ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Справа№ 910/14782/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Смірнової Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представника згідно протоколу судового засідання від 18.02.2019

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018

у справі № 910/14782/18 (суддя - Кирилюк Т.Ю.)

за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-112 Голосіївського району» в особі комісії з реорганізації

про зобов'язання вчинити дії

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270, 271 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

У вересні 2018 Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-112 Голосіївського району» в особі комісії з реорганізації (далі - КП «ЖЕО-112 Голосіївського району») про зобов'язання включити до передавального акту положення про правонаступництво щодо обов'язків відповідача перед позивачем, які виникли на підставі договору банківського обслуговування від 23.11.2012 та які існують станом на 07.09.2018, у тому числі: за надання послуг на підставі розділу 3.2.1. Умов та правил надання банківських послуг «Кредитний ліміт» в сумі 109 689, 16 грн, з яких 17 742, 92 грн. - заборгованість за кредитом, 36 530, 40 грн. - заборгованість за відсотками, 5 944, 32 грн. - заборгованість по комісії, 49 471, 52 грн. - пеня, 3 036, 00 грн. - за надання послуг розрахунково-касового обслуговування.

Позовні вимоги про зобов'язання вчинити дії обґрунтовані тим, що згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач знаходиться в стані припинення, однак останній не виконав належним чином умови договору від 23.11.2012, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 позов АТ КБ «Приватбанк» до КП «ЖЕО-112 Голосіївського району» в особі комісії з реорганізації про зобов'язання вчинити дії залишено без розгляду.

Ухвала Господарського суду міста Києва обґрунтована тим, що саме позивач ініціював даний судовий процес, однак не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі ст. 202, п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

3. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

До Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018, в якій позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2018, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що залишення позовної заяви без розгляду є лише одним із трьох можливих процесуальних рішень, приймаючи яке суд повинен надати оцінку всім обставинам, з'ясувати, чи відповідає таке рішення завданням господарського судочинства, та навести мотиви його прийняття.

Залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України можливе лише за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані ухвалами суду додаткові матеріали, необхідні для вирішення спору, або його представники не з'явилися на виклик у засідання господарського суду і їх нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Також скаржник зазначив, що положеннями ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача у судове засідання суд першої інстанції вправі залишити позовну заяву без розгляду лише за наявності одночасно таких умов: явка представника позивача була визнана судом обов'язковою, позивач не з'явився на виклик у засідання господарського суду, неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору, - з наведенням відповідних мотивів.

Посилаючись на практику Верховного Суду у справах №908/104/18, №904/10074/17, № 910/16157/14, скаржник вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням ст. 202, 226 ГПК України.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

КП «ЖЕО-112 Голосіївського району» відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» не надало. Заяв про продовження строку для подачі відзиву до суду апеляційної інстанції не надходило.

5. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

14.12.2018 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018. Також скаржник просив забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 та призначено до розгляду на 18.02.2019.

29.01.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої просив визначити та забезпечити в приміщені Господарського суду Дніпропетровської області або Центральному апеляційному господарському суді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 відхилено клопотання АТ КБ «Приватбанк» про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, оскільки заявником до клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не додано докази надсилання заяви іншому учаснику справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає про технічну неможливість забезпечення проведення судового засідання 18.02.2019 в режимі відеоконференції, оскільки зал, в якому можливо здійснювати судове засідання в режимі відеоконференції у визначену дату та час судового засідання зайнятий проведенням інших засідань в режимі відеоконференції, що підтверджується інформацією із системи бронювання відеоконференцзв'язку. Тому суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків на перегляд ухвали від 04.12.2018 дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги по суті.

У судове засідання 18.02.2019 представники сторін не з'явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень на адресу скаржника 29.01.2019 та відповідача 07.02.2019.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання у справі призначено на 04.12.2018.

03.12.2018 на адресу суду першої інстанції від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляд справи, яке мотивоване участю представника в іншому судовому засіданні, на підтвердження чого надано копію судової повістки-повідомлення.

04.12.2018 у судове засідання представники сторін не з'явилися.

Як зазначено в оскарженій ухвалі від 04.12.2018, підставою залишення позову без розгляду стало не з'явлення в судове засідання представника позивача (ініціатора судового процесу) та не повідомлення заявником про причини своєї неявки. При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції керувався ч. 4 ст. 202, п. 5 ч. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 зазначеного вище Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За положеннями ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача у судове засідання суд першої інстанції вправі залишити позовну заяву без розгляду лише за наявності одночасно таких умов: явка представника позивача була визнана судом обов'язковою, позивач не з'явився на виклик у засідання господарського суду, неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору, - з наведенням відповідних мотивів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №908/104/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 явка сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася.

Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не визначив, яким саме чином неявка представника позивача у засідання господарського суду дійсно перешкоджала вирішенню даного спору по суті, зокрема, чи була необхідність надання особисто представником пояснень суду з конкретних питань, які стосуються спірних правовідносин; не вказано судом про неможливість або наявність істотних перешкод для розгляду спору по суті заявлених вимог відповідно, тобто за наявними в ній матеріалами, враховуючи те, що це було перше підготовче засідання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У даному випадку при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду слід мати на увазі, що застосування п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України можливо лише за наявності таких умов:

- документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач без поважних причин не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Таким чином, залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України можливе лише за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані ухвалами суду додаткові матеріали, необхідні для вирішення спору, або його представники не з'явилися на виклик у засідання господарського суду і їх нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 910/16157/14.

Як зазначалося вище, вказівки про визнання явки представників сторін обов'язковою, ухвала від 09.11.2018 (про відкриття провадження) не містить. Позивача було зобов'язано надати оригінали всіх документів по суті спору для огляду. Доказів відмови від позовних вимог матеріали справи не містять. Наявність обставин, які унеможливлюють проведення подальших підготовчих дій (відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату), судом першої інстанції не наведено. Крім того, інша сторона надала клопотання про відкладення, яке суд не розглянув.

Водночас, місцевий суд з порушенням наведених норм законодавства не зазначив в оскаржуваній ухвалі, у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішенню спору у даній справі по суті заявлених вимог через неявку представника позивача, а також не умотивував неможливість або наявність перешкод для розгляду спору за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що суд першої інстанції призначив перше підготовче судове засідання, наявність процесуальних строків для проведення подальших підготовчих дій з проведення підготовчого судового засідання (09.11.2018 призначено судове засідання на 04.12.2018, тобто наявність ще більше місяця для проведення підготовчого засідання), наявність клопотання відповідача про відкладення судового засідання, відсутність обґрунтування неможливості проведення подальших підготовчих дій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для залишення позову без розгляду з підстав нез'явлення представника позивача до суду.

Більше того, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції помилково керувався п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, згідно з яким суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Водночас, матеріали справи не містять заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, ухилився від розгляду позову по суті, чим позбавив позивача реалізувати своє право на отримання судового захисту.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Отже, враховуючи викладене та беручи до уваги наявні матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для залишення судом першої інстанції позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» без розгляду.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обґрунтована, а ухвала суду першої інстанції така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 202, 226 ГПК України.

Отже, керуючись ст. 2, 202, 226, п. 14 ч. 1 ст. 255, ст. 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування ухвали суду першої інстанції.

8. Судові витрати

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. 2, 202, 226, п. 14 ч. 1 ст. 255, ст. 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 280, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі № 910/14782/18 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/14782/18 скасувати.

3. Справу № 910/14782/18 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва.

4. Матеріали справи № 910/14782/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, у порядку передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України (п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 19.02.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

Л.Г. Смірнова