номер провадження справи 22/119/18-17/1/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 Справа № 908/2244/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л., при секретарі судового засідання Юсубовій Д.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою: приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1

до відповідача: акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів, 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11

про стягнення 89 969,23 грн.

У засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 20.12.18 № 18-161.

СУТЬ СПОРУ:

30.10.18 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (далі - ПрАТ МК Азовсталь) за вих. від 25.10.18 № 09-4/4 про стягнення з акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (далі АТ ЗФЗ) заборгованості за договором поставки від 26.12.16 № 012/17-02 у загальному розмірі 89 969,23 грн., з яких: 63 612,47 грн. сума основного боргу, 6 467,84 грн. 3 % річних, 19 888,92 грн. пеня.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.18 вказаний вище позов передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою від 01.11.18 судом (суддя Ярешко О.В.) прийнято позовну заяву ПрАТ МК Азовсталь за вих. від 25.10.18 № 09-4/4 до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2244/18 за правилами спрощеного позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 27.11.18.

27.11.18 на адресу суду від АТ «ЗФЗ» надійшов відзив від 16.11.18 № 18-048 на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить суд відмовити у задоволені позову з наступних підстав. 05.03.17 згідно специфікації № 1 від 31.01.17 до договору поставки № 012/17-02 від 26.12.16 позивачем на адресу АТ «ЗФЗ» відвантажена партія товару № 299 у кількості 52,800 т (вага фактична) з перерахунком на вагу наведену (сухий стан) 42,350 тн., по ціні 6766,06 грн./т без ПДВ. Партія товару відвантажувалась по з.д. накладній № 48823371 від 05.03.17 в залізничному вагоні № 61524344. ПрАТ «МК «Азовсталь» виставлено на оплату рахунок № 91327302 від 05.03.17 на загальну суму 343851,17 грн. з ПДВ, також партію товару супроводжували сертифікат якості на партію № 2/29 від 04.03.17. Відповідно до оформленого звіту про інспекцію якості товару № 2А1720-0262/9, незалежний сюрвеєр ІП «СЖС Україна» у відповідності до інструкцій, отриманих від АТ «ЗФЗ», провів інспекцію вантажу на території ПрАТ «МК «Азовсталь». У звіті сюрвеєр попередив АТ «ЗФЗ», що результати можуть мати систематичну погрішність, що точність результатів невідома і необхідно обдумано використовувати наведені дані в сертифікаті якості та товаросупровідних документів. Під час проведення вихідного контролю товару на території відповідача складені акти №№ 0324, 0325 від 04.03.17, які підписані представниками сюрвеєра та позивача, в яких відображено, що представниками ПрАТ «МК «Азовсталь» проведений ситовий аналіз вологої проби товару з порушенням вимог ДСТУ 7725:2015 п.6.2 та що ємкості для накопичення об'єднаних проб не відповідають п.4.1.5, п.5.5 ГСТУ. На думку відповідача, представник сюрвеєра не підтвердив показники якості товару зазначених у товаросупровідних документах постачальника, виявив порушення порядку перевірки якості товару та попередив керівництво відповідача про порушення методики відбору проб. Також, незалежний сюрвеєр рекомендував перевірити відвантажений товар при контрольному випробовувані представниками АТ «ЗФЗ». 11.03.17 відповідачем здійснене приймання партії товару відвантаженого ПрАТ «МК «Азовсталь» на адресу АТ «ЗФЗ» від 05.03.17, та його контрольне випробовування спільно з представником незалежного сюрвеєра ІП «СЖС Україна», в ході якої виявлена наступна невідповідність якісної характеристики товару умовам договору та ТУ У 19.1-0:2012, а саме: зміст золи склало 14,7%, граничний показник якого згідно ТУ У для поставлено товару -13%, відхилення склало 1,7%. По факту виявлених відхилень по якісному показнику «зольність», відповідач повідомив позивача листом вих. № 45/12-02 від 12.03.17 і зупинив приймання відвантаженого товару до направлення представника ПрАТ «МК «Азовсталь» для проведення спільного приймання товару. Позивач направив лист-відмову № 0116/97 від 13.03.17 від проведення спільного приймання відвантаженого товару. З цілю виявлення фактичних показників якості і кількості відвантаженого позивачем товару відповідач звернувся до Запорізької торгівельно-промислової палати, як до незалежного експерта. 13.03.17 проведено комісійне приймання товару на територій АТ «ЗФЗ» за участю представника ІП «СЖС-Україна» та експерта Запорізької ТТП. Результати перевірки викладені в Акті експертизи №0-169 (серія АЗ №126109) від 14.03.17, зокрема у ході перевірки якості відібраних проб від партії горішка коксового відвантаженого до вантажоодержувача у вагоні № 61524344, на відповідність його даним сертифікату якості №2/29 від 04.03.17 на партію №299 виробника, вимогам ТУ У 19.1-0:2012 виявлено: фактична «Зольність (А-d)» становить - 20,4%. З огляду на невідповідність поставленого товару по якості умовам договору та вимогам ТУ У 19.1-0019044-120:2012 відповідач у відзиві зазначив, що акцептував рахунок позивача від 05.03.17 № 91327302 частково на суму 280 238,70 грн.

Повідомленням від 27.11.18 у справі № 908/2244/18, уповноваженою особою помічником судді Масліхіною О.І. повідомлено сторін у цій справі про неможливість проведення судового засідання з розгляду справи, призначеного на 27.11.18, у звязку з перебуванням судді у довготривалій відпустці. Наступне судове засідання з розгляду справи № 908/2244/18 призначено на 02.01.19.

02.01.19 на підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Запорізької області від 02.01.19 за № П-2/19 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, враховуючи перебування у відпустці судді-доповідача у справі № 908/2244/18 ОСОБА_2 з 17.12.18 по 10.01.19, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 908/2244/18 передана на розгляд судді Корсуну В.Л.

03.01.19 до суду від ПрАТ МК Азовсталь надійшла відповідь від 27.12.18 № 09-4/4 на відзив, в якій позивач виклав свої аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Зокрема, позивач зазначив, що питання стосовно якості горішку коксового, що відвантажувався за спірною залізничною накладною № 48823371 від 05.03.17 у залізничному вагоні № 641524344 було предметом у спорі за позовом ПАТ «ЗФЗ» до ПрАТ «МК»Азовсталь» про стягнення штрафу за поставку товару неналежно якості у справі № 905/1834/17.

Ухвалою від 04.01.19 справу № 908/2244/18 прийнято до провадження суддею Корсуном В.Л. за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 04.02.19.

У судовому засіданні 04.02.19 судом оголошувалась перерва на 20.02.19, про що учасники справи повідомлені у судовому засіданні під розписку.

Представник позивача у судове засіданні 20.02.19 не зявився.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Оскільки представник позивача, якого належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання призначеного на 20.02.19, не повідомив причин своєї неявки, у суду наявні підставі визначені ст. 202 ГПК України для розгляду справу по суті за відсутності такого учасника справи.

У засіданні суду 20.02.19, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представника відповідача повідомлено, коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.16 між приватним акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь (Постачальник) та публічним акціонерним товариством Запорізький завод феросплавів (Покупець, в подальшому найменування змінено на акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів») укладеного договір поставки № 012/17-02 (з протоколом розбіжностей від 03.02.17 та протоколом узгодження розбіжностей від 13.02.17 до договору), за умовами якого (п. 1.1 договору) Постачальник зобов'язався поставити та передати у власність Покупця продукцію коксохімічного виробництва (далі за текстом - Товар) у відповідності з асортиментом, якістю, строками, в об'ємі, за цінами та на умовах, передбачених у Специфікаціях до даного договору, які є його невід'ємною частиною, а Покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити на умовах цього договору. Порядок віднесення видатків по перевезенню товару від пункту відправлення до пункту призначення визначаються в Специфікаціях до даного договору, які є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 договору, Постачальник зобов'язується, зокрема:

- здійснити поточні поставки товару, обумовленого в специфікаціях до цього договору, на умовах FCA залізнична станція відправлення (згідно правил ІНКОТРЕМС-2010), що підтверджується залізничними накладними (квитанціями), якщо інші умови поставки не визначені специфікаціями до цього договору. Моментом поставки (дата поставки) товару вважається дата штемпеля (електронного підпису) станції Сартана на залізничній квитанції (квитанції про приймання вантажу на маршрут або групу вагонів), якщо інше не передбачено базисними умовами поставки, узгодженими сторонами в специфікації. Моментом виконання зобовязань по поставці (дата поставки) Товару вважається дата календарного штемпеля станції відправлення на залізничній квитанції (квитанції про приймання вантажу на маршрут чи групу вагонів), якщо інше не передбачено базисними умовами поставки, погодженими Сторонами в Специфікації;

- повідомляти Покупця про проведені поставки Товару протягом 1 робочого дня;

- не пізніше наступного робочого дня скласти кінцевий рахунок на різницю між базовою ціною продукції на дату відвантаження і ціною такої продукції на фактичну дату зарахування грошових коштів від покупця, і направити копію такого рахунку покупцю на електрону пошту, з наступним наданням оригіналу протягом 7 календарних з дати отримання грошових коштів.

Згідно з п. 2.2. договору, Покупець зобов'язується прийняти (по акту приймання-передачі) та оплатити товар, на умовах, визначених у договорі.

Пунктом 2.5 договору визначено, що узгодженим обємом Товару вважається обєм поставки, зазначений в чинній Специфікації до цього Договору, з моменту підписання цієї Специфікації.

У п. 2.7. договору сторонами погоджено, що Постачальник вважається таким, що виконав свої зобовязання по поставці Товару з моменту передачі його в розпорядження транспортної організації (перевізнику) в місці передачі згідно п. 2.1 цього договору.

Ціна товару за одиницю та по позиціям зазначається в Специфікаціях до даного договору (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 3.3. договору, Покупець проводить оплату товару, який поставляється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30-ти банківських днів з дати поставки товару. Оплата здійснюється на підставі оригіналів первинних документів зазначених у п. 2.1.

Пунктом 8.1. договору визначено, що за невиконання своїх зобовязань по цьому договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах передбачених діючим законодавством України.

Згідно з п. 9.5. договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.17, та відповідно, по грошовим розрахункам, до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

На виконання умов договору, 31.01.17 між сторонами укладена Специфікація № 1 до договору поставки від 26.12.16 № 012/17-02, згідно якої за період з лютого по березень 2017 р. (в редакції додаткової угоди № 1 від 28.02.17 до Специфікації № 1) Постачальник зобов'язався поставити Покупцю товар: 3000 т сухої ваги горішка коксового 10-25 мм, марки OK1, ОК2, ОК3 ТУУ 19.1-0:2012, код УКТ ВЭД НОМЕР_1, за ціною 6 772,98 грн. за тонну сухої ваги (без ПДВ).

Згідно із змістом пунктів 2-3 Специфікації № 1, датою переходу права власності на товар від Постачальника до Покупця є дата, зазначена в Запоріжжі-Лівому Придніпровської д. на штемпелі залізничної накладної. Базова ціна на умовах поставки FСА складає еквівалент 249,75грн. доларів США/тонну сухої ваги без врахування ПДВ в національній валюті України по курсу НБУ, що діє на дату оплати. Допускається поставка товару на умовах СРТ, з.д. ст. Запоріжжя-Ліве Придн. з.д. у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 р. по ціні 257,42 долари США/тонну сухої ваги без врахування ПДВ в національній валюті України по курсу НБУ, діючого на дуту оплати. Первинні документи (рахунки), оформлюються за датою відвантаження, вказаної в залізничній накладній, за ціною за 1 тн Товару в безводній вазі без врахування ПДВ, з переведенням базової ціни за офіційним курсом гривні до долару США, встановленому Національним банком України, станом на 00:00 годин дати відвантаження товару. У випадку зміни ціни товару на дату оплати, постачальник виставляє покупцю корегувальні рахунки и розрахунки корегування до податкових накладних.

На виконання умов договору від 26.12.16 № 012/17-02, позивачем поставлено відповідачу товар обумовлений у Специфікації № 1 до договору, а саме згідно з залізничною накладною № 48823371 зі станції відправлення Сартана 05.03.17 (дата календарного штемпеля станції відправлення) до станції Запоріжжя-Ліве в залізничному вагоні № 61524344 відправлено вантаж разом з посвідченням якості № 2/29 від 04.03.17: горішок коксовий, марки ОК2, ТУ У 19.1-0:2012, масою 52,800 т (вага фактична), суха вага - 42,350 т.

Згідно з календарним штемпелем станції призначення Запоріжжя-Ліве на залізничній накладній № 48823371, вантаж прибув 10.03.17, а 12.03.17 вантаж видано одержувачу ПАТ «ЗФЗ».

ПрАТ «МК «Азовсталь» виставлено відповідачу на оплату рахунок від 05.03.17 № 91327302 (т.1, а.с. 34) на загальну суму 343 851,17 грн. з ПДВ, копію якого 09.03.17 направлено на електрону пошту відповідача, що підтверджується паперовою копією електронного листа адресованому «ПАО «ЗФЗ» (т. 1, а.с. 36) з зазначенням в додатках до нього, у т.ч. номеру рахунку № 91327302.

Відповідачем 27.09.17 здійснено оплату виставлено позивачем рахунку від 05.03.17 № 91327302 частково у сумі 272916,06 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача за 28.09.17 (т. 1, а.с. 42).

Враховуючи умови договору та Специфікації № 1, позивачем 27.09.17 виставлено коригуючий рахунок № 91384998 (т.1, а.с. 35) відповідно до якого суму рахунку від 05.03.17 № 91327302 зменшено на 7 322,64 грн.

Враховуючи, що відповідач не здійснив повного та своєчасного розрахунку з позивачем за товар поставлений по залізничній накладній № 48823371 від 05.03.17 згідно виставлених рахунків №№ 91327302, 91384998 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про стягнення з АТ ЗФЗ 63 612,47 грн. основного боргу за договором поставки від 26.12.16 № 012/17-02 (по залізничній накладній № 48823371 від 05.03.17 ), 6 467,84 грн. 3 % річних та 19 888,92 грн. пені.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис закріплено частинами 1, 7 ст. 193 ГК України.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Статтею 712 ЦК України закріплено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2).

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до п. 4 Специфікації № 1, оплата узгодженої сторонами кількості товару, що постачається згідно цієї Специфікації, проводиться протягом 30 банківських днів після відправлення покупцю сканованих копій рахунків по електронній пошті або засобами факсимільного зв'язку. Покупець здійснює оплату за отриманий товар виходячи з перерахунку базової ціни в доларовому еквіваленті в національну валюту України за офіційним курсом НБУ UAH/USD на дату здійснення такого платежу (платежів), передбачених умовами специфікації до договору.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм права та умов Специфікації № 1 до договору поставки від 26.12.16 № 012/17-02, покупець (відповідач), якому постачальником на електронну пошту 09.03.17 надіслано копію рахунку № 91327302 від 05.03.17, мав розрахуватись за товар поставлений по залізничній накладній № 48823371 по 21.04.17 включно.

Проте, в порушення умов договору поставки від 26.12.16№ 012/17-02 відповідач лише частково 27.09.17 здійснив оплату по рахунку № 91327302 від 05.03.17, в результаті чого сума основного боргу, з урахуванням перерахунку базової ціни в доларовому еквіваленті в національну валюту України за офіційним курсом НБУ UAH/USD на дату здійснення відповідачем платежу, склала 63 612,47 грн.

Відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, що акцептував рахунок позивача від 05.03.17 № 91327302 частково на суму 280 238,70 грн. оскільки поставлена позивачем партія товару не відповідала даним сертифікату якості № 2/29 від 04.03.17 на партію виробника №299 вимогам ТУ У 19.1-0019044-120:2012 та умовам договору поставки від 26.12.16 № 012/17-02 по показнику якості «Зольність (А-d)».

Також відповідачем зазначено, що позивача попереджено, що покупець приймає товар з дисконтом 2,5% за кожний процент перевищення від встановленого в ТУ У значенні по золі для кокосового горіха марки ОК3.

На підтвердження своїх доводів (заперечень) відповідачем до суду разом з відзивом на позовну заяву, зокрема, надані: звіт про інспекцію якості товару №ZA1720-0262/9 від 04.03.17 складений незалежним сюрвейєром іноземного підприємства «СЖС Україна»; акти від 04.03.17 №№ 0324, 0325; лист від 12.03.17 №45/12-02; лист від 13.03.17 № 0116/97; акт експертизи №О-169 від 14.03.17.

Відповідно до п. 5.1 договору, Покупець проводить приймання товару за якістю у Постачальника з залученням незалежного сюрвеєра з наступним оформленням звіту про інспекцію якості товару, попередньо провівши огляд порожнього рухомого складу, у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 25.04.66 № П-7 із змінами та доповненнями. У випадку виявлення неякісного товару відвантаження неякісної партії товару не проводиться. Якісні показники, вказані у звіті про інспекцію якості (% вологи, фракційний склад, вміст зольності), визначені при вихідному контролі якості у Постачальника є остаточними при взаєморозрахунках для обох сторін.

Судом враховано, що рішенням господарського суду Донецької області (яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.02.18 та яке набрало законної сили 28.02.18) у справі № 905/1834/17 відмовлено у задоволенні позовної заяви ПАТ «Запорізький завод феросплавів» до ПрАТ «МК «Азовсталь» про стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості в сумі 68770,23 грн. за договором поставки № 012/17-02 від 26.12.16 (в рішенні йде мова про поставку товару за залізничною накладною № 48823371 від 05.03.17, заборгованість по оплаті якого є предметом спору у цій справі № 908/2244/18).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог у справі № 905/1834/17 суд виходив з не доведеності матеріалами справи факту порушення відповідачем зобовязань за договором поставки №012/17-02 від 26.12.016 щодо поставки товару належної якості, оскільки, факт якості спірного товару був підтверджений матеріалами справи відповідно до умов укладеного договору (отримані показники якості при вихідному контролі якості у Постачальника вказані в сертифікаті якості №2/29 від 04.03.17 та звіті про інспекцію якості товару № ZA1720-0262/9 іноземним підприємством «СЖС Україна» (незалежним сюрвеєром). Також судом зазначено, що можливість провести судову експертизу для встановлення якості поставленого товару відсутня, оскільки ПАТ ЗФЗ (покупець товару) не здійснив його збереження.

Також зі змісту вказаного рішення вбачається, що господарським судом Донецької області та Донецьким апеляційним господарським судом під час розгляду справи № 905/1834/17 про поставку товару за залізничною накладною № 48823371 від 05.03.17 по договору від 26.12.16№ 012/17-02 вже надана оцінка доказів (звіт про інспекцію якості товару №ZA1720-0262/9 від 04.03.17 складений незалежним сюрвеєром іноземного підприємства «СЖС Україна»; акт № 0324 від 04.03.17 та акт № 0325 від 04.03.17; лист вих. №45/12-02 від 12.03.17; лист №0116/97 від 13.03.17; акт експертизи №О-169 від 14.03.17) на які посилається АТ ЗФЗ у своєму відзиві на позовну заяву в підтвердження поставки позивачем товару неналежної якості, як на підставу для відмови у задоволені позовних вимог у справі № 908/2244/18.

Згідно із ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України та подані відповідачем докази в обґрунтування своєї правової позиції у цій справі, які є тотожними поданим АТ ЗФЗ доказам у справі № 905/1834/17, суд дійшов висновку про те, що доводи відповідача у цій справі щодо поставки йому позивачем (постачальником) неякісного товару за договором поставки від 26.12.16 № 012/17-02 (за залізничною накладною № 48823371 від 05.03.17) та подані докази не заслуговують на увагу, а тому відхиляються судом.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів оплати суми основної заборгованості у розмірі 63 612,47 грн. до матеріалів справи не надав, тому суд вважає позовні вимоги ПрАТ МК Азовсталь до АТ ЗФЗ про стягнення 63 612,47 грн. заборгованості за договором поставки від 26.12.16№ 012/17-02 доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З підстав несвоєчасного здійснення розрахунків за поставлений товар по договору від 26.12.16 № 012/17-02 позивачем заявлено до стягнення з відповідача 19 888,92 грн. пені за період з 01.11.17 по 15.10.18 та 6467,84 грн. 3 % річних за період з 22.04.17 по 15.10.18) (розрахунки містяться у справі).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно із Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У п. 8.2. договору сторонами погоджено, що у випадку прострочення оплати товару, покупець оплачує Постачальнику від вартості неоплаченого Товару пеню за кожний день прострочення оплати в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період виникнення прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобовязання за договором підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, перевіривши за допомогою ІПС Законодавство розрахунок пені та 3 % річних, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача 6 467,84 грн. 3 % річних та 19 888,92 грн. пені. за спірний період.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 467,84 грн. 3 % річних та 19 888,92 грн. пені. підлягають задоволенню судом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 96, 129, 202, 236, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) на користь приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) 63 612 (шістдесят три тисячі шістсот дванадцять) грн. 47 коп. основного боргу, 6 467 (шість тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 84 коп. 3 % річних, 19 888 (девятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 92 коп. пені. та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ГПК України.

Повне рішення складено 25.02.19.

Суддя В.Л. Корсун