ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" лютого 2019 р. м. Київ Справа № 911/2446/14

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» від 20.01.2019 № 20-1/01 на бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області

у справі № 911/2446/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Айдарська Нива», Луганська обл., смт Новоайдар

про стягнення 14649,78 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»: адвокат ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2014 позов задоволено повністю; вирішено солідарно стягнути з ТОВ «Айдарська Нива» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 5153,96 грн 3% річних, 9495,82 грн інфляційних втрат, 1000,00 грн витрат на оплату адвокатських послуг та 1827,00 грн судового збору.

18.08.2014 на виконання рішення у даній справі господарським судом Київської області було видано відповідний наказ.

21.01.2019 до господарського суду Київської області від ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла скарга від 20.01.2019 № 20-1/01 (вх. № 5/19) на бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945.

Ухвалою суду від 24.01.2019 розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 19.02.2019; встановлено строк державному виконавцю Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області, який здійснює виконавче провадження № 54236945 для надання пояснень щодо скарги, а також копій матеріалів виконавчого провадження № 54236945 - до 15.02.2019.

14.02.2019 до суду надійшли письмові заперечення Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області від 11.02.2019 № 570 (вх. № 3104/19) проти поданої скарги.

19.02.2019 в судове засідання зявився представник скаржника, подану скаргу підтримав і просив задовольнити повністю. Інші учасники у справі та представник органу ДВС в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Детально дослідивши подану скаргу, заперечення органу ДВС та заслухавши пояснення представника скаржника, судом встановлено таке.

У поданій скарзі скаржник просить суд:

- визнати за період з 20.07.2018 по 20.01.2019 незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2446/14;

- зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та фактичного виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2446/14.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі: «Інструкція»), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 11 Розділу ІІІ Інструкції, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Так, постановою Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області від 04.07.2017 відкрито виконавче провадження № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14.

У грудні 2017 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність органу ДВС та ухвалою господарського суду Київської області від 16.01.2018 скаргу було залишено без задоволення.

В подальшому, у липні 2018 ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» повторно звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність органу ДВС.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.07.2018 скаргу задоволено; визнано за період із 17.01.2018 по 08.07.2018 незаконною та протиправною бездіяльність Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 18.08.2014 по справі № 911/2446/14 щодо не вчинення інших виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 із врахуванням та дотриманням ст. 10, 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та його примусове виконання; зобовязано державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 18.08.2014 року по справі № 911/2446/14 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу.

В даній скарзі скаржник зазначає, що за наступний період після постановлення ухвали від 19.07.2018 державним виконавцем не було належним чином виконано покладені на нього обов'язки щодо примусового виконання рішення суду, у зв'язку з чим скаржник просить визнати незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні саме за період з 20.07.2018 по 20.01.2019.

Зокрема скаржником подавались до органу ДВС відповідні клопотання про вчинення виконавчих дій, у тому числі в частині направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за відповідними формами звітності, а також направлення запитів до ДП «Національні інформаційні системи» та його філій з метою встановлення факту видання боржником довіреностей на імя третіх осіб на право користування рухомим майном.

Однак державним виконавцем не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна боржника, зясування фінансово-господарського стану боржника та задоволення вимог стягувача за рахунок майна та активів боржника.

Заперечуючи проти поданої скарги Новоайдарський РВДВС ГТУЮ у Луганській області просить суд відмовити у задоволенні скарги та зазначає, що після відкриття відповідного виконавчого провадження державним виконавцем належним чином виконуються обов'язки щодо примусового виконання наказу, зокрема отримано відповідь податкового органу про банківські рахунки підприємства, на які накладено арешт відповідно до постанови державного виконавця; направлено платіжні вимоги про списання коштів з банківських рахунків боржника, які залишені без задоволення у звязку з відсутністю коштів та ліквідацією банківських рахунків; отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого встановлено відсутність у боржника нерухомого майна та лише наявність обтяження всього нерухомого майна Новоайдарською державною нотаріальною конторою у 2006 році; отримано відповідь ТСЦ № 4443 про наявність обліку за боржником транспортних засобів в кількості 8 одиниць; накладено арешт на вказані транспортні засоби та оголошено їх у розшук; здійснено виїзд за адресою місцезнаходження товариства та встановлено відсутність керівних органів вказаної юридичної особи за адресою; вжито заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника.

Судом встановлено, що всі зазначені виконавчі дії здійснювались у 2017 році після відкриття виконавчого провадження.

З наданих органом ДВС копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в подальшому, у 2018 році державним виконавцем у відповідному виконавчому провадженні вчинялись наступні дії: направлено до ГУНП лист від 12.01.2018 щодо стану виконання розшуку транспортних засобів та отримано відповідь від 16.01.2018 про те, що зазначені транспортні засоби перебувають на обліку ІС «Відеоконтроль-Рубіж»; отримано письмові пояснення керівника боржника про те, що підприємство господарську діяльність не здійснює, майно та грошові кошти відсутні, за результатом чого складено Акт від 16.04.2018; 11.07.2018 направлено запит до податкового органу про наявність банківських рахунків боржника та отримано відповідь від 12.07.2018 з переліком рахунків, нових рахунків не встановлено; 11.07.2018 направлено лист ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області щодо сільськогосподарської техніки боржника та отримано відповідь від 18.07.2018 з переліком техніки та механізмів в кількості 8 одиниць; винесено постанови від 26.07.2018 про арешт вказаної сільськогосподарської техніки, належної боржнику та оголошення техніки в розшук; направлено до АТ КБ «Приватбанк» платіжні вимоги від 26.07.2018 до виконання; направлено запит державного виконавця від 18.09.2018 до Відділу статистики та ГУ ДФС про надання статистичної та фінансової звітності підприємства за 2017-2018 роки та отримано відповіді вказаних органів.

Згідно листа ГУ ДФС у Луганській області від 02.10.2018 державного виконавця повідомлено про те, що боржник зареєстрований як платник єдиного податку третьої групи в Новоайдарській ДПІ Старобільського управління та протягом 2017-2018 років надавало квартальну податкову декларацію єдиного податку третьої групи.

Відповідно до листа ГУ статистики у Луганській області від 28.09.2018 повідомлено державного виконавця про те, що респондент до органів державної статистики подавав лише фінансову звітність за формами № 1-м «Баланс» «Фінансовий звіт субєкта малого підприємництва» за 2017 рік та № 2-м «Звіт про фінансові результати» за 2017 рік.

Доказів вчинення державним виконавцем будь-яких інших виконавчих дій у 2018 році не надано.

Як вже зазначено вище, ухвалою господарського суду Київської області від 19.07.2018 визнано незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця у даному виконавчому провадженні за період із 17.01.2018 по 08.07.2018, отже вказані обставини не потребують повторного доведення згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України та не є предметом розгляду за даною скаргою.

Щодо періоду з 20.07.2018 по 20.01.2019, за який у даній скарзі скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця, то як вже зазначено, державним виконавцем у вказаний період лише: винесено постанови від 26.07.2018 про арешт сільськогосподарської техніки та оголошення техніки в розшук; направлено до АТ КБ «Приватбанк» повторні платіжні вимоги від 26.07.2018; направлено запит державного виконавця від 18.09.2018 до Відділу статистики та ГУ ДФС про надання статистичної та фінансової звітності підприємства за 2017-2018 роки та отримано відповіді вказаних органів.

Згідно матеріалів справи, будь-яких інших дій щодо розшуку активів боржника державним виконавцем у вказаний період не здійснено.

Крім цього, відносно доводів скаржника про те, що державним виконавцем порушено норми ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» і Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, суд зазначає таке.

Частинами 1, 4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов'язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Згідно п. 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі: «Положення»), система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу ІV Положення, виконавцем до Системи обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов'язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Згідно матеріалів справи, державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні до Автоматизованої системи внесено лише постанови: про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів та майна боржника та розшук майна боржника, від липня-серпня 2017 року та постанови про арешт і розшук майна боржника від 26.07.2018; будь-яких інших документів, в тому числі запитів та отриманих державним виконавцем відповідей до автоматизованої системи не внесено, що є порушенням зазначених норм ст. 8 Закону і Положення.

Таким чином органом ДВС в запереченнях проти скарги та доданими копіями матеріалів виконавчого провадження не спростовано твердження скаржника про те, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 54236945 не дотримано вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», щодо періодичної перевірки майнового стану боржника (не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника), статті 8 Закону щодо внесення всіх документів до автоматизованої системи, а також статті 18 Закону щодо повноти вжитих заходів у встановлені строки.

Така бездіяльність державного виконавця є порушенням норм ст. 8, 10, 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», і є підставою для визнання судом бездіяльності державного виконавця протиправною.

Аналогічної правової позиції щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, здійснення їх несвоєчасно та не в повному обсязі, дотримується Верховний Суд в постанові від 09.11.2018 у справі № 911/1388/16.

Отже, що через невиконання відділом ДВС усіх приписів Закону України «Про виконавче провадження», на сьогоднішній день наказ господарського суду від 18.08.2014 про примусове виконання рішення у справі № 911/2446/14 залишається не виконаним та стягувачем ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не отримано присуджених судом коштів.

Крім того, з огляду на приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», частину 1 статті 3 і частину 4 статті 11 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

У рішенні у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що рішення господарського суду Київської області від 21.07.2014 у справі № 911/2446/14 до цього часу не виконано, суд вважає, що має місце незаконна та протиправна бездіяльність Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945, допущена у ході примусового виконання вказаного рішення господарського суду, а тому скарга ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, у своїй скарзі, скаржник просить стягнути з Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області 2100,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_1, що були сплачені скаржником.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом та має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009. Між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір № 06-08-2018 від 06.08.2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), зокрема в правовідносинах з ТОВ «Айдарська Нива», котрі виникли у виконавчому провадженні № 54236945.

Факт надання послуг підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.01.2019 (щодо консультування у даному виконавчому провадженні, подання до органу ДВС клопотань про вчинення виконавчих дій, оскарження дій/бездіяльності органу ДВС), квитанціями від 11.01.2019 про оплату 1500,00 грн та від 21.01.2019 про оплату 600,00 грн, отже на загальну суму 2100,00 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 344 ГПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Таким чином, враховуючи задоволення скарги, понесені скаржником судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом ОСОБА_1, на суму 2100,00 грн покладаються судом на орган державної виконавчої служби.

Керуючись ст. 232-235, 342-345, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 20.01.2019 № 20-1/01 на бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області (вх. № 5/19) задовольнити.

2. Визнати за період з 20.07.2018 по 20.01.2019 незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2446/14.

4. Зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14 до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

5. Стягнути з Новоайдарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (93500, Луганська обл., смт Новоайдар, вул. Банківська, 33; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40, оф. 315; ) 2100 (дві тисячі сто) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

6. Видати наказ.

7. Копію ухвали надіслати учасникам у справі та Новоайдарському РВДВС ГТУЮ у Луганській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 22.02.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний