РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2019 р. Справа № 910/16940/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Агроцентр Україна "

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Віаско "

Про стягнення 2000 000,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Каранда О.О. - адвокат.

Від відповідача не з'явився

Обставини справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Агроцентр Україна " звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю " Віаско " 2000 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2018 р. відкрите провадження у справі №910/16940/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 24.01.2019 р.

Ухвалою від 24.01.2019 р. підготовче засідання було відкладено до 14.02.2019 р.

Представник відповідача у підготовче засідання 14.02.2019 р. не з'явився, але у відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги позивача визнає та зазначає про те, що заборгованість виникла, у зв'язку з відсутністю коштів.

Крім того, 08.02.2019 р. через канцелярію суду відповідачем подана заява про визнання позову.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2018 р. між позивачем ( постачальником ) та відповідачем ( покупцем ) був укладений договір поставки № 437-0157239.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався поставити відповідачу товар ( мінеральні добрива ), а останній зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Загальна вартість договору складається на підставі цін, погоджених сторонами в додатках до договору, і визначається як сума всіх партій товару, поставлених протягом строку дії договору ( п. 5.3 договору ).

Як встановлено судом всього укладено 32 додатки до договору.

Загальна вартість поставленого позивачем товару становить 232584370,95 грн.

Згідно п. 4.1.2 договору № 437-0157239 від 14.05.2018 р. відповідач здійснює оплату товару у вексельній формі шляхом видачі на користь позивача простого векселя на зазначену суму зі строком платежу не пізніше 14.05.2021 р.

Пунктом 4.2 вказаного договору передбачено, що факт передачі векселя підтверджується актом приймання - передачі.

Згідно п. 4.3 договору № 437-0157239 від 14.05.2018 р. передача векселя позивачу є виконанням платіжних зобов'язань за договором.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що 22.05.2018 р. відповідач видав на користь позивача простий вексель на пред'явлення серії АА№1628753 на суму 232584370,95 грн. про що був складений акт приймання - передачі векселів.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України " Про обіг векселів в Україні ", у разі видачі векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про деякі питання розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів " № 5 від 08.06.2007 р. простий вексель строком платежу " за пред'явленням " підлягає оплаті в день його належного пред'явлення до платежу.

Вексель серії АА № 1628753 на суму 232584370,95 грн. був пред'явлений відповідачу до платежу 26.11.2018 р., що підтверджується підписаним сторонами актом пред'явлення векселя серії АА № 1628753 до платежу від 26.11.2018 р.

Відповідач зобов'язаний був здійснити платіж у день його пред'явлення.

Натомість, відповідач не виконав своїх зобов'язань і суму в розмірі 232584370,95 грн. не сплатив.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача частини заборгованості в розмірі 2000 000,00 грн.

Суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст. 655 ЦК України ).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України )

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Відповідно до ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Статтею 130 вказаного кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України повертає позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 15000,00 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Віаско " ( 01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, 1/27, офіс 304/6, код 41961459 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Агроцентр Україна " ( 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44, код 41631387 ) 2000000 ( два мільйона ) грн. 00 коп. заборгованості, 15000 ( п'ятнадцять тисяч ) грн.00 судового збору.

Видати наказ.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю " Агроцентр Україна " ( 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44, код 41631387 ) з державного бюджету 15000 ( п'ятнадцять тисяч ) грн. 00 коп. 50% судового збору сплаченого, згідно квитанції від 11.12.2018 р. № 37454911, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 22.02.2019 р.

Суддя В.І.Пінчук