СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" лютого 2019 р. Справа №922/3213/18

Суддя Гетьман Р.А.,

без повідомлення учасників справи,

розглянувши заяву ФОП Бабіна А.О. про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В., заявлену у справі №922/3213/18 з розгляду апеляційної скарги ТОВ «Мідас Оіл» (вх. №324Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.12.2018 у справі №922/3213/18,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл», м. Харків,

до Фізичної особи підприємця Бабіна Андрія Олександровича, м. Харків,

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2018 залишено без розгляду заяву ТОВ «Мідас Оіл» про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство ФОП Бабіна Андрія Олександровича.

ТОВ «Мідас Оіл» з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що висновки суду є передчасними, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.12.2018 у справі №922/3213/18 та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2019 для розгляду справи №922/3213/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 поновлено ТОВ «Мідас Оіл» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 22.12.2018 у справі №922/3213/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Мідас Оіл» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.12.2018 у справі №922/3213/18; призначено справу №922/3213/18 до розгляду на 25.02.2019 о 14:15 год.; встановлено боржнику строк до 13.02.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 15.02.2019 для подання заяв, клопотань, тощо; зупинено дію ухвали Господарського суду Харківської області від 22.12.2018 у справі №922/3213/18.

25.02.2019 Фізичною особою підприємцем Бабіним Андрієм Олександровичем подано заяву, в якій просить відвести колегію суддів у складі: Білоусова Я.О., Тарасова І.В., Шевель О.В. від розгляду апеляційної скарги у справі №922/3213/18; справу №922/3213/18 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до ст.32 ГПК України.

Ухвалою суду від 25.02.2019 визнано необґрунтованою заяву ФОП Бабіна А.О. про відвід колегії суддів: Білоусова Я.О., Тарасова І.В., Шевель О.В. при розгляді справи № 922/3213/18. Зупинено провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Мідас Оіл» у справі № 922/3213/18 до вирішення питання про відвід колегії суддів: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В. Передано справу для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019, справу №922/3213/18 для розгляду заяви про відвід судді по справі визначено судді Гетьману Р.А.

На підставі викладеного, судом прийнято вищевказану заяву для вирішення питання про відвід.

Згідно з приписами ч.ч. 7, 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути вирішено не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Із змісту заяви про відвід колегії суддів вбачається, що в обґрунтування поданої заяви, боржник посилається на упередженість колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В., яка полягає у безпідставності поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 22.12.2018 у справі №922/3213/18.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Колегія суддів керується частиною 1 статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: «стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, №2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява № 4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачені обставини, які не допускають повторну участь судді у розгляді справи.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

За змістом частини 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня коли заявник дізнався про таку підставу.

По-перше, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Отже, викладена у заяві про відвід незгода із ухвалою, якою поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на оскарження судового рішення, не може бути підставою для відводу.

По-друге, суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з приписів ст. 38, ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим та обґрунтованим. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах. Зокрема, статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Водночас, суд вважає, що конкретних фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про упередженість суддів Білоусової Я.О., Тарасової І.В., Шевель О.В. до вирішення справи чи про особисту зацікавленість у ній, заявником не наведено. Сумніви заявника у неупередженості та об'єктивності ставлення колегії суддів до розгляду справи ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належним чином та мають суто суб'єктивний характер.

По-третє, ФОП Бабін А.О. отримав ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи №922/3213/18 до розгляду - 06.02.2019 (а.с.107 т.2), тоді як заяву про відвід колегії суддів було подано 25.02.2019, що свідчить про порушення десятиденного строку на подання такої заяви, встановленого ч.3 ст. 38 ГПК України.

Наявність об'єктивних обставин, з якими положення статей 35 та 36 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість задоволення відводу, ФОП Бабіним А.О. в заяві про відвід, належними та допустимими доказами доведено не було.

Отже, заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В., судді Шевель О.В є необґрунтованою та безпідставною.

На підставі викладеного, заява про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи підприємця Бабіна Андрія Олександровича про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В., судді Шевель О.В у справі №922/3213/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 27.02.2019.

Суддя Р.А. Гетьман