ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.02.2019 р.                                                                      Справа № 914/1392/18

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б., суддів Матвіїва Р.І. та Стороженко О.Ф. за участю секретаря судового засідання Кіри О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», Львівська область, м. Львів,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Львівська область, м. Львів,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні Відповідача: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ,

про: зобов’язання Відповідача скасувати безпідставно нараховані обсяги природного газу за період з 01.07.2015р. по 01.10.2018р. з приведенням їх до стандартних умов відповідно до Методики приведення об’єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики від 26.02.2004р. №116;

зобов’язання Відповідача здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами за період 01.07.2015р. по 01.10.2018р. відповідно до робочих об’ємів лічильників природного газу

Представники:

Позивача: Станько М.М. – представник (довіреність від 24.05.2018р. №007.1Др-9-0518);

Відповідача: не з'явився;

Третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018р. до Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» надійшла позовна заява від 27.07.2018р. №Lvz007.2-С1С-5011-0718 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов’язання скасувати безпідставно нараховані обсяги газу за період з 01.10.2016р. по 30.09.2018р.; зобов’язання здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами за період з 01.10.2016р. по 30.09.2018р. відповідно до робочих об’ємів лічильників природного газу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.08.2018р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі: здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 28.08.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.08.2018р. суд постановив підготовче засідання відкласти на 18.09.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.09.2018р. суд постановив: продовжити строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів; підготовче засідання відкласти на 10.10.2018р.

Ухвалою суду у даній справі від 10.10.2018р. суд постановив поновити Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» пропущений процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.10.2018р. суд постановив залучити до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд.6; ідентифікаційний код: 20077720); підготовче засідання відкласти на 05.11.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.11.2018р. суд постановив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зміну предмету позову від 01.11.2018р. (вх.№2879/18) прийняти; подальший розгляд справи здійснювати з врахуванням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» від 01.11.2018р.(вх.№2879/18) про зміну предмету позову.

Також, ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.11.2018р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» пропущений строк для долучення доказів до матеріалів справи від 31.10.2018р. (вх.№41676/18).

Окрім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.11.2018р. суд постановив призначити колегіальний розгляд справи №914/1392/18 у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.11.2018р. суд постановив прийняти справу №914/1392/18 до розгляду колегіально складі колегії суддів: головуючий суддя Фартушок Т.Б., судді Матвіїв Р.І., Стороженко О.Ф.; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 11.12.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.12.2018р. суд постановив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкласти на 24.01.2019р.

З підстав тимчасової непрацездатності судді Фартушка Т.Б. судове засідання 24.01.2019р. не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2019р. у даній справі судом постановлено судове засідання призначити на 07.02.2019р. о 10:15 год.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

Процесуальні права та обов’язки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердив представник Позивача в судовому засіданні, йому відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про роз’яснення прав та обов’язків до суду не надходили.

Заяв про відвід судді, складу суду чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з’явився, 17.01.2019р. подав клопотання від 17.01.2019р. вих. №797007.2-Ск539-0119 (вх. №2376/19), у якому просить суд поновити строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи копію адвокатського запиту і відповіді на нього, позов підтримав, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору. Вказане клопотання надіслано Позивачем 17.01.2019р. також на електронну адресу суду (вх. №2375/19).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.02.2019р. у даній справі судом постановлено задоволити клопотання Позивача про поновлення строку подання доказів та поновити строк для подання доказів по 17.01.2019р.

Окрім того, 04.02.2019р. Позивачем на електронну адресу суду надіслано Додаткові пояснення від 01.02.2019р. вих. №797007.2-СК-/058-0219 (вх. №4756/19), у яких надає письмові обґрунтування призначення судової експертизи у справі. Вказані додаткові пояснення оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Представник Відповідача в судове засідання не з’явився, подав Заяву з процесуальних питань (вх. №5295/19), у якій зазначає, що відомості, надані у відповідь на адвокатський запит представника Позивача є достовірними та просить суд з метою забезпечення принципу об’єктивності, у випадку призначення судової експертизи, доручити її проведення кваліфікованим фахівцям Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Вказану заяву оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Представник Третьої особи в судове засідання не з’явився, явка визнавалась судом обов’язковою, причин неявки суду не повідомив.

05.11.2018р. Позивачем подано заяву від 02.11.2018р. вих. №Lvz007.2-СК-7712-1118 (вх. №2895/18), у якій просить суд призначити судову економічну експертизу з підстав наявності розбіжностей між обсягами нарахованого та фактично спожитого природного газу споживачами.

Позивач у поданій заяві в обґрунтування необхідності призначення судової експертизи посилається на те, що ПАТ «Львівгаз» у відзиві зазначає, що ТОВ «Львівгаз збут» отримано дані від ПАТ «Львівгаз» по об’єктах побутових споживачів, де не встановлені прилади обліку, за розмірами норм, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016р., яку, як зазначає Позивач, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2018р. по справі №826/2507/18 визнано протиправною та нечинною.

Крім цього Позивач зазначає, що Відповідачем не враховано те, що споживачами розрахунки з помноженням спожитого обсягу газу на коефіцієнт приведення до стандартних умов не здійснюються, і, при цьому, самою Методикою не передбачено, що витрати газу від неприведення обсягу газу до стандартних умов переносяться на споживачів. Відтак. ТОВ «Львівгаз збут» не може виставити до оплати споживачам обсяги природного газу приведені до стандартних умов.

Також Позивач зазначає, що Відповідно до п.1 глави 4 розділу IX Кодексу газозорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494 визначення фактичного об’єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) по об’єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Обов’язок Оператора ГРМ по зняттю показників лічильників природного газу передбачений також в Типовому договорі на розподіл природного газу. Зокрема, відповідно до абзацу 8 пп. 5.5 Оператор ГРМ зобов’язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об’єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Також такий обов’язок передбачений в п.4.1 укладених між ТОВ «Львівгаз збут» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» договорах купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017р. №№38ILvz1917-17-Н та від 28.10.2016р. №16-431-Н, відповідно до яких: «кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог установлених Кодексом газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494.».

При цьому, на думку Позивача, про зловживання Оператора ГРМ, зокрема, свідчать неодноразові письмові звернення споживачів на адресу ТОВ «Львівгаз збут» та роздруківки по цих споживачах про те, що ПАТ «Львівгаз» надавав завищені показники приладів обліку, а також відповідь ТОВ «РГК Контакт-центр» від 16.05.2018р. на запит ТОВ «Львівгаз збут» стосовно кількості звернень споживачів у ТОВ «РГК Контакт-центр» в тому числі з питань щодо звірки особового рахунку.

Позивач вважає, що такі розбіжності пов’язані, зокрема з тим, що Відповідач застосовує Методику приведення об’єму природного газу до стандартних умов, затверджену наказом Міністерства палива та енергетики від 26.02.2004р. №116, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 19.03.2004р. за №346/8945.

В обґрунтування своєї позиції Позивач також вказує, що у розділі 1 вищезазначеної Методики зазначено, що вона призначена для приведення об’єму природного газу (далі - газ), який вимірюється побутовими лічильниками газу (далі - лічильники) в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об’єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу. Главою 5 Методики приведення об’єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу встановлено, що значення коефіцієнта коригування показів лічильника залежить від фактичного розміщення лічильника (зовні приміщення або в неопалювальному приміщенні або в опалювальному приміщенні) та від відстані місця входу газопроводу в опалюване приміщення до вхідного штуцера лічильника. Відстань вимірюється уздовж труби газопроводу незалежно від її діаметра та наявності на ній додаткових елементів (ізолюючого фланця, вимикаючого пристрою тощо). В пп.5.1.1 п.5.1 глави 5 - пп.5.1.5 п.5.1 глави 5 Методики йдеться про необхідність застосування того чи іншого Додатку до Методики в залежності від місця розміщення лічильника газу. Розрахунки об’єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці.

Проте, на думку Позивача, ПАТ «Львівгаз» не враховано те, що споживачами такі розрахунки з помноженням спожитого обсягу газу на коефіцієнт приведення до стандартних умов не здійснюються, і, при цьому, самою Методикою не передбачено, що витрати газу від неприведення обсягу газу до стандартних умов переносяться на споживачів. Відтак, ТОВ «Львівгаз збут» не може виставити до оплати споживачам обсяги природного газу приведені до стандартних умов. Крім того, відповідно до п.З Глави 4 Розділу IX Кодексу ГРМ, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об’єм спожитого (розподіленого) природного газу по об’єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Дані норми споживання природного газу затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016р. №203.

Проте, Окружним адміністративним судом міста Києва рішенням від 30.05.2018р. по справі №826/2507/18 визнано протиправною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 №203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Дане рішення переглянуто в апеляційному порядку та залишено без змін, ПАТ «Львівгаз» сам у відзиві зазначає, що ТОВ «Львівгаз збут» отримано дані від ПАТ «Львівгаз» по об’єктах побутових споживачів, де не встановлені прилади обліку, по розмірам норм затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016р., яку визнано судом протиправною та нечинною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно ч.ч.3-5 ст.99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч.1 ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Позивачем у поданій заяві (від 02.11.2018р. вих. №Lvz007.2-СК-7712-1118) зазначається, що підставами для призначення судово-економічної експертизи є розбіжність між об’ємом фактично спожитого природного газу споживачами та об’ємом, визначеним ПАТ «Львівгаз» на підставі глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, у зв’язку з чим і виник даний господарський спір, а також уникнення отримання від ПАТ «Львівгаз» в подальшому некоректної інформації, враховуючи обсяг інформації, що підлягає перевірці та той факт, що у ТОВ «Львівгаз збут» виник сумнів щодо можливості отримання від ПАТ «Львівгаз» за наслідками перевірки точної інформації, для встановлення дійсного фактичного об’єму споживання побутовими споживачами природного газу.

З підстав наведеного Позивач підсумовує, що підтвердження застосування Відповідачем встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 №203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» розмірів норм споживання природного газу населенням, а також встановлення розбіжності між обсягом спожитого газу, приведеного до стандартних умов та обсягом газу, визначеним за робочими умовами лічильників, на який фактично було виставлено квитанції населенню, матиме істотне значення для встановлення обставин справи та вирішення її по суті і просить суд призначити судову-економічну експертизу у справі, на вирішення експертам поставити наступні питання:

1)          чи підтверджується документально та за даними бухгалтерського обліку розбіжність, що виникла за період з 01.07.2015р. по 01.10.2018р. між обсягом спожитого газу приведеного до стандартних умов та обсягом газу, визначеним за робочими умовами лічильників, на який фактично було виставлено квитанції населенню?

2)          чи підтверджується застосування Відповідачем розмірів норм споживання природного газу населенням встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016р. №203 чи постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996р. №619 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015р. №237?

Окрім того, 10.12.2018р. за вх. №47151/18 Позивачем подано Уточнення заяви про призначення судової експертизи від 10.12.2018р. вих. №Lvz007/2-СК-8532-1218, у якому просить суд задоволити заяву Позивача від 02.11.2018р. вих. №Lvz007.2-СК-7712-1118 про призначення судової експертизи, призначити судову експертизу у справі, проведення якої доручити кваліфікованим фахівцям Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експерту поставити наступні питання:

-          який об’єм розподіленого Відповідачем природного газу побутовим споживачам Позивача, в яких встановлено індивідуальні лічильники, за період з 01.07.2015 року по 01.10.2018 року помісячно?

-          чи правильно визначено Відповідачем обсяги розподіленого природного газу побутовим споживачам, в яких встановлено індивідуальні лічильники природного газу, з урахуванням Методики приведення об’єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу затвердженої наказом і//1іністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року №116 «Про затвердження Методики приведення об’єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу» та в яких обсягах помісячно за період з 01.07.2015 року по 01.10.2018 року?

-           чи були використані норми споживання природного газу для побутових споживачів, у яких відсутній облік природного газу із застосуванням засобів вимірювальної техніки визначені постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 р. № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», якщо так, то в яких обсягах за період з 01.07.2015р. по 01.10.2018р. помісячно?

Також, 04.02.2019р. від Позивача надійшли додаткові пояснення від 01.02.2019р. вих. №797007.2-СК/058-0219 (вх. №4756/19), у яких Позивач в обґрунтування необхідності призначення судової ексретизи покликається на те, що внаслідок опрацювання наданих Відповідачем у відповідь на адвокатський запит Позивача матеріалів за період з 2015р. по 2018р. встановлено невідповідність наданої Відповідачем інформації щодо застосування норм споживання; розбіжність між надаою інформацією щодо застосування норм споживання та офіційними документами Відповідача; розбіжність між наданою інформацією щодо приведення обсягу природного газу до стандартних умов та офіційними звітними документами Відповідача; позиція Відповідача щодо правомірності дій по застосуванню норм споживання та приведення обсягу природного газу до стандартних умов спростовується позицією НКРЕКП, КМУ та ПАТ «НАК «Нафтогаз України»; обгрунутвання неможливості Позивачу самостійно замовити проведення експертизи.

Так, щодо невідповідності наданої Відповідачем інформації щодо застосування норм споживання Позивач зазначає, що у поданій Відповідачем інформації в Таблиці порівняння норм споживання при відсутності ПЛГ за період з 01.01.2016р. по 31.01.2016р., зокрема зазначено, що за січень 2016р. по споживачам ,які використовують природний газ лише для плити без централізованого гарячого водопостачання виставлено фактичне споживання при нормі 4,5м.куб у розмірі 1463962 м.куб.; фактичне споживання при нормі 18,3м.куб. – 602838 м.куб. Такий розрахунок є неможливим, оскільки при більшій нормі споживання спожиті обсяги мають бути більшими. При цьому аналогічна невідповідність відображена і по інших категоріях споживачів в січні 2016р. З підстав наведеного Позивач робить висновки про Відповідачем неправомірно вставлено обсяги споживання за січень 2016 року, що ставить під сумнів правильність фактичного споживання по всіх інших періодах та категоріях споживачів.

Щодо розбіжності між надаою інформацією щодо застосування норм споживання та офіційними документами Відповідача Позивач звертає увагу суду на те, що у поданій Відповідачем таблиці порівняння норм споживання пр відсутності ПЛГ за період з 01.01.2016р. по 31.01.2016р. зазначено, що в жовтні 2016р. загальна кількість особових рахунків по всіх категоріях споживачів становить 120924 (18314 + 99976 + 2634 = 120924). В жовтні 2016 року загальна кількість відкритих особових рахунків по всіх категоріях споживачів становить 116697 особових рахунків (16833 + 97961 + 1903 = 116697). В додатку 3 до форми №4-НКРЕКП розподіл природного газу за жовтень 2016 року загальна кількість замовників без лічильників становить 128701. Аналогічні розбіжності мають місце протягом всього періоду з 01.07.2015р. по 30.09.2018р. Дана розбіжність ставить під сумнів правильність визначення Відповідачем кількості споживачів, яким здійснено нарахування по нормах споживання, а відповідно і загальний обсяг природного газу, спожитого споживачами.

В поданій таблиці порівняння норм споживання пр відсутності ПЛГ за період з 01.01.2016р. по 31.01.2016р. також зазначено фактичне споживання газу в жовтні 2016р. при менших нормах (4,5, 3, 9 м.куб.) в залежності від категорії споживача загальний обсяг природного газу становить 1331220м.куб. (242810 + 1040338 + 48072 = 1331220). Фактичне споживання в жовтні 2016р. при більших нормах (18,3; 9,8; 23,6 м.куб.) в залежності від категорії споживання загшалний обсяг природного газу становить 3023986 м.куб. (625834 + 2317116 + 81036 = 3023986). В додатку 3 до до форми №4-НКРЕКП розподіл природного газу за жовтень 2016 року загальна кількість спожитого населення природного газу становить 1313670м.куб. Аналогічні розбіжності мають місце протягом всього періоду з 01.07.2015р. по 30.09.2018р. Дана розбіжність ставить під сумнів правильність визначення Відповідачем обсягу природного газу, спожитого такими споживачами.

Щодо розбіжності між наданою інформацією щодо приведення обсягу природного газу до стандартних умов та офіційними звітними документами Відповідача Позивач зазначає, що у наданій Відповідачем інформації про обсяги приведення газу до стандартних умов побутовими лічильниками відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003р. №959 «Про затвердження визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками у разі неприведення об’єму газу до стандартних умов» зазначено нормовані втрати при виріванні побутовими лічильниками в квітні 2016 року становить 218489 м.куб. Згідно додатку 2 до форми №4-НКРЕ-газ (квартальна) розшифрування обсягів величини нормованих втрат та втра природного газу відповідно до діючих методик зазначено, що втрати природного газу при його вимірюванні побутовими лічильниками у разі неприведення обсягу газу до стандартних умов за квітень 2016 року становить 218,49 тис м.куб.

Відтак в квітні 2016 року дані про обсяги газу, приведеного до стандартних умов надані Відповідачем в інформації та офіційній звітності НКРЕ співпадають, аналогічно і весь період до цього. Однак, починаючи з травня 2016р. по вересень 2018р. Відповідач в додатку 3не розбиває суму ВТВ на категорії споживання та не відображає окремо обсяг газу, приведеного до стандартних умов, що ставить під сумнів чи взагалі застосовувалась третя методика, а якщо і застосовувалась то наскільки коректно.

Згідно наданих Відповідачем даних загальний обсяг спожитого наседенням природного газу, який приведено до стандартних умов в травні 2016р. становить 29774,946тис.м.куб., а згідно звіту Відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за травень 2016 року 29774,946 тис.м.куб.; згідно додатку 3 до форми ;3-НКРЕКП – розподіл природного газу загальний обсяг спожитого наседенням природного газу, який приведено до стандартних умов в травні 2016р. становить29774,95тис.м.куб., в тому числі населення з лічильником 28830,23 тис.м.куб., населення без лічильника – 944,71тис.м.куб. Відтак, Відповідачем здійснено приведення до стандартних умов всіх обсягів природного газу (спожитих при наявності приладів обліку газу і за відсутності приладів обліку газу) в той час як третя методика поширюється лише на обліковані обсяги природного газу – спожиті споживачами, які мають прилади обліку. Аналогічні розбіжності мають місце протягом всього періоду з 01.07.2015р. по 30.09.2018р. З наведеного Позивач вбачає розбіжність між даними, які вдображені Відповідачем в інформації та таблицях порівннянорм споживання при відсутності ПЛГ даними офіційної звітності, що унеможливлю/є встановлення за відсутності спеціальних знань, об’єктивних даних як щодо правильності застосування Відповідачем норм споживання так і щодо приведення обсягів спожитого населенням природного газу до стандартних умов. Такі факти можуть свідчити про зловживання з боку Відповідача як при визначення обсягів споживання споивачами за відсутності приладів обліку газу так і при визначення об’ємів споживання споживачами, які забезпечені приладами обліку газу. Вважаємо що надати чіткі та об’єктивні відповіді на такі питання можна лише за результатом проведення судово-економічної експертизи.

Щодо спростування позиції Відповідача, НКРЕКП, КМУ та Третьої особи Позиач наводить інформацію, яка опублікована у відкритих джерелах щодо значного суспільного інтересу даної справи, а відтак скрупульозність при встановленні фактичних обставин справи.

Неможливість самостійно замовити експертизу Позивач обґрунтовує тим, що у нього відсутній достіп до робочих карток контролерів, в які кожні шість місяців вносяться відомості по кожному споживачу, до бухгалтерських даних, а також до бухгалтерської, податкової та фінансової звітності Відповідача.

Необхідність призначення експертизи судом зумовлена необхідністю з'ясування обставин, що мають значення для справи, для яких необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

При цьому Позивач в уточненні від 10.12.2018р. вих. №Lvz007/2-СК-8532-1218 (вх. №47151/18 від 10.12.2018р.) наводить судову практику щодо необхідності призначення судової експертизи у аналогічних спорах, зокрема ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.11.2018р. у справі №906/798/18, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2018р. у справі №904/8102/17, ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.08.2018р. у справі №922/4098/17, ухвалу Господарського суду Сумської області від 15.03.2018р. у справі №920/76/18, ухвалу Господарського суд Миколаївської області від 20.07.2018р. у справі №915/342/18, ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2018р. у справі №922/2464/18, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.10.2018р. у справі №927/687/18, ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.11.2018р. у справі №903/646/18 (не оскаржувались в апеляційному порядку).

Заслухавши пояснення представника Позивача, розглянувши доводи та матеріали поданих заяв суд дійшов висновків про необхідність призначення судово-економічної експертизи, проведення якої слід доручити кваліфікованим фахівцям Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м.Київ, вул.Смоленська, буд.6). Попередню оплату вартості судової експертизи покласти на Позивача. На вирішення експерту поставити наступні питання:

1)          який об’єм розподіленого Відповідачем природного газу побутовим споживачам Позивача, в яких встановлено індивідуальні лічильники, за період з 01.07.2015 року по 01.10.2018 року помісячно?

2)          чи правильно визначено Відповідачем обсяги розподіленого природного газу побутовим споживачам, в яких встановлено індивідуальні лічильники природного газу, з урахуванням Методики приведення об’єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу затвердженої наказом і//1іністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року №116 «Про затвердження Методики приведення об’єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу» та в яких обсягах помісячно за період з 01.07.2015 року по 01.10.2018 року?

3)           чи були використані норми споживання природного газу для побутових споживачів, у яких відсутній облік природного газу із застосуванням засобів вимірювальної техніки визначені постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 р. № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», якщо так, то в яких обсягах за період з 01.07.2015р. по 01.10.2018р. помісячно?

Згідно п.2 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Також, беручи до уваги необхідність надіслання матеріалів справи до експертної установи суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

З врахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 15, 99, 100, 228, 234, 235 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Призначити судову експертизу.

2.          Провадження у справі зупинити.

3.          Доручити проведення судової експертизи кваліфікованим фахівцям Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м.Київ, вул.Смоленська, буд.6).

4.          Об’єктами дослідження визначити наявні в матеріалах справи документи.

5.          Поставити на вирішення експерту наступні питання:

1)          який об’єм розподіленого Відповідачем природного газу побутовим споживачам Позивача, в яких встановлено індивідуальні лічильники, за період з 01.07.2015 року по 01.10.2018 року помісячно?

2)          чи правильно визначено Відповідачем обсяги розподіленого природного газу побутовим споживачам, в яких встановлено індивідуальні лічильники природного газу, з урахуванням Методики приведення об’єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу затвердженої наказом і//1іністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року №116 «Про затвердження Методики приведення об’єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу» та в яких обсягах помісячно за період з 01.07.2015 року по 01.10.2018 року?

3)           чи були використані норми споживання природного газу для побутових споживачів, у яких відсутній облік природного газу із застосуванням засобів вимірювальної техніки визначені постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 р. № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», якщо так, то в яких обсягах за період з 01.07.2015р. по 01.10.2018р. помісячно?

6.          Зобов’язати Позивача провести попередню оплату витрат на проведення судової експертизи (у разі необхідності) згідно із рахунком експертної установи.

7.          Попередити експертів та інших осіб, які будуть залучені для проведення експертизи, про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України, в тому числі за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

8.          Експертній установі надіслати копії експертного висновку Учасникам справи.

9.          Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

10.          Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені розділом IV Глави І Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Повний текст ухвали складено 07.02.2019р.

Головуючий суддя                                                                       Фартушок Т. Б.

Суддя                                                                                          Матвіїв Р.І.

Суддя                                                                                          Стороженко О.Ф.