номер провадження справи 18/81/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 справа № 908/1339/17

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А)

до відповідача приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (юридична адреса: 69005, місто Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А; адреса для листування: 69002, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, 40, оф. 210)

про стягнення 18633,98 грн. страхового відшкодування

господарський суд Запорізької області у складі судді Носівець В.В.

при секретарі судового засідання Чубар М.В.

учасники справи:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення 18633,98 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.07.2017 порушено провадження у справі № 908/1339/17, присвоєно справі номер провадження 18/81/17. Розгляд справи, призначений на 27.07.2017, відкладався на 10.08.2017, 16.08.2017.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.08.2017 у справі № 908/1339/17 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до проведення судової автотоварознавчої експертизи, зобов'язано позивача здійснити оплату вартості судової автотоварознавчої експертизи. Матеріали справи №908/1339/17 направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 04.10.2017 провадження у справі поновлено для розгляду клопотань експерта, судове засідання призначено на 25.10.2017, викликано експерта в судове засідання. Ухвалою суду від 25.10.2017 розгляд клопотання судового експерта відкладено на 08.11.2017.

Ухвалою від 08.11.2017 провадження у справі № 908/1339/17 зупинено до проведення судової автотоварознавчої експертизи.

До господарського суду Запорізької області 24.01.2018 від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.01.2018 № 4281-17 надійшли матеріали справи № 908/1339/17, у зв'язку з неоплатою експертизи.

Ухвалою від 26.01.2018 провадження у справі № 908/1339/17 поновлено для вирішення питань, пов'язаних з усуненням причин, які потягли за собою повернення експертною установою матеріалів справи до господарського суду, ухвалено здійснювати розгляд справи № 908/1339/17 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на 22.02.2018.

Ухвалою від 22.02.2018 провадження у справі № 908/1339/17 зупинено до проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою від 02.05.2018 провадження у справі № 908/1339/17 поновлено для розгляду клопотання судового експерта про надання для огляду об'єкту дослідження, підготовче засідання призначено на 14.05.2018.

Ухвалою від 14.05.2018 провадження у справі зупинено до проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз до господарського суду Запорізької області 05.06.2018 надійшов лист (вих. № 1539-18 від 25.05.2018), яким до суду направлено повідомлення судового експерта про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи № 1539-18 по справі № 908/1339/17. У повідомленні зазначено, що у зв'язку з тим, що відповіді на питання клопотання вих. №11/1539/1329 від 29.03.2018 експерт не отримав, об'єкт дослідження для огляду наданий не був, відповідно до ст. 31 ГПК України, провести судову автотоварознавчу експертизу і відповісти на поставлені питання судовий експерт автотоварознавець не має можливості.

Супровідним листом від 23.06.2018 № 12/12-09/2483 до господарського суду Запорізької області від експертної установи на запит суду від 15.06.2018 надійшли матеріали справи № 908/1339/17 в двох томах.

Ухвалою суду від 12.07.2018 провадження у справі № 908/1339/17 поновлено з 12.07.2018, підготовче засідання призначено на 02.08.2018.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.08.2018 у справі № 908/1339/17 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

До господарського суду Запорізької області 11.09.2018 надійшов лист директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.09.2018 № 18262/18-54 та матеріали справи № 908/1339/17. У листі повідомлено про необхідність провести попередню оплату за проведення експертизи та зазначено, що у зв'язку зі значною завантаженістю експертів відділу дослідження машин, обладнання, об'єктів водного транспорту, літальних апаратів та колісних транспортних засобів КНДІСЕ, забезпечити виконання експертизи у передбачені п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.04.2017 за № 1420/5), не видається можливим. Експертною установою запропоновано погодити строк проведення експертизи понад два місяці. Також, до листа надано клопотання експертів № 18262/18-54 про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою від 09.10.2018 провадження у справі № 908/1339/17 поновлено для розгляду клопотання судових експертів, у зв'язку з перебуванням судді-доповідача у справі Носівець В.В. з 11.09.2018 на лікарняному, питання щодо поновлення провадження у справі для розгляду клопотання експертів вирішувалось судом 09.10.2018, підготовче засідання призначене на 17.10.2018, у сторін витребувано документи, про необхідність надання яких зазначено судовими експертами у клопотанні, а саме: позивачу та відповідачу запропоновано надати пояснення/міркування з викладенням своєї позиції щодо заявленого судовим експертом клопотання від 05.09.2018 вих. № 18262/18-54; надати кольорові фотознімки досліджуваного КТЗ в пошкодженому стані, бажано, в електронному вигляді, надати інформацію: чи перебував ТЗ у попередніх ДТП; чи проводились капітальні ремонти наявних вузлів та агрегатів, які внаслідок ДТП потребують ремонту або заміни; надати інформацію щодо наявності корозійних пошкоджень кузову досліджуваного ТЗ, дані про комплектність та укомплектованість, наявність додаткового встановленого обладнання (з відповідними документами, які підтверджують дату встановлення та вартість), показники одометра, оновлення складників та фактичного технічного стану об'єкту дослідження в якому він перебував на 19.12.2016, тощо.

Ухвалою суду від 17.10.2018 постановлено:

- клопотання судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання матеріалів для проведення судової автотоварознавчої експертизи задовольнити частково. Витребувані судом від сторін документи, в разі їх надання, після отримання супровідним листом направити до експертної установи;

- клопотання судового експерта в частині надання для огляду об'єкта дослідження відхилити, в іншій частині задовольнити, вказавши на можливість проведення автотоварознавчої експертизи на підставі матеріалів, доданих до справи, або додатково наданих сторонами (в разі їх надання);

- клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження терміну проведення призначеної судової експертизи у строк понад два місяці задовольнити;

- провадження у справі зупинити до проведення судової автотоварознавчої експертизи, призначеної ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.08.2018 у справі №908/1339/17;

- матеріали господарської справи № 908/1339/17 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз;

- зобов'язати експерта направити експертний висновок до господарського суду Запорізької області.

До господарського суду Запорізької області 03.12.2018 надійшов лист директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.11.2018 № 18262/18-54 про направлення повідомлення та матеріалів справи № 908/1339/17 у двох томах. У повідомленні зазначено, що у зв'язку з незадоволенням клопотання експертів, а саме: ненадання кольорових фотознімків досліджуваного КТЗ в пошкодженому стані, а по матеріалам справи неможливо провести дослідження, та на підставі п. 2 ч. 6 ст. 69 ГПК України судові експерти повідомляють про неможливість надання висновку.

Ухвалою суду від 13.12.2018 у зв'язку з поверненням матеріалів справи № 908/1339/17 від експертної установи без виконання призначеної судової експертизи провадження у справі поновлено, продовжено підготовче провадження на тридцять днів, підготовче засідання призначено на 16.01.2019.

Ухвалою від 16.01.2019 підготовче провадження закрито 16.01.2019, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 05.02.2019.

В судовому засіданні 05.02.2019 судом постановлено рішення.

Представник позивача в судове засідання 05.02.2019 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; у попередні судові засідання також не з'являвся, клопотав про розгляд справи за відсутності його представника.

Підставою для звернення з позовом до суду є несплата відповідачем шкоди (в порядку регресу), завданої особою, винною у ДТП, відповідальність якої застраховано відповідачем. Спричинення шкоди сталося внаслідок скоєння 22.11.2016 дорожньо-транспортної пригоди в місті Київ за участю автомобіля Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Subaru Outback номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва, дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 Позивачем, на підставі Страхового акту № ДККА-53993 від 05.12.2016, рахунку-фактури № СРфС-0010773 від 05.12.2016 та розрахунку розміру страхового відшкодування, виплачено 19143,98 грн. страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-16-00341 від 12.05.2016. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Опель» державний номер НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», що підтверджується полісом обов'язкового страхування № АВ/4407401. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 19143,98 грн., проте відповідачем заяву позивача залишено без розгляду. З посиланням на ст.ст. 526, 610, 993 Цивільного кодексу України, ст. 193 ГК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача 18633,98 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, яка складає різницю між сумою фактично виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування та сумою франшизи за полісом обов'язкового страхування.

У заяві, яка надійшла до суду 16.08.2017, позивач з приводу надання копії висновку експерта про вартість відновлювального ремонту зазначив, що надати його не представляється можливим, оскільки такий позивачем не замовлявся; що стосується розрахунку заявленої суми, а саме врахування зносу, повідомив суд про те, що знос при розрахунку страхового відшкодування не вираховувався, оскільки він не передбачений умовами договору добровільного страхування. Також в заяві від 13.07.2017 щодо розрахунку позову зазначив, що звертається до відповідача з позовом в межах ліміту відповідальності відповідача, передбаченого полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (50000) на суму фактичних витрат, понесених (виплачених) позивачем своєму страхувальнику за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (19143,98 грн.) за вирахуванням франшизи, передбаченої полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (510,00 грн.).

У надісланій суду 03.01.2019 заяві позивач щодо надання суду звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, повідомив, що позивач виконав пропозицію суду та звернувся до суб'єкта оціночної діяльності з листом, в якому просив провести автотоварознавче дослідження матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу, застрахованого у позивача. У відповідь ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» надіслало відповідь, в якій повідомляло про те, що вказане дослідження неможливо провести без особистого огляду оцінювачем транспортного засобу. Позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 05.02.2019 свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

У відзиві на позов, який надійшов до суду 27.07.2017, відповідач вказав, що транспортний засіб "Субару", який є пошкодженим внаслідок вищезазначеної ДТП, випущено у 2007 році, тобто строк експлуатації на момент ДТП складає 9 років, отже згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів повинен розраховуватись коефіцієнт фізичного зносу. При виплаті ПрАТ "Українська страхова група" суми страхового відшкодування не розраховано та не враховано коефіцієнт фізичного зносу, оскільки, згідно розрахунку суми страхового відшкодування, зробленого ПрАТ "Українська страхова група" від 05.12.2016, вартість деталей, що замінюються, визначено без врахування коефіцієнту фізичного зносу (п. 21 розрахунку), та знос транспортного засобу на день страхового випадку визначено як нуль (п.19 розрахунку), що не відповідає вимогам діючого законодавства. До відзиву відповідач надав звіт про проведення розрахунку фізичного зносу транспортного засобу Subaru Outback державний номер НОМЕР_3 від 22.11.2016 фахівця відповідача, згідно якого коефіцієнт фізичного зносу складових (Ез) складає 0,6790 та вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу складає 10742,50 грн.

Від відповідача 16.08.2017 надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідач не погоджується з розміром відшкодування, заявленим позивачем, вважає, що для визначення дійсної вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу пошкодженого транспортного засобу "Субару", д.р.н. № НОМЕР_3 необхідні спеціальні знання в галузі автотоварознавчого дослідження. Відповідач просив на вирішення експерта поставити наступне питання: визначити вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Субару" д.р.н НОМЕР_3 з урахуванням зносу; витрати по сплаті автотоварознавчої експертизи покласти на сторін в рівних частинах.

Зважаючи на належне повідомлення учасників справи про розгляд справи, суд вирішив за доцільне розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю в судовому засіданні представників позивача та відповідача.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно довідки відділу Управління патрульної поліції у м. Києві від 19.12.2016 вих. № 15711-2/41/11-2016 на проспекті Повітрофлотському, 34 в м. Києві 22.11.2016 о 09:35 сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення бокове) за участю автомобіля Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Subaru Outback номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 (арк. с. 18-19, том 1).

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.12.2016 у справі №760/20531/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Власником транспортного засобу Subaru Outback номерний знак НОМЕР_3, 2007 року випуску, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, є ОСОБА_3 (арк.с. 15, том 1).

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_3 (страхувальник) 12.05.2016 уклали договір № 28-0107-16-00341 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, за умовами якого страховик зобов'язався відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження або конструктивної загибелі транспортного засобу Subaru Outback номерний знак НОМЕР_3, 2007 року випуску, внаслідок, зокрема, ДТП (надалі - договір) (арк. с. 11-13, 181-191, том 1).

У частині 2 договору встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором (в тому числі ДТП), що відбулася в період дії договору, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу), застрахованим або третім особам.

Згідно п. 11.3 частини першої договору зазначено, що знос не враховується.

Пунктами 8 договору встановлено строк дії договору - з 17.05.2016 по 16.05.2017.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 8 зазначеного Закону страхова компанія при настанні страхового випадку зобов'язана здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що у зв'язку з настанням випадку, який мав ознаки страхового, 24.11.2016 страхувальник (ОСОБА_3) звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування за договором страхування від 12.05.2016 № 28-0107-16-00341 (арк. с. 24, том 1).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Subaru Outback номерний знак НОМЕР_3, позивачем проведено його огляд, про що 24.11.2016 складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Згідно рахунку ТОВ «Віді-Стар» № СРфС-0010773 від 02.12.2016 вартість ремонту складає 22378,98 грн.

ПрАТ "СК "Українська страхова група" 05.12.2016, на підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 24.11.2016 та рахунку № СРфС-0010773 від 02.12.2016 ТОВ "Віді-Стар" (арк. с. 21-23, том 1), згідно розрахунку страхового відшкодування складено страховий акт № ДККА-53993, відповідно до якого зазначена вище ДТП визнана страховим випадком, за яким страхове відшкодування складає 19143,98 грн. У відповідному розділі акту зазначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом перерахунку ТОВ "Віді-Стар" в розмірі 19143,98 грн. (арк. с. 27, том 1).

Сума страхового відшкодування в розмірі 19143,98 грн. перерахована 05.12.2016 на рахунок ТОВ "Віді-Стар", що підтверджується платіжним дорученням № 22772 із призначенням платежу: "Страхове відшкодування 28-0107-16-00341 від 12.05.2016, стр. Акт ДККА-53993 від 05.12.2016 ОСОБА_3 рахунок № СРфС-0010773 від 02.12.2016" (арк. с. 29).

Так, статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Вказана стаття, яка дублює положення ст. 27 Закону «Про страхування», надає страховикові право звернутися з вимогою до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Такий перехід права вимоги до страховика в науці та практиці цивільного права отримав назву суброгація.

Суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування. Якщо страхові виплати спрямовані на покриття збитків, що виникли у зв'язку із завданням шкоди здоров'ю страхувальника, право вимоги до винної особи до страховика не переходить.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування.

Отже, до позивача як страховика за договором майнового страхування після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент скоєння зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації автомобіля Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1, застрахована ОСОБА_2 у ПрАТ "УАСК АСКА", що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4407401 (арк.с. 32, том 1). Строк дії зазначеного полісу - з 27.01.2016 до 26.01.2017. Встановлений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000,00 грн., розмір франшизи - 510,00 грн.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою від 24.02.2017 про відшкодування шкоди, завданої автомобілю внаслідок ДТП, у розмірі 19143,98 грн. Вказану вимогу отримано відповідачем 07.03.2017, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. с. 30-31, том 1). Зазначену заяву відповідачем залишено без розгляду і задоволення.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач за захистом порушених прав звернувся з позовом до суду, предметом якого є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача 18633,98 грн. страхового відшкодування.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним законом та регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Крім того, Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежує розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала шкоду, зокрема, сумою франшизи (ст. 12), вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29).

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми - ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахування зносу на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановленні вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов'язковим.

Пунктом 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для фототехніки.

Як встановлено судом, транспортний засіб Subaru Outback номерний знак НОМЕР_3 2007 року випуску, тобто строк експлуатації зазначеного автомобіля станом на момент ДТП перевищував 7 років. Отже, застосування коефіцієнту фізичного зносу при встановленні вартості відновлювального ремонту автомобіля є обов'язковим.

Матеріалами справи підтверджено, що при розрахунку та виплаті суми страхового відшкодування у сумі 19143,98 грн. страхувальнику ОСОБА_3 на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-16-00341 від 12.05.2016 ПрАТ "Українська страхова група" не враховувався коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, оскільки умовами договору добровільного страхування, а саме: п. 11.3 частини першої договору, передбачено, що знос не враховується.

Однак, звертаючись до приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", яким застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у вчиненні ДТП, - власника транспортного засобу Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2, згідно полісу № АВ/4407401, з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 18633,98 грн. не розраховано та не враховано коефіцієнт фізичного зносу згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, обмеживши розмір шкоди лише сумою франшизи.

Як свідчать матеріали справи, позивач у своїх поясненнях неодноразово зазначав, що коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку страхового відшкодування позивачем не вираховувався, оскільки він не передбачений умовами договору добровільного страхування. Також щодо розрахунку позовних вимог саме у сумі 18633,98 грн. зазначив, що звертається до відповідача з позовом в межах ліміту відповідальності відповідача, передбаченого полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (50000,00 грн.) на суму фактичних витрат, понесених (виплачених) позивачем своєму страхувальнику за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (19143,98 грн.) за вирахуванням франшизи, передбаченої полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (510,00 грн.).

Разом з тим, відповідач у своєму відзиві зазначав про необхідність врахування коефіцієнту фізичного зносу згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки транспортний засіб "Субару", який є пошкодженим внаслідок вищезазначеної ДТП, випущено у 2007 році, тобто строк експлуатації на момент ДТП складає 9 років.

Враховуючи, що для визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу пошкодженого транспортного засобу "Субару", державний номер НОМЕР_3, для визначення вартості страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача, необхідні спеціальні знання в галузі автотоварознавчого дослідження, за клопотанням відповідача судом ухвалою від 16.08.2017 призначалась судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручалось експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Проте, судову автотоварознавчу експертизу Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено не було, з підстав не надання експерту для огляду об'єкту дослідження - колісний транспортний засіб автомобіль Subaru Outbak, реєстраційний номер НОМЕР_3, в невідновлювальному стані з пошкодженням внаслідок ДТП, що сталася 22.11.2016, та вказівки, яким повним документом з матеріалів справи № 908/1339/17, що містить вихідні дані про характер і обсяги пошкоджень або калькуляцію відновного ремонту, треба користуватися для надання відповіді на поставлене питання.

Суд, розглядаючи численні клопотання експерта про надання для огляду об'єкту дослідження в невідновлювальному стані неодноразово зазначав, що об'єкт дослідження в невідновлювальному стані з пошкодженням внаслідок ДТП, що сталася 22.11.2016, неможливо надати, оскільки його відновлювальний ремонт проведено. Судом також в письмовій формі, зокрема, в ухвалах від 08.11.2017 та 02.05.2018 зазначалось, що судова автотоварознавча експертиза може бути проведена на підставі матеріалів, доданих до справи, або додатково витребуваних у сторін за необхідності. Щодо надання конкретних документів або додаткового витребування документів у сторін, необхідних для проведення експертизи, експертом не заявлялось.

Крім того, ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.08.2018 судом призначалась судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручалося експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, для дослідження правильності здійснення розрахунку суми страхового відшкодування, оскільки між сторонами існує спір щодо дійсної вартості розміру відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля Subaru Outback номерний знак НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження при ДТП, яка мала місце 22.11.2016, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору, з урахуванням заперечень та клопотання відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, для дослідження правильності здійснення розрахунку суми страхового відшкодування.

Судову автотоварознавчу експертизу Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз також не проведено, у зв'язку з ненаданням кольорових фотознімків досліджуваного КТЗ в пошкодженому стані, а по матеріалам справи неможливо провести дослідження, а також ненаданням транспортного засобу для дослідження.

Крім того, слід зазначити, що суд пропонував позивачу надати для експертної установи необхідні для проведення експертизи інформацію/документи або зазначити про причини неможливості надання зазначених доказів; надати суду звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, складеного суб'єктом оціночної діяльності/висновок експерта про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу "SUBARU OUTBACK" державний реєстраційний номер НОМЕР_3, для чого звернутися до суб'єкта оціночної діяльності, або вказати про причини неможливості звернення до суб'єкта оціночної діяльності або його відмови у виготовленні такого звіту/висновку. В ході розгляду справи у своїх поясненнях позивач щодо надання суду звіту про оцінку вартості матеріального збитку повідомляв, що такий ним не замовлявся.

Також на пропозицію суду щодо звернення до суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу, застрахованого у позивача, позивач у заяві від 22.12.2018 повідомив, що суб'єкт оціночної діяльності ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» надіслало відповідь, в якій повідомляло про те, що вказане дослідження неможливо провести без особистого огляду оцінювачем транспортного засобу.

Позивачем на неодноразову вимогу суду не надано письмових пояснень щодо суми заявлених позовних вимог з огляду на спеціальні норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); не надано свого розрахунку заявленої до стягнення суми страхового відшкодування з обґрунтуванням застосованого методу розрахунку (всіх складників формули).

Разом з тим, в матеріалах справи міститься проведений відповідачем розрахунок вартості проведеного відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, який додано до відзиву, а саме: звіт про проведення розрахунку фізичного зносу транспортного засобу Subaru Outback державний номер НОМЕР_3, складений 22.11.2016 фахівцем відділу виплат відповідача (арк. с. 72-73, том 1).

Судом досліджено копію цього звіту, який складений з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Згідно викладеного у звіті висновку ринкова вартість автомобіля Subaru Outback державний номер НОМЕР_3 на момент пошкодження складає 370323,93 грн., вартість відновлювального ремонту складає 22378,98 грн., коефіцієнт фізичного зносу складає - 0,6790, а вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає - 10742,50 грн. Також у звіті зазначено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 3009,84 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів становить 2231,46 грн., вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту, становить 17137,68 грн.

Визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля здійснено фахівцем на підставі п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс (1-Ез)

де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Ез - коефіціент фізичного зносу складників, що підлягають заміні.

Таким чином, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,6790 становить 10742,50 грн. = 3009,84 + 2231,46 + 17137,68 х (1-0,6790), тобто для розрахунку відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу експертом була врахована саме вартість нових складових - запчастин (17137,68 грн.).

Враховуючи всі обставини справи, ненадання позивачем необхідних документів, невчинення відповідних дій, що спричинило непроведення судової автотоварознавчої експертизи, призначеної судом для визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, ненадання позивачем обгрунтованого розрахунку відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, суд вважає за доцільне прийняти до уваги розрахунок, здійснений фахівцем відповідача, з огляду на норми чинного законодавства та судову практику щодо обов'язкового застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що до позивача, який сплатив страхове відшкодування за договором страхування транспортного засобу, перейшло право вимоги, в порядку суброгації, з відповідача сплаченого страхового відшкодування, у межах фактичних витрат, оскільки транспортний засіб Subaru Outback державний номер НОМЕР_3, застрахований ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (відповідач), однак з урахуванням обмеження розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала шкоду, зокрема, сумою франшизи та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Тобто, позивач отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування.

Отже, позивачем сплачене страхове відшкодування в сумі 19143,98 грн., однак вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 10742,50 грн. Франшиза встановлена полісом № АВ/4407401 в розмірі 510,00 грн., ліміт відповідальності - 50000,00 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача належить сума шкоди в розмірі 10232,50 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів сплати страхового відшкодування в добровільному порядку.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині 10232,50 грн.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А; адреса для листування: 69002, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, 40, оф. 210, ідентифікаційний код 13490997) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А, ідентифікаційний код 30859524) 10232,50 грн. (десять тисяч двісті тридцять дві грн. 50 коп.) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 878,61 грн. (вісімсот сімдесят вісім грн. 61 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 15.02.2019.

Суддя В.В. Носівець