ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20.02.2019р.                      Справа №905/368/17

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Баган А.В., розглянувши матеріали скарги №595/01-3 від 27.04.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю “В.М.”, м.Київ, на бездіяльність Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні рішення від 05.04.2017р. по справі №905/368/175

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “В.М.”, м.Київ,

до відповідача Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк,

про стягнення заборгованості в сумі 489664,61 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника, стягувача): не з'явився;

від відповідача (боржника): не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.04.2017р. по справі №905/368/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “В.М.”, м.Київ задоволені частково, стягнуто з Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк, основний борг в сумі 297697,68 грн., три проценти річних в сумі 18262,91 грн. та інфляцію в сумі 142071,99 грн., всього заборгованість в сумі 458032,58 грн., судовий збір у розмірі 6870,93 грн.

20.04.2017р. на виконання вищевказаної постанови господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

08.05.2018 на адресу Господарського суду Донецької області надійшла скарга №595/01-3 від 27.04.2018 ТОВ "В.М." на бездіяльність Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні рішення від 05.04.2017 у справі №905/368/17, в якій скаржник просив визнати:

- неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця щодо невиконання частини 2 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" та зобов'язання державного виконавця скласти акт про наявність підстав для повернення ТОВ "В.М." наказу Господарського суду Донецької області у справі №905/368/17 від 20.04.2017 відповідно до пунктів 2, 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";

- неправомірною бездіяльність виконуючого обов'язки начальника Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо незастосування Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та зобов'язати керівника Слов'янського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області протягом 10 днів з дня складання державним виконавцем акта про наявність підстав для повернення ТОВ "В.М." наказу від 20.04.2017 підготувати та подати до Державної казначейської служби України оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та засвідчені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою від 21.06.2018р., яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.09.2018р., у задоволенні вказаної скарги відмовлено.

Постановою від 14.01.2019р. Верховний суд касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "В.М." задовольнив частково, скасував постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.09.2018р. та ухвалу господарського суду Донецької області від 21.06.2018р. у справі №905/368/17, справу №905/368/17 передав на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Ухвалою суду від 30.01.2019р. прийнято до провадження справу №905/368/17, скаргу №595/01-3 від 27.04.2018р. призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.02.2019р.

Ухвалою суду від 07.02.2019р. розгляд скарги відкладено на 20.02.2019р.

18.02.2019р. до суду від позивача (скаржника, стягувача) надійшло клопотання б/н від 14.02.2019р. про розгляд справи без участі представника.

18.02.2019р. до суду від Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшло клопотання №23/433 від 18.02.2019р. про розгляд справи без участі представника. Крім того, у виконання ухвали суду від вказаного Відділу надійшли письмові пояснення №403 від 18.02.2019р. разом з підтверджуючими доказами про те, що до складу зведеного виконавчого провадження ВП №51347254 входять виконавчі провадження різних судових юрисдикцій (господарської, цивільної, адміністративної).

Представники позивача (скаржника, стягувача), відповідача (боржника) та ВДВС у судове засідання 20.02.2019р. не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 07.02.2019р. явка сторін та представника Слов'янського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не визнавалась обов’язковою.

Відповідно до ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження з розгляду скарги №595/01-3 від 27.04.2018 ТОВ "В.М." на бездіяльність Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні рішення від 05.04.2017р. у справі №905/368/17, з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту скарги №595/01-3 від 27.04.2018 ТОВ "В.М." на бездіяльність Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні рішення від 05.04.2017р. у справі №905/368/17, Товариство з обмеженою відповідальністю “В.М.”, м.Київ, посилаючись на Закон України «Про введенню мораторію на реалізацію майна», стверджує про те, що наказ господарського суду Донецької області у справі №905/368/17 від 20.04.2017р. повинен бути повернутий постановою державного виконавця стягувачу на підставі п.п.2, 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», та надалі зазначений наказ підлягає виконанню Державною казначейською службою України в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Як вбачається з постанови Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 14.01.2019р., якою справу №905/368/17 скеровано на новий розгляд до суду першої інстанції, направлення справи на новий розгляд мотивовано тим, що судами не встановлено чи стосуються єдиної юрисдикції – господарської, виконавчі провадження, які приєднані до зведеного виконавчого провадження ВП №51347254, що визначало б підсудність даного спору саме господарському суду. Зазначено, що для правильного вирішення спору про законність дій (бездіяльності) державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні судам першочергово належить дослідити підсудність розгляду спору саме господарському суду, оскільки порушення правил юрисдикції є безумовною підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень згідно із ст. 313 ГПК України.

За викладеними у вказаній постанові висновками, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 287 КАС України.

За приписами ч.5 ст.310 Господарського процесуального кодексу України висновки суду касаційної інстанції, у зв'язку з якими скасовано судові рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як зазначалося вище, господарський суд Донецької області 05.04.2017р. прийняв рішення у справі №№905/368/17, яке відповідно до частини першої статті 115 ГПК України у редакції, чинній на момент його прийняття, є обов'язковим і виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів передбачалось статтею 121-2 цього ж Кодексу у вказаній редакції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ГПК України, ЦПК України й Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у нових редакціях.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України “Про виконавче провадження” № 1404-VIII, який був чинним також на час вчинення виконавчих дій.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону України “Про виконавче провадження” №1404-VIII від 02.06.2016р., з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України та статей 339, 340 ГПК України, частини п'ятої статті 287 КАС України у редакціях від 03 жовтня 2017 року, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства; а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства, відповідно; адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.

Разом з тим ні в ЦПК України, ні в ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України “Про виконавче провадження” №1404-VIII від 02.06.2016р., згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За правилами цього Закону, передбачалися особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Так, відповідно до вимог статті 30 Закону № 1404-VIII як у редакції, що була чинною на час вчинення виконавчих дій, так і на час розгляду справи, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.

Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 287 КАС України оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

30.05.2017р. старшим державним виконавцем Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП№54015476) з виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 905/368/17 від 20.04.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2017р. вказане виконавче провадження ВП №54015476 приєднано до зведеного виконавчого провадження №51347254.

Судом встановлено, що крім виконавчого провадження ВП №54015476 з виконання наказу господарського суду Донецької області у справі №905/368/17 від 20.04.2017р., до складу зведеного виконавчого провадження ВП №51347254 входять виконавчі провадження різних судових юрисдикцій, зокрема, адміністративної та цивільної. Дана інформація підтверджується листом Слов'янського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №403 від 18.02.2019р. та доданими до нього у підтвердження документами.

Так, у якості підтвердження представлені: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №54671277 з виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду №826/6319/16 від 22.06.2017р. та постанова від 11.09.2017р. про приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП №51347254; постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №57502844 з виконання наказу Селидівського міського суду Донецької області №2-н/242/227/18 від 18.10.2018р. та постанова від 24.10.2018р. про приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП №51347254.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Натомість, згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої палати Верховного Суду №821/872/17 від 20.09.2018, №921/16/14-г/15 від 06.06.2018, №906/530/17 від 12.09.2018, №660/612/16-ц від 14.03.2018р., №127/9870/16-ц від 06.06.2018р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз’яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. (ч.2, ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України),

З урахуванням наведеного вище, суд прийшов до висновку про закриття провадження з розгляду скарги №595/01-3 від 27.04.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю “В.М.”, м.Київ, на бездіяльність Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні рішення від 05.04.2017 у справі №905/368/17, як такої, що не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

При цьому, суд роз'яснює скаржнику, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 185, 231-235, 255, ч.5 ст.310, ст.ст.339, 342 Господарського процесуального кодексу України; ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Провадження з розгляду скарги №595/01-3 від 27.04.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю “В.М.”, м.Київ, на бездіяльність Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні рішення від 05.04.2017р. у справі №905/368/17 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Роз’яснити сторонам, що згідно ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.02.2019р.

Суддя Ю.В. Макарова