ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

11.02.2019м. Дніпро№ 904/10285/15

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву № Нюв-04/171 від 01.02.2019 Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу від 29.02.2016 таким, що не підлягає виконанню по справі № 904/10285/15:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод", м. Харків

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 2 524 051 грн. 64 коп.

Представники:

від позивача: Колодочка Г.В., дов.№1 від 08.01.2019, представник;

від відповідача (заявника): Нудьга І.Г., дов.№2139 від 10.10.2018, представник;

вільний слухач: ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_1 від 22.09.2016.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 по справі даній справі, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016, позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" 1 345 103 грн. 26 коп. інфляційних втрат, 762 585 грн. 60 коп. пені, 89 540 грн. 38 коп. 3% річних, 37 860 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору; у решті позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 29.02.2016 видано наказ.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2018 за заявою позивача здійснено заміну Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", у зв'язку зі зміною найменування.

01.02.2019 на адресу суду надійшла заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу від 29.02.2016 таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що виконавчою службою за заявою стягувача 30.01.2019 відкрито виконавче провадження № 58224545 з примусового виконання судового наказу по даній справі, проте, строк пред'явлення вказаного наказу до виконання сплив ще 01.03.2017.

Одночасно, заявник просив суд зупинити виконання рішення суду у справі № 904/10285/15 на час розгляду поданої заяви.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2019 заяву прийнято до розгляду; розгляд заяви призначено у судовому засіданні 11.02.2019; клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зупинення виконання рішення суду у справі № 904/10285/15 на час розгляду даної заяви відхилено.

11.02.2019 заявник надав до суду додаткові пояснення від 11.02.2019 № НЮв-4/220, в яких із посиланням на додану до пояснень судову практику, зазначив, що до «інших підстав», про які законодавець зазначає у ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, з яких суду може визначити виконавчий документ таким що не підлягає виконанню, відноситься також і закінчення строку, в який можливо пред'явити наказ на примусове виконання.

11.02.2019 стягувач подав до суду заперечення на заяву залізниці від 07.02.2019 № 104, в яких проти задоволення заяви заперечував, зазначивши, що спірний наказ пред'явлено до виконання в межах строку, встановленого для пред'явлення виконавчих документів до виконання. Стверджує, що оскільки на момент набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, строк пред'явлення вказаного наказу не сплив, відповідно строк його пред'явлення до примусового виконання, з урахуванням вимог п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, пролонговано до 01.03.2019. Просив у задоволенні заяви відмовити.

У судовому засіданні 11.02.2019 представник заявника вимоги заяви підтримав з підстав, викладених у заяві та додаткових поясненнях, просив заяву задовольнити.

Представник стягувача проти задоволення заяви заперечував.

У судовому засіданні 11.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд вважає, що заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ст. 160 Господарського процесуального кодексу України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 29.02.2016 на виконання судового рішення від 11.02.2016 у даній справі господарським судом видано наказ та зазначено строк пред'явлення наказу до виконання - до 01.03.2017.

30.01.2019 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 58224545 з примусового виконання зазначеного судового наказу.

Заявник вважає, що стягувач намагається виконати рішення суду у даній справі у примусовому порядку всупереч зазначеному у наказі строку, оскільки, на думку заявника, положення п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 не можуть розповсюджувати свою дію на накази, видані судом до дня прийняття вказаного Закону, а саме до 02.06.2016. В обгрунтування своєї позиції посилається на постанову Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 5016/149/2011(17/6).

Ствердужє, що оскільки строк пред'явлення вказаного наказу до виконання сплив ще 01.03.2017, у стягувача були відсутні підстави пред'являти його до примусового виконання поза процедурою поновлення такого строку шляхом звернення до суду із відповідною заявою. Вказані обставини вважає належними підставами для визнання спірного наказу таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку із його пред'явленням до виконання після закінчення передбаченого для цього строку. На підтвердження своєї позиції посилається на постанову Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/14-ц.

Господарський суд вважає доводи заявника безпідставними з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону № 901-VШ від 23.12.2015, чинній на момент видачі судового наказу від 29.02.2016 встановлено, що строк для пред'явлення до виконання наказу суду, виданого на виконання судового рішення, складає один рік з дня, наступного за днем набрання рішенням суду законної сили.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, яким збільшено строк пред'явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (ч.ч. 1, 2 ст. 12 цього Закону).

Приписами п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VШ від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Положенню частини першої статті 58 дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99.

Так, у пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У пункті 3 Рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Отже, закріплений Конституцією України принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ним чинності.

З цього слідує, що прийнятий Верховною Радою України Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VШ від 02.06.2016 збільшив до трьох років строк пред'явлення до виконання, як наказів суду, виданих після 05.10.2016 - дата набрання чинності Законом, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред'явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016.

Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у пстанові від 28.12.2018 по справі № 910/11424/15, зазначивши: "Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред'явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VШ від 02.06.2016, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред'явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016". "Зважаючи на встановлені судами обставини непред'явлення позивачем наказу від 03.02.2016 №910/11424/15 до примусового виконання станом на 05.10.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VПІ від 02.06.2016), строк його пред'явлення до виконання пролонгувався до 20.01.2019, а тому заяву про видачу дубліката наказу суду від 03.02.2016 №910/11424/15 позивачем подано 05.02.2018 в межах строку для пред'явлення його до примусового виконання".

Як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ № 910/11424/15 видано господарським судом Дніпропетровської області 29.02.2016 року, із строком пред'явлення його до виконання до 01.03.2017. Відтак, на момент набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 строк пред'явлення наказу суду від 29.02.2016 на примусове виконання рішення місцевого суду у справі № 910/11424/15 не спливла відповідно строк його пред'явлення до виконання, з урахуванням вимог пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, пролонговано до 01.03.2019.

Таким чином, судовий наказ № 910/11424/15 від 29.02.2016, який поданий на виконання 28.01.2019, пред'явлено в межах строку встановленого для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Що стосується посилання заявника на рішення Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 5016/149/2011(17/6) в підтвердження заявлених вимог слід зазначати наступне.

У згаданій постанові Верховний Суд робить висновок, що: "...помилковими є доводи скаржника про можливість застосування до спірних правовідносин приписів Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, оскільки на момент набрання чинності цим законом, строк пред'явлення наказу Господарського суду Миколаївської області від 04.04.2011 №5016/149/2011(17/6) закінчився. Відтак, як вірно зазначає відповідач у відзиві на касаційну скаргу, дія Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, не поширюється на правовідносини, які закінчились до набрання ним чинності".

Як вбачається з матеріалів справи, строк пред'явлення до виконання судового наказу № 904/10285/15 29.02.2016 станом на 05.10.2016 (дата набрання чинності Законом № 1404-VIII від 02.06.2016) не скінчився, а отже до спірних правовідносин повинні застосовуватися приписами пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016

За вказаних обставин, вимоги заявника не узгоджуються із положеннями ст. 58 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст. 12 та п. 5 Розділу ХІП "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, у зв'язку із чим правові підстави для задоволення заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 160, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви № Нюв-04/171 від 01.02.2019 Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу від 29.02.2016 таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України, до Центрального апеляційного господарського суду з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь