номер провадження справи 17/129/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 Справа № 908/2202/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.,

розглянувши матеріали справи № 908/2202/18

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Профуна", 12444, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Сінгури, вул. Зарічна, 83

адреса для листування: 69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-а, кв. 2

до відповідача 1: Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, 69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 29

до відповідача 2: Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168

про стягнення 234 936,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Щасливий О.Р., ордер серії ЗП № 081726 від 20.09.18, договір про надання правової допомоги від 20.09.18;

від відповідача 1: Коваленко І.М., довіреність № 338/01/15-2018 від 05.11.18;

від відповідача 2: Фокіна А.В., довіреність № 13-08.2/22-53 від 03.01.19.

СУТЬ СПОРУ:

25.10.18 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява б/н від 24.10.18 товариства з обмеженою відповідальністю "Профуна" (далі ТОВ "Профуна") до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання через Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на користь ТОВ "Профуна" 234 936,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових та службових осіб Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. При цьому, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 1 всі документально підтверджені судові витрати до орієнтовного розрахунку яких відносить: витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 20 000,00 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 1800,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. ст. 15, 16, 22, 1174 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 25 Бюджетного кодексу України (далі БК України) та ст. ст. 4, 5, 20, 27, 162, 171, 176, 236 - 238 ГПК України.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.18 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 29.10.18 судом прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "Профуна" б/н від 24.10.18 та відкрито провадження у господарській справі № 908/2202/18 за правилами загального позовного провадження, якій присвоєно № провадження 17/129/18, підготовче засідання призначено на 27.11.18 о 10:30.

09.11.18 на адресу суду від відповідача 2 - Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 13-12/6530-12013 від 08.11.18, в якому останній проти позовних вимог заперечує, з огляду на наступне:

- визначивши Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області одним із відповідачів, позивачем не було досліджено повноваження та правовий статус органів Державної казначейської служби України;

- до повноважень Головного управління не належать відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб, оскільки у територіальних органах Державної казначейської служби України рахунки щодо відшкодування вищевказаної шкоди не відкриваються і відповідно видатки на ці цілі не передбачено;

- пунктом 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.11 № 845 передбачено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень в Державній казначейській службі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету;

- таким чином саме Державною казначейською службою України, а не її територіальними органами здійснюється виконання судових рішень про стягнення з Державного бюджету України шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;

- у позивача відсутні підстави для відшкодування майнової шкоди;

- згідно з ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах;

- загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

- відповідно до п. 8 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.12 № 1104, відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження;

- оскільки відповідальною особою за зберігання майна позивача згідно з чинним законодавством є слідчий, який здійснює кримінальне провадження, то шкода, завдана слідчим Головного управління Національної поліції в Запорізькій області не підпадає під ст. ст. 1173, 1174 ЦК України, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, та згідно зі ст. 1166 ЦК України повинна відшкодовуватись в повному обсязі особою, яка її завдала;

- вважає, що позов задоволенню не підлягає оскільки позовну вимогу належним чином не обґрунтовано. Просить винести судове рішення, яким позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

19.11.18 на адресу суду від відповідача 1 - Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 364/15/01-2018 від 16.11.18, в якому останній заперечує проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію наступним:

- 03.07.18 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП Пашко О.С. на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні № 0000157 від 30.05.18 проведено обшук за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, під час якого було вилучено полети свіжомороженої риби;

- позивач в позові зазначає, що частина вилучених полетів риби належить йому на праві приватної власності, на підтвердження чого надав копії договорів поставки № 926 від 26.09.17 та № 1130 від 30.11.17, укладені з ТОВ «Азовтехнологістик», копії актів приймання-передачі товарів на зберігання до вказаних договорів, копії актів повернення товарів зі зберігання до договору № 926 від 26.09.17;

- вважає, що зазначені договори та акти до них є неналежними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у справі, оскільки вони не підтверджують право власності на втрачені полети мороженої риби. Зокрема обшук проведено 03.07.18, а повернення полетів мороженої риби від ТОВ «Азовтехнологістик» до ТОВ «Профуна» відбулось 19.12.18 та 29.12.18, тож на час проведення обшуку не має правових підстав вважати частину вилучених полетів мороженої риби майном ТОВ «Профуна»;

- посилання позивача на преюдиційність ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.18 у справі № 335/7439/18 не має правових підстав, оскільки ухвала винесена при розгляді матеріалів кримінального провадження і є процедурною, а не рішенням по суті в кримінальному провадженні (вирок, ухвала про закриття провадження);

- обставини, встановлені в вищезазначеній ухвалі суду, що ТОВ «Профуна» є власником частини полетів свіжомороженої риби, вилучених під час обшуку, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи;

- у встановленому законом порядку не встановлено, що дії/бездіяльність посадової особи ГУНП або ГУНП, як органу державної влади, визнано незаконними (протиправними), рішення слідчого про передачу на відповідальне зберігання полетів свіжомороженої риби ОСОБА_5 у морозильні камери ТОВ «БАРК» також не визнано незаконним (протиправним), тож відсутні підстави для відшкодування шкоди, завданої майну ТОВ «Профуна» з Головного управління Національної поліції на підставі ст. ст. 1173, 1174 ЦК України;

- згідно листа слідчого управління ГУНП в Запорізькій області № 11191/6-2018 від 14.11.18 20 полетів мороженої риби «тюлька» загальною вагою 18072 кг передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 у морозильні камери ТОВ «БАРК» за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-Г, а в подальшому перероблені у зв'язку із відключенням електроенергії 12.07.18;

- за фактом знищення мороженої риби «тюлька» загальною вагою 18072 кг слідчим управлінням ГУНП 07.09.18 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000261 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України;

- щодо розрахунку вартості втраченої свіжомороженої риби позивач не обґрунтував чому було застосовано коефіцієнт 13 грн. за 1 кг свіжомороженої риби;

- крім того, в експертному висновку № В-7040 від 11.09.18 в пункті 4 «Задача експертизи» зазначено «визначення ринкової вартості свіжомороженої тюльки для митних процедур», тобто зазначений висновок призначений для визначення ринкової ціни свіжомороженої риби, яка підлягає продажу за межі України і є неналежним доказом у справі;

- у позовній заяві не наведено попереднього розрахунку судових витрат у відповідності до ст. 123-124 ГПК України, тож вимога щодо відшкодування ГУНП в Запорізькій області судових витрат не підлягає задоволенню. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

27.11.18 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді на відзив ГУНП в Запорізькій області та витягу з Порядку № 845. У відповіді на відзив позивач зазначає наступне:

- актів повернення майна з тимчасового зберігання із датами 19.12.18 та 29.12.18 до матеріалів справи позивачем надано не було, адже відповідні дати ще не настали;

- при детальному аналізі первинної документації по господарським відносинам між позивачем та ТОВ «Азовтехнологістик» стає очевидним, що за договором поставки № 926 від 26.09.17 позивачу мало бути поставлено в тому числі 44 000 кг тюльки замороженої згідно з рахунком-фактурою № СФ-0000127 від 17.11.17 та 130 000 кг тюльки замороженої згідно з рахунком-фактурою № СФ-0000136 від 01.12.17;

- лише за рахунком-фактурою № СФ-0000127 від 17.11.17 на зберіганні у ТОВ «Азовтехнологістик» залишалося 15 118 кг тюльки замороженої, придбаної та належної ТОВ «Профуна». Крім того, до договору поставки № 926 від 26.09.17 був виставлений рахунок-фактура № СФ-0000136 від 01.12.17 на 130 000 кг тюльки замороженої;

- залишок тюльки мороженої, що належить ТОВ «Профуна» та зберігалась у ТОВ «Азовтехнологістик», станом на час проведення обшуку складав 145 118 кг, що не суперечить кількості тюльки, яка наведена у відповідних пунктах протоколу обшуку (46 та 48);

- вважає, що твердження відповідача про те, що майно (тюлька) не належить на праві власності позивачу є безпідставними та необґрунтованими, оскільки до матеріалів справи надано повний перелік документів, які підтверджують перехід права власності на вказане майно, зокрема: договори поставки, рахунки-фактури, видаткові накладні, платіжні доручення;

- надані позивачем до матеріалів справи копії судових рішень з приводу належного позивачу майна в кримінальному провадженні № 0000157 від 30.05.18 не містять заперечень слідчого чи прокурора щодо належності такого майна ТОВ «Профуна»;

- присутні в судових засіданнях під час вирішення питання про арешт тимчасового вилученого майна в суді першої та апеляційної інстанцій слідчий та прокурор не тільки не висували зауважень щодо належності згаданого товару ТОВ «Профуна», а й більш того, висловлювали згоду із належністю такого майна ТОВ «Профуна»;

- ставлячи під сумнів обставини, встановлені цими рішеннями, відповідач 1 зловживає процесуальними правами та намагається перевести суть спірних правовідносин в інше русло;

- звертає увагу на приписи ст. 1174 ЦК України, за якими шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи;

- при розгляді даної категорії справ не є необхідним визнання будь-яких рішень, дій чи бездіяльності такої посадової особи протиправними чи незаконними, адже відсутність підстав для їх (рішень, дій, бездіяльності) вчинення/допущення вже знайшла своє підтвердження в судових рішеннях, наданих позивачем до матеріалів справи;

- посилання відповідача 1 на існування кримінального провадження відносно факту знищення належної позивачу рибної продукції так само не стосується даних правовідносин, адже згідно з ч. 4 ст. 168 Кримінального процесуального кодексу України особою, відповідальною за забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна є уповноважена особа ГУНП в Запорізькій області, а не ТОВ «БАРК»;

- первинною і єдиною причиною завдання шкоди позивачу були незаконні дії уповноваженої особи ГУНП в Запорізькій області щодо безпідставної передачі майна третій особі, а не дії ТОВ «БАРК», яке до спірних правовідносин відношення немає;

- кримінальне провадження, на яке посилається відповідач 1, зареєстроване не у відношенні ТОВ «БАРК» чи його службових/посадових осіб, а за фактом знищення майна, яке було описане;

- згідно із заявою на проведення експертизи з визначення вартості знищеного майна, ТОВ «Профуна» просило Житомирську ТПП визначити ринкову вартість тюльки мороженої в розмірі 18 072 кг на дату реєстрації звернення, експертом Житомирської ТПП за замовленням позивача визначено середньо ринкову вартість тюльки мороженої за кг станом на дату експертизи;

- подана позивачем заява до Житомирської ТПП містить чітку мету, яка узгоджується із предметом доказування у даній справі - визначення розміру збитків, заподіяних знищенням риби, а зазначена експертом в п. 4 висновку задача експертизи не тільки не спростовує самого змісту висновку та його сутності (середньо ринкової вартості відповідного товару), а й свідчить про те, що ТОВ «Профуна» позбавлене можливості впливати на правильність заповнення експертом відповідних пунктів висновку;

- норми ст. 124 ГПК України в частині відмови у відшкодуванні судових витрат в разі неподання відповідного орієнтовного розрахунку разом із першою заявою по суті спору не мають імперативного характеру, крім того позивачем наведено в позовній заяві орієнтовний розрахунок судових витрат. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В підготовчому засіданні 27.11.18 судом в розгляді даної справи оголошено перерву на 20.12.18 об 11:00.

04.12.18 до суду від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначає наступне:

- мала місце технічна описка і повернення полетів мороженої риби від ТОВ «Азовтехнологістик» до ТОВ «Профуна» відбулось 19.12.17 та 29.12.17;

- вважає, що копії договорів поставки з актами, складені між ТОВ «Азовтехнологістик» та ТОВ «Профуна», без надання їх оригіналів є недопустимими доказами і не підтверджують права власності вилучених полетів риби;

- для настання відповідальності, передбаченої ст. 1174 ЦК України, шкода повинна бути реальною, встановлена у встановленому законом порядку, чого не було надано позивачем, при цьому неправомірність/незаконність дій (бездіяльності) органу державної влади (посадової особи) має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідними рішеннями суду, які можуть мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди;

- позивачем не надано суду доказів вини та прямого причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) працівників ГУНП при проведенні досудового розслідування та завданою матеріальною шкодою;

- позивачем не було оскаржено дії чи бездіяльність слідчого, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження 0000157 від 30.05.18 у відповідності до порядку, визначеного главою 26 КПК України, як наслідок не надано доказів протиправності або бездіяльності дій слідчого у встановленому законом порядку;

- позивачем не було оскаржено рішення, дії чи бездіяльність органу досудового розслідування, до слідчого судді зі скаргами на бездіяльність слідчого він жодного разу не звертався;

- розслідування кримінального провадження у справі № 0000157 від 30.05.18 та № 0000261 від 07.09.18 триває досі, остаточне рішення не прийнято;

- відповідно до п. 26 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.12 № 1104 зберігання речових доказів у вигляді об'єктів біологічного походження, які потребують спеціальних умов зберігання, забезпечується державною спеціалізованою установою, що здійснює судову-експертну діяльність, за узгодженням з її керівництвом;

- на території Запорізької області відсутня державна спеціалізована установа, що здійснює судово-експертну діяльність, яка б могла забезпечити схоронність полетів свіжомороженої риби, тому 20 полетів мороженої риби «тюлька» загальною вагою 18072 кг передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 у морозильні камери ТОВ «БАРК» за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-Г;

- позивачем не надано доказів знищення риби (акт знищення, переробки, утилізації тощо) ТОВ «БАРК», а тільки роздруківка з ЄРДР.

13.12.18 на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий азовський рибопереробний комплекс" (далі - ТОВ "БАРК"). Вказане клопотання представника відповідача 1 обґрунтовано тим, що відповідно до листа слідчого управління ГУНП в Запорізькій області від 14.11.18 № 11191/6-2018 ОСОБА_5 у морозильні камери ТОВ "БАРК" за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-Г було передано на відповідальне зберігання 20 полетів свіжомороженої риби «тюлька» загальною вагою 18072 кг, які в подальшому були перероблені у зв'язку із відключенням 12.07.18 електроенергії. Відповідач 1 зазначає, що у зв'язку із фактичним знищенням мороженої риби (тюлька, загальною вагою 18 072 кг) слідчим СУ ГУНП 07.09.18 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000261 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Разом з тим, в клопотанні вказує, що розгляд цієї справи може вплинути на права та обов'язки ТОВ «БАРК», а також можливий цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000261 ТОВ «Профуна».

Судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, про що зазначено в ухвалі від 20.12.18.

20.12.18 на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій зазначено, що при формулюванні позовних вимог у даній справі, позивачем не було враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в п. п. 6.20, 6.21 постанови від 19.06.18 у справі № 910/23967/16, за змістом якої, відсутня необхідність зазначати в резолютивній частині рішення суду у даній категорії справ орган, через який грошові кошти мають перераховуватись. Просить стягнути з Державного бюджету України на свою користь 234 936,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових та службових осіб Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Також позивач просить стягнути з відповідача 1 всі документально підтверджені судові витрати, до орієнтовного розрахунку яких відносить: витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 20 000,00 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 1800,00 грн.

При цьому, подаючи вказану вище уточнену позовну заяву, представником позивача зазначено, що ані підстави, ані предмет позову у справі № 908/2202/18 не змінюються.

Представники відповідачів 1 та 2 в підготовчому засіданні 20.12.18 не заперечили проти уточнень позивача у даній справі.

Судом прийнято вказану заяву до розгляду, про що зазначено в ухвалі від 20.12.18.

Ухвалою від 20.12.18 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 28.01.19 включно та відкладено підготовче засідання у справі № 908/2202/18 на 23.01.19 об 11:00.

Представник відповідача 1 в підготовчому засіданні 23.01.19 надав заяву, в якій просив суд долучити до матеріалів справи докази направлення позивачу та відповідачу 2 у даній справі відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

В підготовчому засіданні 23.01.19 представники позивача та відповідачів 1, 2 надали до суду заяви від 23.01.19 (кожен окремо), зі змісту яких вбачається, що останні (сторони) просять суд розглядати справу № 908/2202/18 по суті спору в судовому засіданні 23.01.19.

Ухвалою суду від 23.01.19 закрито підготовче провадження у справі № 908/2202/18, ухвалено розгляд справи по суті розпочати з 23.01.19, оголошено перерву в розгляді справи по суті до 31.01.19 о 10:30.

Представник позивача в судовому засіданні 31.01.19 звернувся до суду із клопотанням про долучення до матеріалів справи доказів розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копії договору про надання правової допомоги від 20.09.18, копії додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 20.09.18, копії акту виконаних робіт/наданих послуг (детального опису виконаних робіт/наданих послуг) від 31.01.19, копії платіжних доручень про сплату позивачем за юридичні послуги адвокату. При цьому, в клопотанні зазначив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 16000,00 грн.

Судом задоволено клопотання позивача та долучено до матеріалів справи докази розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, що зазначено в протоколі судового засідання від 31.01.19.

В судовому засіданні 31.01.19 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 21.02.19 об 11:00.

В судове засідання 21.02.19 з'явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 21.02.19 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Разом з тим, просив стягнути з відповідача 1 судові витрати на проведення експертизи в сумі 1800,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17500,00 грн. При цьому, представник позивача до переходу суду до судових дебатів повідомив, що з 31.01.19 по 21.02.19 позивачем були понесені додаткові витрати на правничу допомогу, обумовлені участю представника позивача в судовому засіданні, в розмірі 1500,00 грн., докази на підтвердження чого будуть надані у п'ятиденний строк після ухвалення рішення згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України. Також представник позивача надав суду промову у судових дебатах (заключне слово) в письмовій формі, яку просив долучити до матеріалів справи.

Суд долучив вказану промову до матеріалів справи.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 21.02.19 проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому, звернувся до суду із заявою про долучення до матеріалів справи листа слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області вих. № 1287/6-2019 від 08.02.19 про надання інформації по кримінальному провадженню № 0000261.

Судом задоволена заява представника відповідача 1 та долучено вказаний лист до матеріалів справи.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні 21.02.19 проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Судові засідання здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У засіданні суду 21.02.19, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.17 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профуна", далі Покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовтехнологістик", далі Постачальник, був укладений договір поставки № 926, далі Договір 1, за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а Покупець прийняти та оплатити рибу та морепродукти.

Згідно з п. 6.3. Договору 1 право власності на Товар переходить до Покупця з моменту фактичного отримання Товару згідно накладної на складі Постачальника.

Пунктом 10.1. Договору 1 визначено, що строк дії цього договору - до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

30.11.17 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профуна", далі Покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовтехнологістик", далі Постачальник, був укладений договір поставки № 1130, далі Договір 2, за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується виготовити за замовленням Покупця: Тюльку морожену в кількості 130000 кг, Бичок морожений в кількості 70000 кг; Відходи рибні в кількості 60000 кг.

До Договору 2 його сторонами була підписана додаткова угода від 05.12.17, відповідно до п. 1 якої сторони прийшли згоди викласти пункт 6.3. договору № 1130 від 30.11.17 в наступній редакції: «Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту фактичного отримання Товару згідно накладної на складі Постачальника. Після отримання Покупець має право передати товар Постачальнику на відповідальне зберігання за актом приймання-передачі. Вартість зберігання товару строком до 31 березня 2018 року включено у ціну товару, зазначену у пункті 4.1. цього договору».

Пунктом 10.1. Договору 2 визначено, що строк дії цього договору - до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

В матеріалах справи містяться надані позивачем на підтвердження виконання умов Договору 1 засвідчені копії наступних документів, підписаних між Покупцем та Постачальником, а саме:

- видаткова накладна № РН-0120101 від 01.12.17 (поставка рибних відходів у кількості 20280 кг);

- товарно-транспортна накладна № РН-0120101 від 01.12.17;

- рахунок-фактура № СФ-0000127 від 17.11.17;

- рахунок-фактура № СФ-0000136 від 01.12.17;

- акт № 1 приймання-передачі товарів на зберігання від 14.12.17 (бичок морожений у кількості 44000 кг, тюлька заморожена у кількості 44000 кг);

- акт № 121901 повернення товарів зі зберігання від 19.12.17 (бичок морожений у кількості 12217 кг);

- акт № 122901 повернення товарів зі зберігання від 29.12.17 (тюлька заморожена у кількості 3834 кг);

- акт № 031501 повернення товарів зі зберігання від 15.03.18 (бичок морожений у кількості 11215 кг, тюлька заморожена у кількості 5011 кг);

- акт № 031502 повернення товарів зі зберігання від 15.03.18 (бичок морожений у кількості 936 кг);

- акт № 032901 повернення товарів зі зберігання від 29.03.18 (тюлька заморожена у кількості 6022 кг);

- акт № 032902 повернення товарів зі зберігання від 29.03.18 (бичок морожений у кількості 14046 кг);

- акт № 041801 повернення товарів зі зберігання від 18.04.18 (тюлька заморожена у кількості 14015 кг);

- акт № 041802 повернення товарів зі зберігання від 18.04.18 (бичок морожений у кількості 6007 кг).

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем на підтвердження виконання умов Договору 2 надані засвідчені копії наступних документів, підписаних між Покупцем та Постачальником, а саме:

- видаткова накладна № РН-0122101 від 19.12.17 (поставка тюльки замороженої у кількості 130000 кг, бичка мороженого у кількості 70000 кг та рибних відходів у кількості 39720 кг);

- акт № 2 приймання-передачі товарів на зберігання від 19.12.17 (тюльки замороженої у кількості 130000 кг, бичка мороженого у кількості 70000 кг, рибних відходів у кількості 39720 кг);

- акт № 121902 повернення товарів зі зберігання від 19.12.17 (відходів рибних у кількості 7784 кг);

- акт № 122902 повернення товарів зі зберігання від 29.12.17 (відходів рибних у кількості 16463 кг).

Також позивачем до матеріалів справи надані платіжні доручення № 693 від 04.12.17, № 380813 від 15.12.17, № 380812 від 15.12.17, № 380811 від 15.12.17 на підтвердження оплати на користь ТОВ «Азовтехнологістик» за рибну продукцію згідно рахунка № 136 від 01.12.17.

Позов мотивовано тим, що у період з 02.07.18 по 07.07.18 старшим слідчим в ОВС Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі СУ ГУНП в Запорізькій області) майором поліції Пашко О.С. в межах досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000157 від 30.05.18 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 249, ч. 2 ст. 364 КК України, на підстави ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. від 02.07.18 у справі № 335/7439/18, провадження № 1-кс/335/5031/18 було проведено обшук всіх споруд, розташованих за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Халтуріна, буд. 10.

Як зазначає позивач в позовній заяві, за результатами обшуку складено відповідний протокол від 03.07.18, згідно з яким було вилучено в тому числі таке майно, що на лежить ТОВ "Профуна":

- 24 полети мороженої риби «бичок» наступною вагою: 1324, 1123, 949, 1090, 935, 637, 337, 1079, 1031, 1089, 1069, 1356, 1385, 1054, 1313, 1357, 1325, 1345, 1377, 1364, 1347, 1087, 514, 452 кілограми, які мають рукописний текст та зазначення ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 25 935 кілограм (пункт 45 протоколу обшуку);

- 20 полетів мороженої риби «тюлька» наступною вагою: 625, 956, 890, 869, 832, 980, 1076, 812, 839, 874, 890, 950, 835, 932, 963, 941, 943, 931, 968, 968 кілограма, які мають аркуші з рукописним текстом та зазначенням ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 18 072 кілограм (пункт 46 протоколу обшуку);

- полети з мороженою рибою «тюлька» загальною вагою 122 031 кілограм (пункт 48 протоколу обшуку).

З матеріалів справи вбачається, що тюлька свіжоморожена вагою 18 072 кг в брикетах, вилучена за адресою: м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, була передана слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області Пашко О.С. на відповідальне зберігання на підставі цілісної розписки від 06.07.18 ОСОБА_5, який проживає за адресою: м. Бердянськ, вул. Кабельників, 138А.

10.07.18 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжною В.В. за результатами розгляду клопотання слідчого про арешт майна винесено ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна, вилученого у період з 03.07.18 по 07.07.18 під час проведення обшуку за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Халтуріна, буд. 10, задоволено частково та накладено арешт на майно, вказане в ухвалі. Зокрема в частині накладення арешту на майно, яке належить ТОВ "Профуна", а саме: 24 полети мороженої риби «бичок» наступною вагою: 1324, 1123, 949, 1090, 935, 637, 337, 1079, 1031, 1089, 1069, 1356, 1385, 1054, 1313, 1357, 1325, 1345, 1377, 1364, 1347,1087, 514, 452 кілограми, які мають рукописний текст та зазначення ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 25 935 кілограм, 20 полетів мороженої риби «тюлька» наступною вагою: 625, 956, 890, 869, 832, 980, 1076, 812, 839, 874, 890, 950, 835, 932, 963, 941, 943, 931, 968, 968 кілограма, які мають аркуші з рукописним текстом та зазначенням ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 18 072 кілограм, полети з мороженою рибою «тюлька» загальною вагою 122 031 кілограм - відмовлено.

За змістом ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.18 слідчим суддею було встановлено наступне: «вилучена рибна продукція, яка належить ТОВ "Профуна", була придбана останнім у ТОВ «Азовтехнологістік» на підставі договорів поставок. Матеріали кримінального провадження, досліджені слідчим суддею, не містять даних про причетність ТОВ "Профуна" та ТОВ «Азовтехнологістік» до вчинення кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні. Факт придбання рибної продукції ТОВ "Профуна" підтверджуються наданими доказами, та слідчим в ході розгляду клопотання не спростовано. Тому, на переконання слідчого судді, підстави для накладення арешту на вилучену рибну продукцію, яка належить ТОВ "Профуна", за зазначеною у клопотанні адресою відсутні, оскільки слідством не доведено, що саме вона була незаконно виловлена із Азовського моря товариствами, відносно незаконних дій яких проводиться досудове розслідування, та має значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні».

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01.08.18 у вищевказаній справі задоволено апеляційну скаргу представника ТОВ «ТД Рибпром» Волкова І.С. на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.18 та скасовано її в частині задоволення клопотання слідчого про арешт майна, яке було вилучено під час обшуку за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Халтуріна, буд. 10 у кримінальному провадженні № 0000157, прийнято в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про накладення арешту на вилучене майно відмовлено. В решті ухвалу слідчого судді залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. від 06.08.18 у справі № 335/7439/18 задоволено скаргу ТОВ "Профуна" на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000157, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов'язано слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 30.05.18 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 249, ч. 2 ст. 364 КК України, повернути представнику ТОВ "Профуна" тимчасово вилучене під час проведення 03.07.18 обшуку за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, наступне майно:

- 24 полети мороженої риби бичок, наступною вагою: 1324, 1123, 949, 1090, 935, 637, 337, 1079, 1031, 1089, 1069, 1356, 1385, 1054, 1313, 1357, 1325, 1345, 1377, 1364, 1347, 1087, 514, 452 кілограм, які мають рукописний текст та зазначення ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 25 935 кілограм;

- 20 полетів мороженої риби тюлька, наступною вагою: 625, 956, 890, 869, 832, 980, 1076, 812, 839, 874, 890, 950, 835, 932, 963, 941, 943, 931, 968, 968 кілограм, які мають аркуші з рукописним текстом та зазначенням ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 18 072 кілограм;

- полети з мороженою рибою тюлька загальною вагою 122 031 кілограм, які знаходяться в опечатаному приміщенні морозильної камери фреонового холодильника за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10.

Позивач в позовній заяві зазначає, що обставини, включаючи підтвердження права власності ТОВ "Профуна" на вищеперелічене майно встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, а тому мають преюдиційний характер та не потребують доказування. Вказує, що наприкінці серпня - на початку вересня 2018 року посадовими особами ГУНП в Запорізькій області було повернуто представникам ТОВ "Профуна" належне йому майно, а саме:

- 24 полети мороженої риби бичок наступною вагою: 1324, 1123, 949, 1090, 935, 637, 337, 1079, 1031, 1089, 1069, 1356, 1385, 1054, 1313, 1357, 1325, 1345, 1377, 1364, 1347, 1087, 514, 452 кілограм, які мають рукописний текст та зазначення ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 25 935 кілограм;

- полети з мороженою рибою тюлька загальною вагою 122 031 кілограм, які знаходяться в опечатаному приміщенні морозильної камери фреонового холодильника за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10.

Як вказує позивач в позові, пізніше 07.09.18 представник ТОВ "Профуна" з'явився за узгодженою із старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майором поліції Пашко О.С. адресою для отримання решти тимчасово вилученого майна (20 полетів мороженої риби тюлька наступною вагою: 625, 956, 890, 869, 832, 980,1076, 812, 839, 874, 890, 950, 835, 932, 963, 941, 943, 931, 968, 968 кілограм, які мають аркуші з рукописним текстом та зазначенням ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 18 072 кілограм), а саме: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-Г. Проте, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майором поліції Пашко О.С. було повідомлено представника ТОВ "Профуна", що громадянин ОСОБА_5, якому була передана на відповідальне зберігання для розміщення в морозильних камерах ТОВ «БАРК» рибна продукція, яка належить ТОВ "Профуна". Пояснив, що 12.07.18 на території складу сталось відключення електроенергії, а аварійна лінія підключення була незаконно розібрана ПрАТ «Азовкабель», у зв'язку з чим риба була перероблена. Відомості за даним фактом були внесені старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майором поліції Пашко О.С. до ЄРДР за № 0000261 від 07.09.18 за ч. 1 ст. 388 КК України.

Позивач вважає, що всупереч вимогам ч. 4 ст. 168 КПК України та п.п. 26-27 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.12 № 1104, посадовою особою ГУНП в Запорізькій області не забезпечено схоронність тимчасово вилученого майна, яке належить ТОВ "Профуна", внаслідок чого майно протиправно вибуло з його власності, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, яка підлягає відшкодуванню в порядку ст. ст. 1173, 1174 ЦК України, ст. 25 Бюджетного кодексу України. При цьому вказує, що згідно з експертним висновком Житомирської торгово-промислової палати № В-7040 від 11.09.18, станом на дату експертизи, середня вартість 1 кг свіжомороженої тюльки цілої (з головою та хвостом, не патрана) складає 13 грн. Відповідно вартість 18 072 кг тюльки складає 234 936,00 грн. Тому просить стягнути з Державного бюджету України на свою користь 234 936,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових та службових осіб Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши представників позивача та відповідачів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спір в даній справі виник у зв'язку із спричиненням позивачу майнової шкоди в розмірі 234 936,00 грн., завданої протиправними діями та бездіяльністю службової особи Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (слідчим) внаслідок вилучення під час обшуку майна, належного позивачу, незаконної передачі вилученого майна на зберігання сторонній особі за відсутності правових підстав, незабезпечення схоронності тимчасово вилученого майна та невиконання вказаною службовою особою ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.18 у справі № 335/7439/18 щодо повернення позивачу, як законному власнику, майна - 20 полетів мороженої риби тюлька загальною вагою 18 072 кілограм.

Згідно відомостей, які містяться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області за організаційно-правової формою є органом державної влади.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Пунктом 2 розділу І Положення про органи розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.17 № 570, визначено, що слідчі управління головних управлінь Національної поліції в АР Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві є органами досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 розділу VI вказаного Положення слідчий - службова особа органу Національної поліції України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України), здійснювати досудове розслідування.

Таким чином, спір в даній справі стосується відшкодування майнової шкоди, завданої протиправними діями та бездіяльністю службової особи органу досудового розслідування (який одночасно є органом державної влади).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормою ст. 1166 ЦК України.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною 1 статті 1176 ЦК України, а саме у випадку: незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини 1 статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Підставою заявленого в даній справі позову позивач визначив приписи ст. 1174 ЦК України.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Стаття 1174 ЦК України є спеціальною і передбачає певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність посадових осіб та службових осіб органів державної влади, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов'язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов'язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов'язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу (його посадової або службової особи), наявність шкоди (в т.ч. її розмір) та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому обов'язок довести наявність цих умов має саме позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1174 ЦК України. Відсутність хоча б однієї з цих умов виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

За змістом позовної заяви позивач визначає, що незаконні дії, рішення та протиправна бездіяльність посадових та службових осіб відповідача 1 полягають у незаконному вилученні майна, дозвіл на вилучення якого не надавався, незаконній передачі вилученого майна сторонній особі за відсутності правових підстав, незабезпеченні схоронності тимчасово вилученого майна та неповерненні такого майна власнику. Наявність шкоди позивач вбачає у протиправному позбавленні його об'єктів права власності (20 полетів мороженої риби тюлька загальною вагою 18072 кг) на загальну суму 234 936,00 грн., що і складає розмір завданої шкоди. Також вказує про наявність прямого причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями, рішеннями та бездіяльністю посадових та службових осіб ГУНП в Запорізькій області та шкодою, що настала.

В матеріалах справи міститься ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. від 06.08.18 у справі № 335/7439/18, ухвалена за наслідками розгляду скарги ТОВ "Профуна" на бездіяльність слідчого ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000157.

У зазначеній ухвалі слідчим суддею встановлено наступне: «СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 30.05.18 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 249, ч. 2 ст. 364 КК України. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.18 надано дозвіл на проведення обшуку всіх споруд, розташованих за адресою: Запорізька область м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, з метою виявлення та вилучення підроблених документів, які видаються суб'єктам господарської діяльності для незаконного вилову риби та подальшої її реалізації, предметів, що зберегли сліди кримінального правопорушення. Згідно з долученим до матеріалів скарги протоколом обшуку від 03.07.18, слідчим було проведено обшук за адресою: Запорізька область м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, в ході якого було виявлено та вилучено майно, перераховане у відповідному протоколі обшуку, в т.ч. зазначене у скарзі майно (п.п. 45, 46, 48 протоколу обшуку). З наданих матеріалів скарги, слідчим суддею встановлено, що власником вилученого в ході обшуку майна є заявник ТОВ „Профуна", що підтверджується матеріалами скарги. Слідчим суддею встановлено, що слідчий у кримінальному провадженні №0000157, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, звернувся дослідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: Запорізька область м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10. Ухвалою слідчого судді від 10.07.18 в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно, яке належить ТОВ „Профуна", та було вилучено слідчим під час обшуку, було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01.08.18 ухвалу слідчого судді від 10.07.18 в частині відмови у накладенні арешту на належне ТОВ „Профуна" вилучене майно залишено без змін. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене у скарзі майно, яке належить ТОВ „Профуна", вилучене слідчим в ході обшуку за адресою: Запорізька область м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, а саме: 24 полети мороженої риби бичок, наступною вагою: 1324, 1123, 949, 1090, 935, 637, 337, 1079, 1031, 1089, 1069, 1356, 1385, 1054, 1313, 1357, 1325, 1345, 1377, 1364, 1347, 1087, 514, 452 кілограм, які мають рукописний текст та зазначення ваги ТОВ „Профуна" загальною вагою 25 935 кілограм; 20 полетів мороженої риби тюлька, наступною вагою: 625, 956, 890, 869, 832, 980, 1076, 812, 839, 874, 890, 950, 835, 932, 963, 941, 943, 931, 968, 968 кілограм, які мають аркуші з рукописним текстом та зазначенням ваги ТОВ „Профана" (мовою оригіналу), загальною вагою 18 072 кілограм; полети з мороженою рибою тюлька загальною вагою 122 031 кілограм, які знаходяться в опечатаному приміщенні морозильної камери фреонового холодильника за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, на даний час органом досудового розслідування не арештовано та не повернуто його власнику. Крім того, органом досудового розслідування не підтверджено, що вилучене в ході обшуку майно, про яке йдеться у скарзі, входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надавався ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, та не надано даних, які б свідчили, що в ході досудового розслідування встановлено обставини, які свідчать про те, що зазначене майно має значення для досудового розслідування та може бути доказом у кримінальному провадженні. Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що належне заявнику майно, вилучене в ході обшуку дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді не надавався, вважається тимчасово вилученим майном. Слідчим суддею не встановлено обґрунтованих підстав для подальшого утримання вилученого слідчим майна».

Зазначеною ухвалою скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Профуна" задоволено та зобов'язано слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 30.05.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 249, ч. 2 ст. 364 КК України, повернути представнику Товариства з обмеженою відповідальністю „Профуна" тимчасово вилучене під час проведення 03.07.2018 року обшуку за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, наступне майно:

- 24 полети мороженої риби бичок, наступною вагою: 1324, 1123, 949, 1090, 935, 637, 337, 1079, 1031, 1089, 1069, 1356, 1385, 1054, 1313, 1357, 1325, 1345, 1377, 1364, 1347, 1087, 514, 452 кілограм, які мають рукописний текст та зазначення ваги ТОВ „Профуна" загальною вагою 25 935 кілограм;

- 20 полетів мороженої риби тюлька, наступною вагою: 625, 956, 890, 869, 832, 980, 1076, 812, 839, 874, 890, 950, 835, 932, 963, 941, 943, 931, 968, 968 кілограм, які мають аркуші з рукописним текстом та зазначенням ваги ТОВ „Профана" (мовою оригіналу), загальною вагою 18 072 кілограм;

- полети з мороженою рибою тюлька загальною вагою 122 031 кілограм, які знаходяться в опечатаному приміщенні морозильної камери фреонового холодильника за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. від 06.08.18 у справі № 335/7439/18 не може бути оскаржена, а відтак набрала законної сили.

Частиною 2 ст. 21 КПК України визначено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов'язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

З аналізу змісту вказаної ухвали вбачається, що судом в ній встановлено протиправність дій (бездіяльність) слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, а саме: 1) вилучення слідчим під час проведення обшуку майна, яке належить ТОВ «Профуна», за відсутності дозволу на його вилучення, 2) неповернення слідчим тимчасово вилученого майна позивачу станом на дату винесення цієї ухвали.

Обставини, встановлені ухвалою від 06.08.18 у справі № 335/7439/18, яка набрала законної сили, враховуються судом при розгляді справи№ 908/2202/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із ч. 2, 3, 4 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов'язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов'язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.12 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» затверджений Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, далі Порядок № 1104.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.18 у справі № 335/7439/18 встановлено, що належне ТОВ «Профуна» майно, вилучене в ході обшуку дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді не надавався, вважається тимчасово вилученим майном.

Пунктом 27 Порядку № 1104 встановлено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв'язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що тимчасово вилученим майном, щодо якого виник спір в даній справі, є 20 полетів мороженої риби тюлька вагою 18072 кг, яка належить до об'єктів біологічного походження.

Згідно із п. 26 Порядку № 1104, зберігання речових доказів у вигляді об'єктів біологічного походження, які потребують спеціальних умов зберігання, забезпечується державною спеціалізованою установою, що здійснює судово-експертну діяльність, за узгодженням з її керівництвом.

Відповідно до п. п. 8, 9, 12 Порядку № 1104, відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження. Відповідальною за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі є посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що призначається наказом керівника такого органу або слідчого підрозділу відповідно до повноважень (далі - відповідальна особа). Згідно із зазначеним наказом з числа посадових осіб органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, призначається також особа, яка заміщує відповідальну особу в разі її відпустки, відрядження чи тривалої відсутності з інших причин, та особа, в якої на відповідальному зберіганні знаходиться дублікат ключів від обладнаного приміщення чи спеціального сейфа. Для обліку речових доказів у кожному органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, відповідальною особою ведеться книга обліку речових доказів (далі - книга обліку) за формою згідно з додатком 1, яка нумерується, прошнуровується, засвідчується підписом керівника слідчого підрозділу і скріплюється печаткою органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ. Книга обліку зберігається у відповідальної особи. Передача на зберігання речових доказів, які за своїми властивостями повинні зберігатися в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі, здійснюється відразу після їх взяття на облік у книзі обліку. Відповідальна особа під час прийняття для зберігання речових доказів перевіряє відповідність даних, зазначених у протоколі, в якому зафіксовано факт їх вилучення (отримання), фактичному стану речових доказів. На кожній упаковці (бирці) зазначаються номер книги обліку і порядковий номер запису. Відповідальна особа заповнює квитанцію про отримання речових доказів для зберігання в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі за формою згідно з додатком 2 (далі - квитанція), яка долучається до матеріалів кримінального провадження.

Матеріали справи свідчать, що на підставі цілісної розписки від 06.07.18 тюлька свіжоморожена вагою 18 072 кг в брикетах, вилучена за адресою: м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, була передана слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області Пашко О.С. на відповідальне зберігання ОСОБА_5, який проживає за адресою: м. Бердянськ, вул. Кабельників, 138А, що суперечить п. п. 26, 27 Порядку № 1104. При цьому, вказаний Порядок взагалі не передбачає можливості слідчого передавати на зберігання тимчасово вилучене майно шляхом складання цілісної розписки.

Отже, здійснивши передачу тимчасово вилученого майна на зберігання ОСОБА_5 слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області Пашко О.С. порушив положення п.п. 26, 27 Порядку № 1104, що свідчить про протиправність дій останнього.

При цьому, в силу ч. 4 ст. 168 КПК України та Порядку № 1104 саме слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області є відповідальною особою за забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. від 06.08.18 у справі № 335/7439/18 зобов'язано слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 30.05.18, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 249, ч. 2 ст. 364 КК України, повернути представнику ТОВ "Профуна" тимчасово вилучене під час проведення 03.07.18 обшуку за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, наступне майно: 24 полети мороженої риби бичок наступною вагою: 1324, 1123, 949, 1090, 935, 637, 337, 1079, 1031, 1089, 1069, 1356, 1385, 1054, 1313, 1357, 1325, 1345, 1377, 1364, 1347, 1087, 514, 452 кілограм, які мають рукописний текст та зазначення ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 25 935 кілограм; 20 полетів мороженої риби тюлька наступною вагою: 625, 956, 890, 869, 832, 980, 1076, 812, 839, 874, 890, 950, 835, 932, 963, 941, 943, 931, 968, 968 кілограм, які мають аркуші з рукописним текстом та зазначенням ваги ТОВ "Профуна", загальною вагою 18 072 кілограм; полети з мороженою рибою тюлька загальною вагою 122 031 кілограм, які знаходяться в опечатаному приміщенні морозильної камери фреонового холодильника за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10.

Разом з тим, станом на день прийняття рішення в даній справі докази повернення слідчим ГУНП в Запорізькій області позивачу вилученого майна, зокрема: 20 полетів мороженої риби тюлька вагою 18072 кг в матеріалах справи відсутні.

Вказані обставини свідчать про невиконання слідчим ГУНП в Запорізькій області вимог ухвали слідчого судді від 06.08.18 у справі № 335/7439/18, яка є законною та обов'язковою для виконання, а відтак про бездіяльність останнього.

Представником відповідача 1 разом з відзивом на позовну заяву наданий до матеріалів справи лист вих. № 11191/6-2018 від 14.11.18 за підписом начальника відділу слідчого управління ГУНП в Запорізькій області Деркача С.К., в якому зазначено наступне: «Під час проведення по кримінальному провадженню № 0000157 від 30.05.18 обшуку за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, буд. 10 у ТОВ «Профуна» було вилучено:

- 24 полети мороженої риби «бичок», загальною вагою 25935 кілограмів, яка 04.09.18 була повернута власнику;

- полети з мороженою рибою «тюлька» загальною вагою 122031 кілограм, яка 28.08.18 була повернута власнику;

- 20 полетів мороженої риби «тюлька» загальною вагою 18072 кілограмів, яка була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_5 у морозильні камери ТОВ «БАРК» за адресою: Запорізька область, Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-Г, а в подальшому була перероблена, у зв'язку з відключенням електроенергії 12.07.18. У зв'язку з фактичним знищенням мороженої риби «тюлька», загальною вагою 18072 кілограми, СУ ГУНП в Запорізькій області 07.09.2018 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000261 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України».

В матеріалах справи міститься витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням № 0000261 від 07.09.18 за ч. 1 ст. 388 КК України, в якому зазначені наступні відомості: «В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню за № 0000157 від 30.05.2018, були проведені обшуки м. Бердянськ, де були вилучені морожена риба тюлька в кількості 18 072 кг, морожена риба тюлька в кількості 23 103 кг, морожена риба бичок в кількості 1 630 кг, риба бичок в кількості 6 916 кг. В подальшому зазначена риба була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_9, в морозильні камери ООО «БАРК», розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 1-Г. 06.09.2018 на вимогу органу досудового розслідування ОСОБА_5 видати вище зазначену рибу, для передачі її власникам, останній повідомив, що 12.07.2018 на території складу сталось відключення електроенергії, а аварійна лінія підключення була незаконно розібрана ПрАТ «Азовкабель», у зв'язку з чим риба була перероблена. Вказаними діями було вчинено знищення майна, яке було описане та на яке накладено арешт».

Безпосередньо в судовому засіданні 21.02.19 представник відповідача 1 надав суду лист вих. № 1287/6-2019 від 08.02.19 за підписом начальника відділу слідчого управління ГУНП в Запорізькій області Деркача С.К., з якого вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000261, відомості про яке внесені до ЄРДР від 07.09.18 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України за фактом перероблення та знищення майна, яке було вилучено під час обшуку в м. Бердянськ, де була вилучена в т.ч. морожена риба тюлька в кількості 18 072 кг. В листі зазначено, що зазначена риба була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_9 в морозильні камери ООО «БАРК», розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 1-Г. Разом з тим в листі вказано наступне: «Допитаний Чериповсьский повідомив, що 12.07.18 підприємство було знеструмлене, після чого температура в холодильній камері почала підійматись, а водні біоресурси почали псуватись, та відповідно до санітарних норм вони не могли бути застосовані в харчовій промисловості. Враховуючи те, що підприємство займається харчовою промисловістю, то ОСОБА_9 прийнято рішення зберегти водні біоресурси шляхом їх переробки у муку, про що ним видано наказ по підприємству. В подальшому водні біоресурси були перероблені в муку. По кримінальному провадженню проводяться слідчі дії, а саме проводяться допити свідків, запитується інформація та копії відповідних документів від установ, з метою встановлення причини знеструмлення об'єктів, де зберігались водні біоресурси, що призвело до їх псування. Також направлено запити про надання інформації про подальшу долю перероблених водних біоресурсів. Під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10, під час вилучення водних біоресурсів - тюлька, яка належить ТОВ «Профуна», було встановлено, що вона зберігалась з порушенням норм ДСТУ 4868:2007 Національного стандарту України, а саме: на рибі відсутні відомості про дату її виробництва, місце виробництва, партію та строк зберігання; риба зберігалась з іншими продуктами, тісто, м'ясо. Крім того, при візуальному огляді риби було видно, що вона висохла, так як в ній були відсутні сліди льоду або води, що вказувало на значний час її зберігання. Досудове слідство по кримінальному провадженню триває, про хід досудового розслідування буде повідомлено додатково».

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що вилучене під час обшуку майно, власником якого є позивач, а саме: 20 полетів мороженої риби тюлька вагою 18072 кг), і яке було передано слідчим Слідчого управління ГУНП в Запорізькій області Пашко О.С. всупереч положень п. 26, 27 Порядку № 1104 на зберігання ОСОБА_5, у зберігача відсутнє.

Отже, зазначені дії (бездіяльність) відповідача 1 щодо вилучення майна у позивача за відсутності дозволу, незабезпечення збереження вилученого у позивача майна у визначеному законодавством порядку та неповернення майна законному власнику свідчать про невиконання відповідачем 1 покладеного на нього законом обов'язку щодо забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна. При цьому, суду не надано документального підтвердження належного виконання відповідачем 1 вимог Порядку № 1104. Крім того, майно взагалі було передано слідчим на зберігання з порушенням вимог п. п. 26, 27 Порядку № 1104. Вказані дії (бездіяльність) відповідача 1 стали причиною завдання позивачу шкоди (позбавлення належного на праві власності майна - 20 полетів мороженої риби тюлька вагою 18072 кг) та настання наслідку у вигляді його знищення, що свідчить про наявність прямого причинно-наслідкового зв'язку, як елементу цивільного правопорушення.

Частинами 1, 2 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-ІV від 23.02.06, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном повинно бути «законним»: у п. 2 встановлено, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним (п. 39 постанови від 9 червня 2005 року № 68443/01 у справі «Бакланов проти Росії»; п. 33 постанови від 24 березня 2005 року № 58254/00 у справі «Фрізен проти Росії»).

У справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, рішення від 25.03.1999 року) заявника було позбавлено кінотеатру, який останній орендував у спадкоємців і який було примусово передано муніципальній владі. Суд у рішенні зазначив, що наказ про позбавлення заявника прав на кінотеатр фактично був скасований грецьким судом, але рішення грецького суду не було виконане.

Суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право заявника на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.

Європейський суд з прав людини наголошує на особливій важливості дотримання державою принципу законності чи правової визначеності.

У разі невиконання цієї вимоги відпадає необхідність переходити далі до розгляду легітимності цілей держави чи питання пропорційності. Суд зазначив: "Суд повторює, що першочергова і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання з боку державного органу в мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту першого допускає позбавлення майна тільки "на умовах, передбачених законом", а пункт другий визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом застосування "законів". Більше того, верховенство права - один з основних принципів демократичного суспільства - притаманне всім статтям Конвенції... і передбачає обов'язок держави чи іншого органу влади виконувати судові постанови і рішення, винесені не на їхню користь... Звідси випливає, що розгляд питання про те, чи був забезпечений справедливий баланс між вимогами щодо загальних інтересів суспільства і вимогами щодо захисту основних прав особи... є доречним тільки тоді, коли встановлено, що конкретне втручання у право відповідає вимозі законності і не є свавільним" (п. 58 рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece) від 25.03.1999 року).

В наведеній справі суд вважав, що розглядуване втручання явно суперечило грецькому законодавству і робило його несумісним з правом заявника на мирне володіння майном. Цей висновок позбавляє необхідності розглядати питання про те, чи було забезпечено належний баланс між потребою загального інтересу суспільства і вимогою захисту фундаментальних прав особи (п. 62 рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece) від 25.03.1999 року).

Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зокрема, у справі «Меріт проти України» ЄСПЛ дійшов до висновку, що звернення до згаданої процедури КПК щодо оскарження дій посадових осіб органів досудового слідства не можна кваліфікувати як ефективний засіб юридичного захисту за змістом ст. 13 та він не відповідає вимогам §1 ст. 35 Конвенції з питань доступності, оскільки скарги на тривалість розслідування можуть подаватися тільки після закінчення самого розслідування, і не було надано жодної можливості оскарження таких дій в процесі розслідування. Розглядаючи справу «Анатолій Кузьменко проти України» (рішення від 09.03.2017), посилаючись на свою попередню прецедентну практику (рішення у справах «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.75, п. 36, заява №4451/70, та «Бака проти Угорщини» від 23.06.2016, п. 120, №20261/12,) ЄСПЛ зауважив, що право доступу до суду, зокрема право порушити справу в суді в цивільних правовідносинах, є елементом, який є невід'ємною частиною права, викладеного в § 1 ст.6 Конвенції, яка встановлює гарантії стосовно організації та складу суду й ведення провадження у справі. Все це загалом становить право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції.

Згідно із ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як свідчать матеріали справи, у зв'язку з необхідністю визначення розміру збитків, заподіяних знищенням риби, позивач звернувся до Житомирської торгово-промислової палати із заявкою № 341 від 10.09.18, в якій просив визначити ринкову вартість тюльки замороженої вагою 18072 кг на дату реєстрації звернення.

Згідно наявного в матеріалах справи експертного висновку № В-7040 від 11.09.18 Житомирської торгово-промислової палати експерт встановив, що дійсна станом на дату експертизи середня вартість 1 кг свіжомороженої тюльки цілої (з головою та хвостом, не патраної) складає 13,00 грн.

З урахуванням визначеної у вказаному експертному висновку вартості позивач визначив розмір завданої йому шкоди за неповернення 20 полетів мороженої риби тюлька вагою 18072 кг в сумі 234 936,00 грн.

Таким чином, позивачем доведено, що розмір завданої йому шкоди, вимогу про відшкодування якої заявлено в межах даної справи, становить 234 936,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, передбаченого приписами ст. 1174 ЦК України для стягнення шкоди: протиправність дій та бездіяльність службової особи органу державної влади (відповідача 1), наявність шкоди (в т.ч. її розмір), причинний зв'язок між протиправними діями (бездіяльністю) та завданою шкодою, а також порушення своїх прав.

Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Профуна" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписом статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою.

Відшкодування такої шкоди органом державної влади, оскільки останній фінансується з державного бюджету України, здійснюється з відповідного бюджету.

Відповідно до ст. 25 БК України № 2456-VI від 08.07.10 казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади АР Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (АР Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Конституційний суд України в своєму рішенні №12-рп/2001 від 03.10.2001 у справі №1-36/2001 зазначив, що не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання органів державної влади.

Таким чином, відшкодування шкоди у даній справі може здійснюватись лише за рахунок державного бюджету (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі № 67/157-10 від 25.05.2011).

Отже, заявлена до стягнення шкода в розмірі 234 936,00 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України.

При цьому, формулюючи резолютивну частину рішення в даній справі судом врахована позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 19.06.18 у справі № 910/23967/16 (копія якої долучена до матеріалів справи).

Щодо заперечень відповідачів у даній справі проти позовних вимог слід зазначити наступне.

Заперечення відповідача 1 факту належності позивачу на праві власності втрачених 20 полетів мороженої риби тюлька вагою 18 072 кг є безпідставними та необґрунтованими, оскільки по-перше, факти належності позивачу на праві власності вказаної риби встановлені в ухвалах Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.18 та від 06.08.18 у справі № 335/7439/18, які набрали законної сили. Так, зокрема, в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.18 встановлено наступне: «Під час проведення обшуку за вказаною адресою, органом досудового розслідування вилучено рибну продукцію, яка належить ТОВ «Профуна», та була придбана останнім у ТОВ «Азовтехнологістик» на підставі договорів поставок, а саме: … 20 полетів мороженої риби тюлька загальною вагою 18 072 кілограм …. Факт придбання рибної продукції ТОВ «Профуна» підтверджується наданими доказами, та слідчим в ході розгляду клопотання не спростовано». Разом з тим в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.18 встановлено, що власником вилученого в ході обшуку майна (в т.ч. щодо 20 полетів мороженої риби тюлька загальною вагою 18 072 кілограм) є заявник ТОВ «Профуна», що підтверджується матеріалами скарги. При цьому, вказана ухвала від 06.08.18 згідно із ст. 307 КПК України не може бути оскаржена, відтак є остаточною та набрала законної сили, тому обставини, встановлені нею не потребують доказування при розгляді даної справи. По-друге, на підтвердження факту придбання у власність рибної продукції (в т.ч. риби тюлька) позивачем надані до матеріалів справи належним чином засвідчені копії договору поставки № 926 від 26.09.17, договору поставки № 1130 від 30.11.17, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур та актів приймання-передачі товарів на та із зберігання. По-третє, зі змісту листа вих. № 11191/6-2018 від 14.11.18 та листа вих. № 1287/6-2019 від 08.02.19 за підписами начальника відділу слідчого управління ГУНП в Запорізькій області Деркача С.К. вбачається, що останній визнає, що під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10 була вилучена тюлька загальною вагою 18072 кг, яка належить ТОВ «Профуна».

Стосовно посилання відповідача 1 на ненадання позивачем оригіналів договору поставки № 926 від 26.09.17, договору поставки № 1130 від 30.11.17, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур та актів приймання-передачі товарів на та із зберігання слід зазначити, що відповідно до ч. 2, 6 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Вказані документи надані позивачем до матеріалів справи у належним чином засвідчених копіях. При цьому, відповідач 1 клопотання про їх витребування суду не заявляв. Разом з тим нормою ч. 6 ст. 91 ГПК України передбачене право суду з власної ініціативи витребувати оригінал письмового доказу.

Твердження відповідача 1 про неоскарження позивачем бездіяльності слідчого, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000157 від 30.05.18 та ненадання доказів бездіяльності слідчого спростовуються ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.18 у справі № 335/7439/18, якою задоволена скарга ТОВ «Профуна» на бездіяльність слідчого щодо неповернення представнику ТОВ «Профуна» тимчасово вилученого майна (в т.ч. щодо 20 полетів мороженої риби тюлька загальною вагою 18 072 кілограм) під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10.

З приводу заперечень відповідача 1 проти преюдиційності ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.18 у справі № 335/7439/18, яка на думку останнього є процедурною, слід зазначити наступне.

Частинами 1, 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.

Стаття 369 КПК України визначає види судових рішень в кримінальному процесі. Згідно із ч. 2 ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Таким чином, ухвала згідно положень КПК України є різновидом судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. від 06.08.18 у справі № 335/7439/18 не може бути оскаржена, а відтак набрала законної сили.

Частиною 2 ст. 21 КПК України визначено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов'язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, обставини, встановлені ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.18 у справі № 335/7439/18 не потребують доказування та враховуються судом при розгляді даної справи.

З аналізу змісту вказаної ухвали вбачається, що судом в ній встановлено протиправність дій (бездіяльність) слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, а саме: 1) вилучення слідчим під час проведення обшуку майна, яке належить ТОВ «Профуна», за відсутності дозволу на його вилучення, 2) неповернення слідчим тимчасово вилученого майна позивачу станом на дату винесення цієї ухвали.

Разом з тим, протиправність (незаконність) дій слідчого щодо передачі тимчасово вилученого майна, яке належить позивачу, на зберігання сторонній особі - ОСОБА_5 та незабезпечення слідчим схоронності тимчасово вилученого майна встановлена судом під час розгляду даної справи за наявними у справі доказами.

Стосовно заперечень відповідача 1 проти застосування до правовідносин сторін ст. 1173, 1174 ЦК України суд вважає зазначити наступне.

Враховуючи те, що спір в даній справі стосується відшкодування майнової шкоди, завданої протиправними діями та бездіяльністю службової особи органу досудового розслідування (який одночасно є органом державної влади), при цьому дії та бездіяльність останнього в даній справі не входять до вичерпного переліку передбачених ч. 1 ст. 1176 ЦК України, тому згідно ч. 6 ст. 1176 ЦК України завдана шкода відшкодовується на загальних підставах. В даному випадку в ч. 6 ст. 1176 ЦК України мова йде про застосування загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Оскільки в даній справі шкода завдана саме діями (бездіяльністю) службової особи органу державної влади (слідчого), тому до спірних правовідносин мають застосовуватись саме приписи ст. 1174 ЦК України, які передбачають відшкодування шкоди незалежно від вини.

Тобто, норма вказаної статті не вимагає встановлення такого елементу складу правопорушення як вина. Відтак заперечення відповідача 1 проти застосування статті 1174 ЦК України до правовідносин сторін є безпідставними.

Твердження відповідача 2 про те, що норма ч. 6 ст. 1176 ЦК України відсилає саме до приписів ст. 1166 ЦК України, є хибними, оскільки ст. 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. В даній справі шкода завдана саме діями (бездіяльністю) службової особи органу державної влади (слідчого). Загальні підстави відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування визначаються нормами ст. ст. 1173, 1174 ЦК України, які є спеціальними по відношенню до ст. 1166 ЦК України. При цьому, норми ст. ст. 1173, 1174 ЦК України не вимагають встановлення такого елементу складу правопорушення як вина.

Посилання відповідача 1 на відсутність на території Запорізької області державної спеціалізованої установи, що здійснює судову-експертну діяльність, яка б могла забезпечити схоронність полетів свіжомороженої риби є необґрунтованими, оскільки як зазначає сам відповідач 1 у запереченнях (вх. № 08-08/21843/18 від 04.12.18) такі установи наявні в суміжних із Запорізькою областях (Дніпропетровській та Херсонській).

Як зазначалось вище в тексті цього рішення, ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормою ч. 4 ст. 168 КПК України та Порядком № 1104 в імперативній формі встановлено порядок зберігання тимчасово вилученого майна біологічного походження. При цьому, недотримання вказаного порядку зберігання за будь-яких причин не звільняє від відповідальності особу, яка зобов'язана забезпечити збереження такого майна.

Щодо зауважень відповідача 1 про ненадання позивачем доказів знищення риби (акт знищення, переробки, утилізації тощо) ТОВ «БАРК», суд вважає зазначити наступне.

Позивачем в даній справі доведений факт завдання шкоди діями слідчого ГУНП в Запорізькій області у вигляді позбавлення належного йому на праві власності майна (20 полетів свіжомороженої риби тюлька вагою 18072 кг), а також факт неповернення слідчим вказаного майна згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.18 у справі № 335/7439/18.

Представником позивача в судовому засіданні 21.02.19 повідомлено, що ані 20 полетів свіжомороженої риби тюлька вагою 18072 кг, ані продукти перероблення вказаної риби слідчим ГУНП в Запорізькій області ТОВ "Профуна" не повертались.

Разом з тим, обставини щодо факту знищення тимчасово вилученого під час проведення обшуку майна досліджуються в рамках кримінального провадження № 0000261, відомості про яке внесено 07.09.18 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

В процесі розгляду даної справи судом не досліджувались обставини того в який спосіб спірна свіжоморожена риба тюлька вагою 18072 кг була знищена.

Твердження відповідача 1 не наведення позивачем в позовній заяві попереднього розрахунку судових витрат спростовуються тим, що в мотивувальній частині як позовної так і уточненої позовної заяви позивач зазначав, що орієнтовний розрахунок судових витрат складається з: витрат на професійну правничу допомогу у орієнтовному розмірі 20 000 грн. та витрат на проведення експертизи у розмірі 1 800 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються: розподіл судових витрат.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи (п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.13 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Як свідчить зміст позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 1 всі документально підтверджені судові витрати.

При цьому, до орієнтовного розрахунку судових витрат позивач відносить витрати на проведення експертизи в розмірі 1800,00 грн.

В матеріалах справи міститься експертний висновок № В-7040 від 11.09.18 Житомирської торгово-промислової палати, в якому експертизою була встановлена середня вартість 1 кг свіжомороженої тюльки цілої (з головою та хвостом, не патраної) в розмірі 13,00 грн.

Замовником вказаного експертного висновку є позивач, який звернувся до експертної установи із заявкою № 341 від 10.09.18 (п. 1, 5 експертного висновку).

В заявці № 341 від 10.09.18 позивач, звертаючись до експертної установи, просив у зв'язку з необхідністю визначення розміру збитків, заподіяних знищенням риби, визначити ринкову вартість тюльки замороженої в розмірі 18072 кг на дату реєстрації звернення.

Тобто, метою звернення позивача до експертної установи є саме визначення розміру шкоди (збитків), завданої знищенням мороженої риби тюлька вагою 18072 кг у зв'язку з неправомірними діями (бездіяльністю) службової особи відповідача 1, що входить до предмету доказування в даній справі.

В п. 6 експертного висновку № В-7040 від 11.09.18 зазначено, що експерту поставлена задача визначити рівень ринкових цін на тюльку свіжоморожену на території України, що склалися на липень 2018 р.

Таким чином, на підставі отриманого експертного висновку № В-7040 від 11.09.18, в якому експертизою була встановлена дійсна станом на дату експертизи середня вартість 1 кг свіжомороженої тюльки цілої (з головою та хвостом, не патраної), позивач визначив розмір завданої йому шкоди за неповернення 20 полетів мороженої риби тюлька вагою 18072 кг в сумі 234 936,00 грн.

Оскільки розмір завданої позивачу шкоди входить до предмету доказування в даній справі, суд дійшов висновку про те, що витрати, понесені позивачем за проведення вказаної експертизи Житомирською торгово-промисловою палатою належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи в розумінні ст. 123 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

За фактом проведення робіт з незалежної оцінки та складання експертного висновку № В-7040 від 11.09.18 між позивачем та Житомирською торгово-промисловою палатою підписаний акт прийому-передачі робіт від 11.09.18, згідно із яким вартість робіт складає 1800,00 грн. (засвідчена копія вказаного акту знаходиться в матеріалах справи).

Позивач оплатив 1 800,00 грн. за експертизу Житомирській торгово-промисловій палаті, що підтверджується платіжним дорученням № 471 від 11.09.18, засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи задоволення позову в даній справі та документальне підтвердження понесених витрат, суд дійшов висновку про те, що витрати на проведення експертизи в сумі 1800,00 грн. покладаються на відповідача 1 - Головне управління Національної поліції в Запорізькій області.

Твердження відповідача 1 про те, що експертний висновок № В-7040 від 11.09.18 не є належним доказом, оскільки призначений для визначення ринкової ціни свіжомороженої риби, яка підлягає продажу за межі України («для митних процедур») є надуманими та безпідставними, оскільки експертиза проводилась Житомирською торгово-промисловою палатою на підставі заявки № 341 від 10.09.18 позивача, яка містила чітке формулювання мети - визначення розміру шкоди (збитків), завданої знищенням мороженої риби тюлька вагою 18072 кг.

Стосовно твердження відповідача 1 про те, що позивач не обґрунтував причини застосування для визначення розміру шкоди коефіцієнту 13 грн. за 1 кг свіжомороженої риби слід зазначити, що застосування саме вказаного коефіцієнту обґрунтовується експертним висновком № В-7040 від 11.09.18, в якому експертизою встановлено, що 13 грн. - це середня ринкова вартість 1 кг свіжомороженої тюльки цілої (з головою та хвостом, не патраної).

Зазначена в п. 4 висновку експерта «задача експертизи» не спростовує мету її проведення, яка була чітко сформульована позивачем в заявці № 341 від 10.09.18.

Клопотання позивача про стягнення з відповідача 1 витрат на професійну правничу допомогу під час прийняття процесуального рішення в даній справі судом не розглядалось, оскільки представник позивача в судовому засіданні 21.02.19 в порядку приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України заявив, що докази понесення позивачем додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 500,00 грн. будуть надані ним у п'ятиденний строк після ухвалення рішення.

Керуючись ст. ст. 7, 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 74, 76, 77, 129, 182, 185, 195, 208, 210, 218, 219, 220, 222, 232, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Профуна" (12444, Житомирська область, Житомирський район, с. Сінгури, вул. Зарічна, буд. 83, ) 234 936 (двісті тридцять чотири тисячі дев'ятсот тридцять шість) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових та службових осіб Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 29, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Профуна" (12444, Житомирська область, Житомирський район, с. Сінгури, вул. Зарічна, буд. 83, ) витрати на проведення експертизи в сумі 1 800 (одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ГПК України.

Повне рішення складено 27.02.19.

Суддя В.Л. Корсун