УХВАЛА

25 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 909/656/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - фізична особа-підприємець Хопта Марія Василівна

відповідач - Державне підприємство "Надвірнянське лісове господарство"

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство"

на постанову Західного апеляційного господарського суду

від 15.01.2019

у складі колегії суддів: Хабіб М.І. (головуючий), Кордюк Г.Т., Кравчук Н.М.

та рішення Господарського суду Івано-Франківської області

від 26.09.2018

у складі судді Фанди О.М.

у справі №909/656/18

за позовом фізичної особи-підприємця Хопти Марії Василівни

до Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство"

про зобов'язання виконати умови договору, стягнення штрафу за неналежне виконання умов договору на суму 2 559 грн. та стягнення упущеної вигоди на суму 471 054, 94 грн.

ВСТАНОВИВ:

11.02.2019 поштовим відправленням Державне підприємство "Надвірнянське лісове господарство" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою за №01-2/089 від 11.02.2019 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2018 у справі №909/656/18 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №909/656/18 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2019.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення позивача з позовом у 2018 році), ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01.01.2018 становив 1 762 грн.

Відтак, звертаючись 11.02.2019 до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2018 у справі №909/656/18 в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити позивачу поставку спірної необробленої деревини на загальну суму 255 900 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача 2 559 грн. штрафу, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 7 048 грн. (1 762 * 2 * 200%), виходячи з того, що предметом касаційного оскарження є судові рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме вимоги немайнового характеру (про зобов'язання виконати умови договору) та майнового характеру (про стягнення 2 559 грн. штрафу).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Поряд з цим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення або звільнення від сплати судового збору є дискреційним правом суду, однак, такі повноваження суду не є необмеженими; так, відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Оскаржуючи в касаційному порядку прийняті у справі №909/656/18 по суті спору рішення судів першої та апеляційної інстанцій, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі; при цьому, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення касаційним судом, обґрунтоване правовим статусом скаржника як державного підприємства та відсутністю грошових коштів на його рахунку в установі банку, в підтвердження чого надано довідку за вих. №3/593 від 11.02.2019 АТ "ТАСКОМБАНК" з даними про використання Державним підприємством "Надвірнянське лісове господарство" ліміту овердрафту на суму більш як 998 тис. грн., у зв'язку з чим підприємство позбавлене можливості сплатити судовий збір при зверненні до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 15.01.2019 та рішення місцевого суду від 26.09.2018 у справі №909/656/18, Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору, оскільки в порушення положень статей 74, 76, 79 ГПК України Державним підприємством "Надвірнянське лісове господарство" не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище покращиться протягом визначеного статтею 306 ГПК України строку розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі до прийняття судом касаційної інстанції рішення за результатами розгляду касаційної скарги по суті.

При цьому, Верховний Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням державного підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати при зверненні до суду касаційної інстанції.

Отже, подана Державним підприємством "Надвірнянське лісове господарство" касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми.

Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2018 у справі №909/656/18 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Державному підприємству "Надвірнянське лісове господарство" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2018 у справі №909/656/18.

2. Касаційну скаргу Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2018 у справі №909/656/18 залишити без руху.

3. Надати Державному підприємству "Надвірнянське лісове господарство" строк на усунення недоліків касаційної скарги до 11 березня 2019 року.

4. Роз'яснити Державному підприємству "Надвірнянське лісове господарство", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук