УХВАЛА

25 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 910/14811/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Руденко М.А., Смірнова Л.Г., Пономаренко Є.Ю.

від 24.01.2019

за позовом ОСОБА_5

до ОСОБА_6

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації"

про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 у справі №910/14811/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

У поданій касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 у справі №910/14811/18 ухвалену за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову зазначена в пункті 4 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України до переліку таких ухвал не входить, а тому, відповідно, не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Таким чином, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб.

Суд звертає увагу скаржника на ухвалу Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду: Львова Б.Ю. (головуючого), Баранця О.М., Дроботової Т.Б., Катеринчук Л.Й., Пількова К.М., Селіваненка В.П., Ткача І.В., Ткаченко Н.Г. від 27.11.2018 у справі №910/4647/18, в якій зазначено, що не підлягають касаційному оскарженню ухвали місцевого господарського суду про скасування забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову, відмову в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову (пункт 4 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 у справі №910/14811/18.

Керуючись статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 у справі №910/14811/18.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає скарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець