ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Справа №914/1275/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - О.І. Матущак

- ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання К.Кострик

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство Великомостівської міської ради»

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2018

у справі № 914/1275/18

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача: Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство Великомостівської міської ради»

про: стягнення штрафу та пені

з участю представників:

від позивача ОСОБА_2 представник (довіреність № 63-02/820 від 23.05.2018)

від відповідача не зявився

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.10.2018 у справі № 914/1275/18 (суддя Іванчук С.В.) задоволено позов Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство Великомостівської міської ради» та стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України на рахунок Управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106) 51000,00 грн. штрафу та 51000,00 грн. пені, а також стягнуто в дохід державного бюджету із відповідача 1762,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що суду не подано доказів в підтвердження оплати штрафу у встановлений строк, а також не подано доказів того, що рішення Антимонопольного комітету відповідачем було оскаржено, переглянуто органами Антимонопольного комітету в порядку ст.58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" або господарським судом в порядку ст.60 вказаного Закону, і за результатами перегляду змінено або скасовано. Отже, відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції та ст. 22 Закону України Про Антимонопольного комітету України є обовязковим до виконання.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач Комунальне підприємство «Житлово-комунальне господарство Великомостівської міської ради» подав до Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадане рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись, зокрема, на те, що воно є незаконне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення скаржник вважає те, що КП «ЖКГ Великомостівської міської ради» листом № 17 від 21.03.2017 повідомило ЛОТВ АМК України, що у звязку з необхідністю впорядкування тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та приведення їх вартості до економічно обгрунтованого рівня витрат, згідно Постанови КМУ № 869 від 01.06.2017 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» ним подано на розгляд та затвердження Великомостівською міською радою проект економічно обгрунтованих тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій м.Великі Мости. Проте, проект тарифів міська рада не затвердила та не надала відповіді про причину відмови. 01.11.2017 КП «ЖКГ Великомостівської міської ради» повторно подано на розгляд Великомостівської міської ради вказаний проект. Відтак, на думку апелянта, відсутність економічно обгрунтованих тарифів є наслідком бездіяльності міської ради і не залежить від дій КП «ЖКГ Великомостівської міської ради». Окрім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував того факту, що згідно податкової декларації за 2016 рік, на яку посилається ЛОТВ АМК України, КП «ЖКГ Великомостівської міської ради» є збитковим підприємством.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2018 справу № 914/1275/18 передано судді-доповідачу ОСОБА_3 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Матущак О.І. та Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство Великомостівської міської ради» залишено без руху.

14.12.2018 скаржником було усунуто недоліки апеляційної скарги, які наведені в ухвалі суду апеляційної інстанції від 26.11.2018.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 по справі № 914/1275/18 відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.01.2019 розгляд справи було призначено на 28.01.2019.

В судове засідання 28.01.2019 прибув лише представник позивача.

Від відповідача прибув представник по довіреності, який не являється адвокатом, а тому він не був допущений до участі в розгляді справи в якості представника. Представник позивача не заперечував проти відкладення розгляду справи з огляду на неналежне представництво відповідача.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 18.02.2019.

В судове засідання 18.02.2019 зявився представник позивача, надав усні пояснення по суті спору, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Представник апелянта в судове засідання 18.02.2019 не зявився, подав клопотання від 18.02.2019 №20 про відкладення розгляду апеляційної скарги, оскільки немає можливості забезпечити участь повноважного представника. Вказане клопотання колегією суддів відхиляється, оскільки у відповідності до ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відводів складу суду та секретаря судового засідання в порядку ст.ст.35,37 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 18.02.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.12.2017 №64 р/к у справі №1-04-12/2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (далі по тексту рішення) в пункті 1 резолютивної частини визнано, що КП ЖКГ Великомостівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 05452310), не виконавши рішення Колегії від 15.11.2013 № 296, згідно з яким, КП ЖКГ Великомостівської міської ради було зобовязано провести розрахунок тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Великі Мости відповідно до вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. № 869 та подати у двотижневий строк до органу місцевого самоврядування м. Великі Мости для прийняття відповідного рішення (строк виконання рішення - до 15.05.2014 року), вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 4 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, а саме, невиконання рішення Колегії від 15.11.2013р. № 296.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення від 21.12.2017 №64 р/к за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті 1 резолютивної частини рішення, накладено на КП ЖКГ Великомостівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 05452310) штраф у розмірі 51 000,00 (пятдесят одна тисяча) гривень.

У рішенні повідомлено, що згідно із ч.3 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції штраф сплачується у двохмісячний строк з дня одержання рішення; ч.8 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати до територіального відділення Антимонопольного комітету України документ, що підтверджує сплату штрафу; ч.1 ст.60 Закону України Про захист економічної конкуренції відповідач може оскаржити рішення повністю або частково до господарського суду у двохмісячний строк з дня одержання рішення.

В звязку з цим позивачем Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України був поданий позов про стягнення штрафу та пені з КП «Житлово-комунальне господарство Великомостівської міської ради».

Згідно із ч.1 та ч.6 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Згідно із ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно із ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 29.12.2017 отримав рішення Антимонопольного комітету України від 21.12.2017 №64р/к у справі №1-04-12/2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №080.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Суду не подано доказів в підтвердження оплати штрафу у встановлений строк, а також не подано доказів того, що зазначене рішення Антимонопольного комітету відповідачем було оскаржено, переглянуто органами Антимонопольного комітету в порядку ст.58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" або господарським судом в порядку ст.60 вказаного Закону, і за результатами перегляду змінено або скасовано. Отже, відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції та ст. 22 Закону України Про Антимонопольного комітету України є обовязковим до виконання.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. У звязку із неоплатою відповідачем штрафу, позивачем проведено нарахування пені за період з 02.03.2018р. по 16.07.2018р. включно, розмір якої становить 51000грн. 00коп.

Частиною 7 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Враховуючи те, що позивачем представлено достатньо обєктивних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в підтвердження заявлених позовних вимог, а відповідач не заперечив наявності заборгованості перед позивачем, доказів сплати заборгованості не представив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підставно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Посилання апелянта на незаконність та суперечливість рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.12.2017 №64 р/к у справі №1-04-12/2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу відхиляється апеляційним судом з наступних підстав. Судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки ця особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема в постанові від 10.04.2018 у справі №910/14222/17.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2018 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2018 у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281, 282, 283, 284, 285 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство Великомостівської міської ради» - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2018 у справі № 914/1275/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

ОСОБА_4 ОСОБА_3

Судді: О.І.Матущак

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 22.02.2019