УХВАЛА

21 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 910/18936/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Мамалуй О.О., Ткач І.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,

на ухвалу Господарського суду міста Києва

(суддя - Баранов Д.О.)

від 23.11.2018,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Агрикова О.В., судді - Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.)

від 31.01.2019,

у справі за позовом ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття",

до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс",

про визнання недійсним договору купівлі - продажу та про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019 ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 910/18936/15 до суду касаційної інстанції.

Касаційний господарський суд, розглянувши подану ОСОБА_2 касаційну скаргу вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Тобто, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який не передбачає процесуального права на звернення із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення (про зупинення провадження у справі), і такі процесуальні обмеження є чіткими та передбачуваними.

За приписами частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 910/18936/15, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 про зупинення провадження у зв'язку з надходженням заяви про відвід судді.

Пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п. 12 ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки), мають право подати касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 910/18936/15.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 910/18936/15.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 910/18936/15 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Мамалуй

І. Ткач