ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.02.2019 р.                                                     Справа № 914/302/19

м.Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б., розглянувши матеріали позовної заяви: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівський каштан», м.Львів

про звільнення самовільно зайнятого приміщення

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівський каштан» про зобов’язання Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівський каштан», звільнити самовільно зайняті приміщення загальною площею 26,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Котляревського, 37б, шляхом надання безперешкодного доступу в будь-який час до приміщення представникам Управління комунальної власності.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.2, ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Подана на розгляд до Господарського суд Львівської області позовна заява не містить відомостей про офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти позивача, а також відомостей про відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, як не містять відомостей про те, що такі позивачу невідомі.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов’язків щодо доказів.

Згідно ст..76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст..77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ГПК України позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У позовній заяві позивач посилається на ряд обставин, докази у підтвердження яких до позовної заяви не додано, зокрема :

в абзаці 1 позовної заяви зазначено «на вул.Котляревського, 37б у м.Львові знаходиться нежитлове приміщення площею 26,1 кв.м., яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради (копія свідоцтва про право власності – додається).». Проте, в додаток до позовної заяви позивачем не додано копію свідоцтва про право власності;

в абзаці 2 позовної заяви у позовній заяві позивач посилається на Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.12.2016 № 1125, копія якого відсутня в додатках до позовної заяви;

в абзаці 4 описової частини позовної заяви позивач зазначає про договір оренди №Ф-5600-7, копія якого відсутня в додатках до позовної заяви. Крім того, зазначено «мешканці будинку по вул.Котляревського, 37б, які створили ОСББ «Львівський каштан», самовільно без жодних підстав використовують гараж площею 26,14 кв.м.», однак, згідно прохальної частини позовної заяви спірним є приміщення по вул.Котляревського, 37б у м.Львові площею 26,1 кв.м. Крім того, позовна заява не містить відомостей про мешканців будинку по вул.Котляревського, 37б у м.Львові, які самовільно використовують гараж та позовна заява не містить обґрунтування у чому конкретно полягає порушення прав позивача з боку юридичної особи ОСББ «Львівський каштан», який зазначений в позові як відповідач. Позовна заява не містить відомостей про докази, які б підтверджували існування порушеного права позивача щодо спірного приміщення станом на момент звернення з позовом до суду, адже акти на які посилається позивач були складені ще у 2014 та 2015 роках;

в абзаці 5 описової частини позовної заяви позивач зазначає, що «згідно даних обліку Управління комунальної власності договір оренди призупинений на підставі Акту комісії №66 від 09.10.2018р.», однак вказаний акт комісії №66 від 09.10.2018р. до позовної заяви, як і дані обліку позивача до матеріалів позовної заяв не долучено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копій та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Враховуючи викладене, належним доказом відправлення відповідачеві (відповідачам) копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що в «Додатках» до позовної заяви, а саме в п.п.5,6,9,11,12 позивачем зазначено про долучення до позовної заяви: копії інформаційної довідки з державного реєстру речових прав №59878581; копії технічного паспорта ЛОК БТІ та ЕО від 06.09.2001 р., інвентарний номер №37/40; роздруківки з офіційного Інтернет порталу Державної реєстраційної служби України про внесення Відповідача до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань; доказів сплати судового збору (оригінал платіжного доручення); копія довіреності від 01.01.2019. Проте, з опису вкладення до цінного листа вбачається, що позивачем не скеровано відповідачу всіх додатків долучених до позовної заяви, а саме: копії інформаційної довідки з державного реєстру речових прав №59878581; копії технічного паспорта ЛОК БТІ та ЕО від 06.09.2001 р., інвентарний номер №37/40; роздруківки з офіційного Інтернет порталу Державної реєстраційної служби України про внесення Відповідача до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань; доказів сплати судового збору; копія довіреності від 01.01.2019р.

Таким чином, позивач не виконав вимоги п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України, оскільки належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів не надав.

Частиною 2 ст.91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27. Національного стандарту України “Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003)”, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у п.5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено ряд документів у копіях. Однак вказані копії не засвідчені належним чином. Зокрема на них не вказано дати засвідчення копій. Крім того, судом зазначається, що подана копія рішення Франківського районного суду м.Львова від 07.09.2011р. не містить відміток "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, а також не містить відмітки про набрання даним рішенням законної сили.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що з наявних копій актів проведення перевірок № 07-нп/14 від 16.01.2014 та № 522-нп/15 від 16.04.2015 не вдається за можливе встановити зміст даних документів, оскільки виготовлено не неналежної якості копії (нечитабельні).

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради без руху.

2. Встановити Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради строк на усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання заяви про усунення недоліків п.п.2,5 ч.3 ст.162 ГПК України;

- подання суду, на виконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України, документів (поштового опису та фіскального чеку), які підтверджують відправлення відповідачу всіх доданих до позовної заяви документів;

- подання належним чином засвідчених копії всіх документів долучених до позовної заяви, оформлених відповідно до вимог ст. 91 ГПК України та в порядку встановленому чинним законодавством.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  Кітаєва С.Б.