на 2010 рік при здачі в оренду складає 11127,20 грн.

Відповідно до Змін до розрахунку орендної плати за перший/базовий місяць оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Центрального госпіталю МВС України, які підписані представниками сторін та скріплені печаткою відповідача, орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць оренди – вересень 2011 року 25843,67 грн.

Судом встановлено, що 11.11.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, Товариством з обмеженою відповідальністю "Авесана" та Центральним госпіталем МВС України складено акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: місто Київ, вулиця Бердичівська, 1, площею 283,92 кв.м. на першому поверсі. Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що відповідач всупереч умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4112 від 30.10.2008 належним чином не виконав зобов’язання щодо сплати орендної плати за період з лютого 2016 року по листопад 2016 року, а також договору №12 про компенсацію витрат з надання комунальних послуг та земельного податку від 01.12.2009 за період з січня 2015 року по вересень 2016 року, у зв’язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 476771,50 грн., компенсацію витрат зі сплати земельного податку у розмірі 16251,58 грн. та витрат з надання комунальних послуг у розмірі 36833,07 грн. (послуг з електроенергії у розмірі 2050,88 грн., теплоенергії у розмірі 32818,34 грн., утилізації сміття у розмірі 712,80 грн. та водопостачання у розмірі 1251,05 грн.)

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За змістом пунктів 3.1., 3.2. Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди – серпень 2008: 17988,24 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за перший місяць оренди жовтень 2008 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень, жовтень 2008 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з положеннями пункту 3.6. Договору оренди орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

При цьому, відповідно до пункту 2.3. Договору про компенсацію витрат оплата за надані послуги та компенсація витрат проводиться у безготівковому порядку на поточних рахунок балансоутримувача, згідно виставлених рахунків-фактур. Термін оплати рахунків за надані послуги – 15 календарних днів з дня їх отримання.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що строк здійснення оплати відповідачем орендної плати за період з лютого 2016 по листопад 2016 включно та компенсації комунальних послуг та земельного податку за загальний період з січня 2015 року по вересень 2016 є таким, що настав.

В свою чергу відповідач, свої зобов'язання щодо оплати орендної плати та комунальних платежів, не виконав, що не було спростовано останнім належними та допустимими доказами, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати орендних платежів за користування об'єктом оренди, земельного податку, а також послуг електро- теплоенергії, водопостачання та утилізації сміття за вказаний період.

Наявність та обсяг заборгованості відповідача по сплаті орендної плати за Договором оренди у розмірі 476771,50 грн., а також заборгованості з відшкодування позивачу як балансоутримувачу орендованого майна земельного податку у розмірі 16251,58 грн. та послуг з електроенергії у розмірі 2050,88 грн., теплоенергії у розмірі 32818,34 грн., утилізації сміття у розмірі 712,80 грн. та водопостачання у розмірі 1251,05 грн. за Договором про компенсацію витрат підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авесана" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 5-Б; ідентифікаційний код: 30438507) на користь Центрального госпіталю МВС України (04116, м. Київ, вул. Бердичівська, будинок 1; ідентифікаційний код: 08735882) заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 476771 (чотириста сімдесят шість тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 50 коп., заборгованість зі сплати податку на землю у розмірі 16251 (шістнадцять тисяч двісті п’ятдесят одна) грн. 58 коп., заборгованість за електроенергію у розмірі 2050 (дві тисячі п’ятдесят) грн. 88 коп., заборгованість за теплоенергію у розмірі 32818 (тридцять дві тисячі вісімсот вісімнадцять) грн. 34 коп., заборгованість за утилізацію сміття у розмірі 712 (сімсот дванадцять) грн. 80 коп., заборгованість за водопостачання у розмірі 1251 (одна тисяча двісті п’ятдесят одна) грн. 05 коп. та судовий збір у розмірі 7947 (сім тисяч дев’ятсот сорок сім) грн. 84 коп.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.02.2019

Суддя                                                                                          Ю.В. Картавцева