УХВАЛА

18 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 921/707/17-г/7

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 (головуючий суддя Якімець Г.Г., судді Матущак О.І., Мирутенко О.Л.) та рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 (суддя Стадник М.С.) у справі № 921/707/17-г/7

за позовом Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу"

до Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення 205 136,73 грн боргу,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" повторно подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 у справі № 921/707/17-г/7 після повернення вперше поданої касаційної скарги на зазначені судові рішення ухвалою Верховного Суду від 03.12.2018 на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 288 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Скаржником до матеріалів касаційної скарги додано заяву про поновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги, в обґрунтування поважності причин пропуску строку вказує на ту обставину, що встановлений процесуальний строк для подання касаційної скарги скаржником пропущено у зв'язку з одержанням ухвали Верховного Суду від 03.12.2018 про повернення первісної касаційної скарги на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, а тому строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин.

Крім того, у вказаній заяві скаржник обґрунтовує в чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело на думку скаржника до ухвалення незаконних судових рішень у даній справі.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об’єктивно непереборними та пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов’язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об’єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв’язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Приписами частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви (касаційної скарги) без руху.

Положенням частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повернення позовної заяви (у даному випадку касаційної скарги) не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частина 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи з наведеного, у разі подання повторної касаційної скарги після усунення недоліків, така скарга повинна бути подана також в межах встановленого законом 10-ти денного строку для усунення недоліків з дня вручення ухвали про повернення касаційної скарги, оскільки іншого строку на усунення недоліків Господарським процесуальним кодексом України не встановлено.

Касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" повторно подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 31.01.2019.

Вперше подану касаційну скаргу у даній справі було повернуто ухвалою від 03.12.2018 на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу Верховного Суду від 03.12.2018 отримано скаржником 10.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції. Проте, касаційну скаргу після усунення недоліків повторно подано - 31.01.2019, через п'ятдесят два дні з дня вручення ухвали, тобто з перевищенням десятиденного строку, встановленого у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України для усунення недоліків.

В заяві про поновлення строку на подання касаційної скарги, скаржник не зазначає поважності причин перевищення десятиденного строку для усунення недоліків, встановлених процесуальним законом.

Приписами частини 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Скаржник у вказаній заяві не зазначає із-за яких саме причин він звернувся із касаційною скаргою більше ніж через 52-дні з дати вручення ухвали Верховного Суду від 03.12.2018 про повернення первісної касаційної скарги.

Таким чином, можливість своєчасного подання належно оформленої касаційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого заявника, тобто мала суб’єктивний характер.

Своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної касаційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються касаційний господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання касаційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

При цьому, скаржником не надано жодних переконливих доказів, які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили відповідачу усунути недоліки касаційної скарги та подати невідкладно до суду касаційної інстанції касаційну скаргу в межах розумного строку.

До того ж, незважаючи на встановлений законом двадцятиденний строк на оскарження судового рішення, недоліки вперше поданої касаційної скарги усувалися у строк більше ніж перевищує строк касаційного оскарження, незважаючи на те що усунення таких недоліків потребує менше часу ніж на підготовку подачі касаційної скарги.

Таким чином, можливість своєчасного подання належно оформленої касаційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого заявника, тобто мала суб’єктивний характер.

Своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної касаційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються касаційний господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання касаційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

При цьому, критерій “невідкладності” означає усунення недоліків первісної касаційної скарги одразу після отримання ухвали про повернення первісної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Разом з тим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов’язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов’язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов’язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що не може бути виправданим подання касаційною скаргою протягом 52-днів з дати вручення ухвали від 03.12.2018 про повернення первісної касаційної скарги без відповідного обґрунтування неможливості звернутися із касаційної скаргою протягом розумного строку.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що сам факт повернення первісно поданої касаційної скарги не є тією обставиною, що свідчить про поважність пропуску строку на касаційне оскарження.

До того ж, посилання скаржника у вказаній заяві на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час прийняття оскаржуваних судових рішеннях не є поважною причиною пропуску строку та обставиною, яка перешкоджала для подання повторної касаційної скарги в межах розумного строку.

Отже, в клопотанні про поновлення строку скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску, та не зазначено об'єктивних обставин непереборної сили, що стали причиною пропуску строку на касаційне оскарження, у зв'язку з чим, колегія суддів визнає зазначені в клопотанні підстави пропуску строку на подання касаційної скарги неповажними та відмовляє у задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Керуючись статтями 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" та рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 у справі № 921/707/17-г/7 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги та надання відповідного клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул.О.Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                       Суховий В.Г.

Судді                                                                                 Берднік І.С.

Міщенко І.С.