РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019Справа № 910/16561/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 88592,16 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 22 травня 2018 р. по вул. Запорізького козацтва, 11 у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Мерседес", д.н. НОМЕР_1, під керуванням його власника ОСОБА_1, "Джилі", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2 та "Хонда", д.н. НОМЕР_3, під керуванням його власника ОСОБА_3

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "Мерседес", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 91142,16 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Мерседес" відповідно до умов укладеного з ним договору добровільного страхування наземного транспорту № 438/18-Т/ЗП114 від 6 березня 2018 р. страхове відшкодування в розмірі 89592,16 грн.

З підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 88592,16 грн. шкоди, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У процесі розгляду справи позивач заявою про зменшення позовних вимог зменшив розмір заявленої до стягнення суми шкоди до 1051,42 грн., посилаючись на те, що під час визначення розміру належного з відповідача страхового відшкодування ним не було враховано коефіцієнту фізичного зносу застрахованого ним автомобіля. Крім того, вказував, що частина суми шкоди у розмірі 39129,74 грн. відповідачем сплачена після звернення в суд з указаним позовом на підставі платіжного доручення № 6716 від 18 грудня 2018 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на належну виплату суми страхового відшкодування позивачу, а також на визначення позивачем розміру шкоди без урахування фізичного зносу забезпеченого автомобіля.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі в частині вимог про стягнення 39129,74 грн. шкоди слід закрити, у позові в іншій частині слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 травня 2018 р. по вул. Запорізького козацтва, 11 у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Мерседес", д.н. НОМЕР_1, під керуванням його власника ОСОБА_1, "Джилі", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2 та "Хонда", д.н. НОМЕР_3, під керуванням його власника ОСОБА_3

Це підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в Запорізькій області № 431720 від 22 травня 2018 р. та постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2018 р. у справі № 337/2149/18.

Унаслідок зіткнення транспортних засобів було пошкоджено автомобіль "Мерседес", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 91142,16 грн., розмір якої визначено на підставі рахунку № СКН-К-00062 від 22 травня 2018 р., складеного Фізичною особою-підприємцем Компанієць Н.В.

Позивач як страховик згідно платіжного доручення № 998968 від 11 червня 2018 р. виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Мерседес" відповідно до умов укладеного з ним договору добровільного страхування наземного транспорту № 438/18-Т/ЗП114 від 6 березня 2018 р. страхове відшкодування в розмірі 89592,16 грн. (за вирахуванням франшизи 1550 грн.).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2018 р. у справі № 337/2149/18 винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля НОМЕР_4, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1990377 на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані гр. ОСОБА_1 збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 438/18-Т/ЗП114 від 6 березня 2018 р. перейшло право вимоги, яке гр. ОСОБА_1 мав до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

При цьому, як вбачається з наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на момент спірної дорожньо-транспортної пригоди строк експлуатації автомобіля "Мерседес", д.н. НОМЕР_1, перевищував сім років.

Відповідно до п.п. 7.38., 7.39. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 р. (далі-Методика) значення Е3 приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ.

Винятком стосовно використання зазначених вимог є:

а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний);

б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації;

в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Виходячи з наведеного при визначенні оцінки заподіяної шкоди необхідно застосовувати коефіцієнт фізичного зносу.

Як вбачається з доданого до відзиву відповідача розрахунку коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Мерседес", д.н. НОМЕР_1, від 14 вересня 2018 р. коефіцієнт фізичного зносу цього автомобіля становить 0,59.

Згідно звіту про проведення оцінки колісного транспортного засобу № 283 від 5 червня 2018 р. відповідний коефіцієнт визначений позивачем у розмірі 0,6253.

Згідно страхового акту № 006.00671218-1 від 6 червня 2018 р. при визначенні розміру завданої спірною ДТП шкоди позивач виходив з вартості відновлювального ремонту автомобіля "Мерседес", д.н. НОМЕР_1, визначеного на підставі рахунку № СКН-К-00062 від 22 травня 2018 р. ФОП Компанієць Н.В., у розмірі 91142,16 грн.

Доказів несення витрат на відновлювальний ремонт указаного автомобіля у більшому розмірі суду не надано.

Тому звіт про проведення оцінки колісного транспортного засобу № 283 від 5 червня 2018 р., згідно з яким розмір відновлювального ремонту становить 101373,03 грн., суд оцінює критично.

Доводи позивача щодо більшого розміру шкоди суперечать вимогам ст. 29 Закону, тому є безпідставними.

Виплата страхового позивачем відшкодування за договором добровільного страхування без урахування зносу пошкодженого транспортного засобу не тягне обов'язку відповідача як страховика за договором обов'язкового страхування здійснити страхову виплату без урахування такого зносу.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про страхування" франшиза за договором обов'язкового страхування стягненню не підлягає.

Виходячи з наведеного, позивач набув право вимагати від відповідача сплати на свою користь страхове відшкодування у розмірі 39129,74 грн.

Враховуючи, що належна до відшкодування сума шкоди у розмірі 39129,74 грн. відповідачем сплачена після звернення позивача в суд з указаним позовом, що підтверджується копією платіжного доручення № 6716 від 18 грудня 2018 р. предмет спору в цій частині між сторонами відсутній, то провадження у справі в цій частині вимог згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю.

Вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

провадження у справі № 910/16561/18 в частині вимог про стягнення 39129,74 грн. шкоди закрити.

У позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" м. Києва в іншій частині відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, код 31681672) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, код 33908322) 1762 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар