ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

20 лютого 2019 року Справа № 915/400/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали скарги №б/н від 15.02.2019 товариства з додатковою відповідальністю ПМК-107 ВОДБУД на дії державного виконавця при виконанні ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.05.2018 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 54003;

до: товариства з додатковою відповідальністю ПМК-107 ВОДБУД,

вул. Янтарна, 318/8, м. Миколаїв, 54050;

про: стягнення грошових коштів у сумі 617896 грн. основного боргу за договором оренди техніки від 22.01.2016 № 1/01/16;

Орган ДВС: Корабельний відділ Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

вул. Океанівська, 1-А, м. Миколаїв, 54052

Товариство з додатковою відповідальністю (ТДВ) ПМК-107 ВОДБУД звернулося до господарського суду Миколаївської області зі скаргою № б/н від 15.02.2019 в якій просить суд:

- визнати поважною причину пропуску строку на оскарження дій

державного виконавця Корабельного відділу ДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №57771076 та поновити його.

- визнати неправомірною та скасувати постанову про опис та арешт майна

(коштів) боржника від 23.11.2018, прийняту державним виконавцем Корабельного відділу ДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №57771076.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права.

Згідно пункту "а" ч.1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України).

Заявник у наданій скарзі на дії державного виконавця просить суд поновити строк для подання скарги. В обґрунтування вказує, що ТДВ «ПМК-107 «Водбуд» про винесення оскарженої постанови дізнався 27.11.2018 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Відповідач 07.12.2019 звернувся до господарського суду Миколаївської області зі скаргою на дії державного виконавця. Ухвалою від 10.12.2018 (суддя Коваль Ю.М.) відкладено вирішення питання про призначення даної скарги до розгляду до повернення справи №915/400/18 до Господарського суду Миколаївської області з суду касаційної інстанції. 14.01.2019 ухвалою господарського суду Миколаївської області скарга була залишена без руху. Дану ухвалу ТДВ «ПМК-107 «Водбуд» не отримувало, оскільки її було надіслано за адресою: вул. Янтарна, 318/18 м.Миколаїв, до якої у директора товариства немає доступу, оскільки ця територія знаходиться під контролем зберігача, призначеного державним виконавцем. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.02.2019 було повернуто скаргу №б/н від 07.12.2018 товариства з додатковою відповідальністю ПМК-107 ВОДБУД на дії державного виконавця. Скаржник вказує, що зазначену ухвалу було отримано ТДВ «ПМК-107 «Водбуд» 14.02.2019. У звязку з цим, вважає, що є підстави для поновлення строку на оскарження неправомірних дій державного виконавця.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Суд вважає, що вказані в скарзі доводи скаржника щодо поважності причини пропуску ним строку на оскарження неправомірних дій державного виконавця не є поважними з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" унормовано, що Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Також, усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (частина 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Згідно даних Державного реєстру судових рішень ухвала господарського суду Миколаївської області від 14.01.2019 у справі №915/400/18 про залишення скарги без руху була направлена судом до реєстру 14.01.2019 та оприлюднена в реєстрі 16.01.2019, тому у скаржника була об'єктивна можливість відстежувати ухвалення судом процесуальних актів у справі де він є стороною.

Крім того, у підготовчому засіданні 04.02.2019 по справі №915/400/18 на якому був присутній представник відповідача (скаржника) ОСОБА_3, судом повідомлено сторін, що ТДВ ПМК-107 ВОДБУД було подано скаргу на дії державного виконавця, яка залишена судом без руху.

Також, слід зазначити, що клопотання про поновлення строку повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності з посиланням на відповідні докази, які подаються господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З метою відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у звязку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обовязком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які обєктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на скарги протягом законодавчо встановленого строку.

Отже, на думку суду, можливість вчасного подання скарги на дії державного виконавця, можливість відстежування ухвалення судом процесуальних актів у справі де він є стороною та можливість усунення недоліків скарги у строк визначений судом залежало виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мало субєктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку суд не вбачає.

Враховуючи викладене, скаргу №б/н від 15.02.2019 Товариства з додатковою відповідальністю ПМК-107 ВОДБУД на дії державного виконавця слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.118, 119, 232, 234, 235, 339, 341, 342 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з додатковою відповідальністю ПМК-107 ВОДБУД

у поновлені процесуального строку для подання скарги на дії державного виконавця.

2. Скаргу №б/н від 15.02.2019 Товариства з додатковою відповідальністю

ПМК-107 ВОДБУД на дії державного виконавця - залишити без розгляду.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2019

Суддя Н.О.Семенчук