ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1907/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Мудрак О.М.

представники сторін:

від ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ ДМУ ВС України в Дніпропетровській області від 19.09.1997 р., фізична особа ;

від ОСОБА_1: Смолов К.В., ордер №000019 від 19.10.2017 р., адвокат;

інші представники сторін не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білоножко" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 року у справі № 904/1907/15 (суддя Полєв Д.М.)

за заявою Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до боржника Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області 19.11.2018 року у справі № 904/1907/15 заяву ФОП ОСОБА_1 задоволено частково.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме 1/4 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 32384083, що була реалізована на другому повторному аукціоні 16.07.2018року з продажу майна банкрута фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що у разі визнання результатів аукціону недійсним, що є предметом позовної заяви, покупець буде зобов'язаний повернути спірне майно до ліквідаційної маси банкрута,. З метою запобігання реалізації спірного майна третім особам, враховуючи права та законні інтереси кредиторів та банкрута у даній справі, з огляду на положення ст. ст. 136, 137 ГПК України та ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд наклав арешт на майно, що є предметом спору.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, Приватне підприємство "Білоножко" оскаржило її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом п.1 ч.1 ст.139 ГПК України, якою передбачено накладення арешту на майно відповідача.

Зазначає, що:

- статусу відповідача у даній справі апелянт не має і не може мати, оскільки позов розглядається у справі про банкрутство;

- підтримана судом позиція ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову, порушує принципи рівності сторін у господарському процесі, принципи диспозитивності та змагальності сторін;

- заявником подано до суду заяву про визнання недійсним результату другого аукціону з продажу майна банкрута, яке було предметом забезпечення ПАТ "Банк "Форум"; повернення майна до складу ліквідаційної маси неможливо, оскільки майно банкрута, яке с предметом забезпечення (іпотеки) не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог забезпеченого кредитора.

Також в апеляційній скарзі апелянт вказує, що ФОП ОСОБА_1 просив суд заборонити вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та передачі у користування третім особам 1/4 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 32384083, що була реалізована на другому повторному аукціоні з продажу майна банкрута ФОП ОСОБА_1

Натомість суд за власною ініціати¬вою, без наявних та підтверджуючих доказів, вживає зовсім інший засіб забезпечення позову та накладає арешт на майно ПП "Білоножко".

Просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/1907/15 від 19.11.2018 року про вжиття заходів забезпечення позову скасувати. Судові витрати покласти на ФОП ОСОБА_1

У відзиві на апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білоножко" арбітражний керуючий-ліквідатор ФОП ОСОБА_1 - Юдицький О.В. підтримує доводи скаржника та зазначає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову подана банкрутом, майно якого підлягає продажу на аукціоні з метою задоволення вимог кредиторів відповідно до Закону Накладення арешту на майно банкрута, яке було продано на аукціоні з метою задоволення вимог забезпеченого кредитора, не може бути способом захисту або понов¬лення порушених прав заявника.

Просить суд задовольнити апеляційну скаргу, оскаржувану ПП "Білоножко" ухвалу господарського суду скасувати.

У судове засідання апелянт не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Оскільки строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу є обмеженим, закінчується 18.02.2019 року, а матеріали справи дозволяють визначитися щодо законності оскаржуваного рішення суду, повідомлення про розгляд справи вручено апелянту відповідно до поштового повідомлення завчасно (а.с.57), колегія суддів розглянула справу без участі скаржника.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні боржника та його представника, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 року прийня¬то до розгляду заяву ОСОБА_1 у справі №904/1907/15 про банкрут¬ство суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 року по справі №904/1907/15 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру стро¬ком на 6 місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Величка Вік¬тора Юрійовича ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 року по справі №904/1907/15 постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 року по справі №904/1907/15 в частині призначення ліквідатором ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Величка В.Ю. скасовано, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 року ФОП ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про припинення провадження у справі №904/1970/15 про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підпри¬ємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 року апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 року у справі №904/1907/15 про відмову у задоволенні клопотання про припинення провадження у справі - задоволено, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 року у справі №904/1907/15 про відмову у задоволенні клопотання про припинення провад¬ження у справі - скасовано, прийнято нове рішення, клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 30.01.2017 року про припинення провадження у справі - задоволено, про¬вадження у справі № 904/1907/15 про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2017 року по справі №904/1907/15, касаційну скаргу арбітражного керуючого Юдицького О.В. задоволено. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 по справі №904/1907/15 скасовано.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 року по справі №904/1907/15 залишено в силі.

Ухвалами господарсько¬го суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 року по справі №904/1907/15 прийнято до розгляду заяву ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону від 16.07.2018 року, залучено Приватне підприємство "Білоножко" до участі у справі та прийнято ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 року по справі №904/1907/15, якою заяву ФОП ОСОБА_1 про заборону вчиняти певні дії задоволено частково, накладено арешт на нерухоме майно, а саме 1/4 квар¬тири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 32384083, що була реалізована на другому повторному аукціоні з продажу майна банкрута фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унемож¬ливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспо¬рюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з заявою про забезпечення позову (том 18 а.с.84-86).

В обґрунтування заяви зазначав, що нерухоме майно, продане на оспорюваному ним аукціоні, звільнено від арештів та інших обтяжень після проведення аукціону 16.07.2018 року.

Зазначені обставини, на його думку, свідчать про відсутність права ліквідатора на реалізацію майна, яке придбано Приватним підприємством "Білоножко".

Просив у поданій заяві заборонити Приватному підприємству "Білоножко" вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та передачі у користування третім особам 1/4 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 32384083.

Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедли¬ве, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господар¬ської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інте¬ресів фізичних та юридичних осіб, держави.

Особливість розгляду заяви боржника в справі про банкрутство не позбавляє його права на забезпечення заявлених вимог.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

В даному випадку судом першої інстанції вірно зазначено, що у розумінні ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ПП "Білоножко" не є стороною у справі.

Однак положення ч.4 ст.137 ГПК України передбачають можливість забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцін¬ку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з ураху¬ванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позо¬ву; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового проце¬су; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'яз¬ку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасни¬ками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобо¬в'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення по¬рушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У даній справі колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову є адекватними відповідно до заявлених вимог ФОП ОСОБА_1

Доводи скарги щодо того, що аукціон оскаржує сам банкрут, не є підставою для висновку про відмову в задоволення заяви про забезпечення.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта щодо того, що невжиття обраного ФОП ОСОБА_1 заходу забезпечення позову, не може істотно усклад¬нити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів банкрута, оскільки ак¬тив, яким були забезпечені вимоги банку у справі про банкрутство, має бути реалізова¬ним для задоволення вимог забезпеченого кредитора.

У даному випадку встановлення обставин законності проведеної процедури реалізації майна боржника має проводитися судом при вирішенні заяви ФОП ОСОБА_1 по суті спору.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що накладення арешту на спірне майно, як то зазначено судом в оскаржуваній ухвалі, не відповідає способу захисту, обраному заявником. Однак підстави забезпечення позову є обгрунтованими, обраний заявником спосіб забезпечення співрозмірний його вимогам, заборона суду на вчинення дій щодо розпорядження майном та передачу його у користування третім особам прав власника - ПП "Білоножко" на користування не порушує.

Тому апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву ФОП ОСОБА_1 задовольнити, заборонити Приватному підприємству "Білоножко" вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та передачі у користування третім особам 1/4 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 32384083.

Враховуючи наявність процесуальних порушень при розгляді поданої суду заяви, які є підставою для скасування оскаржуваного рішення, саме ці доводи апеляційної скарги і є визначальними для висновку колегії суддів про задоволення вимог апелянта та скасування ухвали суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за її розгляд слід стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь апелянта.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 року у справі № 904/1907/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Приватному підприємству "Білоножко" вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та передачі у користування третім особам 1/4 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 32384083, що була реалізована на другому повторному аукціоні з продажу майна банкрута Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на користь Приватного підприємства "Білоножко" 1321,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: О.В. Березкіна

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Повний текст підписано в повному обсязі 25.02.2019 року.