ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/6178/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Вайнер Є.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 (повний текст складено 28.09.2018)

у справі №910/6178/18 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд"

про стягнення заборгованості в розмірі 124 074,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" про стягнення заборгованості в розмірі 124 074,20 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем зобов'язань за Договором на транспортно-експедиторське обслуговування № SC/AF-008375 від 21.12.2017 в частині здійснення розрахунків.

Заперечуючи на позов, відповідач зазначає, що останній не замовляв, не узгоджував і не користувався послугами позивача, в матеріалах справи відсутні докази отримання виставленого позивачем рахунку та акту. Також, відповідач зазначає, що довіреність № 24 видана 29.12.2018, не може бути дійсною, так як видана на неіснуючий період, в свою чергу посилання позивача на описки в даті видачі довіреності жодним чином не є визначальним у встановленні факту користування послугами позивача. Крім того, відповідач зазначає, що позивач не надав оригіналів документів, які б підтверджували наявність договірних відносин сторін, протоколу узгодження договореної ціни чи інших документів, в свою чергу наявні у справі ксерокопії ніби - то укладеного зі сторони відповідача договору та підпису директора Седова Вадима не відповідають дійсності та можуть бути піддані експертному аналізу, однак у зв'язку з відсутністю у відповідача та у матеріалах справи оригіналів документів, а також у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог, призначення почеркознавчої експертизи хоч і є доцільним, однак є передчасним, оскільки у справі є інші докази відсутності підстав для задоволення позову.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 у справі №910/6178/18 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" 88 411,75 грн. заборгованості, 610,40 грн. 3% річних, 2 133,82 грн. інфляційних втрат, 6 394,71 грн. пені, 26 523,52 грн. штрафу та 1 861,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач 30.10.2018 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що суд не надав оцінку запереченням відповідача щодо неукладення договору та недосягнення домовленостей з усіх істотних умов договору.

На думку апелянта, позивач не довів, а відповідач категорично заперечив виникнення та існування між сторонами договірних відносин щодо оплатних транспортно - експедиторських послуг на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору перевезення автомобільним транспортом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до акту прийняття-передачі судової справи від 31.10.2018 справу №910/6178/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Одночасно в апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вмотивоване отриманням останнім повного тексту рішення 11.10.2018, що підтверджується копією доданого до апеляційної скарги конверту та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 у справі №910/6178/18 поновлено відповідачу строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (далі - експедитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" (далі - замовник, відповідач) було укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування № SC/AF-008375 (далі - Договір), за умовами якого, експедитор за оплату та за рахунок замовника надає замовникові комплекс послуг з організації та забезпечення перевезення імпортних, експортних, транзитних вантажів замовника і вантажів замовника в 20-, 40- та понад 40-футових контейнерах стандартів ISO, в тому числі й збірних вантажів (далі - контейнери з вантажами) від місця, зазначеного замовником, до місця призначення різними видами транспорту за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та забезпечення, залежно від маршруту: розробки оптимального маршруту перевезення контейнерів з вантажами замовника; організація доставки (організація перевезення) контейнерів з вантажами замовника морським та/або річним видом транспорту; організація міжнародного авіаперевезення вантажів; оплата від імені та за рахунок замовника всіх мит, зборів та інших обов'язкових платежів, пов'язаних з митним оформленням вантажів замовника; організація страхування вантажів; організація перевалки контейнерів з вантажами замовника з одного виду транспорту на інший на території портів, спеціалізованих контейнерних і складських терміналів, у тому числі, організація вантажно-розвантажувальних робіт та зберігання; організація стафірування та, консолідація вантажів у контейнери для подальшого відправлення зазначеним видом транспорту або розстафірування контейнерів з вантажем замовника; організація надання третіми особами для замовника послуг пов'язаних із сепаруванням, кріпленням/спец кріпленням вантажу в транспортному засобі; організація та сприяння в проведення митного оформлення вантажів замовника/контейнерів з вантажами замовника під час перетину державного кордону України; організація та сприяння в документальному оформленні вантажу відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів, що діють у морських портах і на окремих видах транспорту; організація доставки (перевезення) вантажів і контейнерів з вантажами замовника авто - або залізничним транспортом; організація та/або самостійне надання інших послуг, необхідність у яких може виникнути в ході організації та забезпечення комплексу вищезазначених послуг, у тому числі, але не обмежуючись, оформлення документів, контроль місцезнаходження вантажу, організація зберігання, зважування, сканування та ін.

Міжнародне перевезення вантажів замовника, транспортне експедирування та організацію якого здійснює експедитор у межах надання послуг, передбачених цим пунктом Договору, оформлюється міжнародним перевізним документом (коносамент (bill of trading) - у разі морського перевезення, міжнародна автомобільна накладна (CMR) - у разі автомобільного перевезення, авіаційна вантажна накладна (Air Waybill) - у разі повітряного перевезення, залізнична накладна - у разі залізничного перевезення, мультимодальний коносамент (Combined bill of lading) - у разі змішаного перевезення, а також іншими міжнародними перевізними документами, передбаченими міжнародними актами, а також чинним законодавством України. Такий міжнародний перевізний документ оформлюється фактичним перевізником, залученим експедитором до міжнародного перевезення вантажів замовника.

Відповідно до п. 1.5 Договору замовник своєчасно та у повному обсязі оплачує експедитору вартість послуг транспортної експедиції (винагорода експедитора), виконаних у межах даного договору, а також компенсує та/або надає авансом кошти для здійснення розрахунків з третіми особами, які залучені чи будуть залучені експедитором для виконання цього Договору. Експедитор, за дорученням замовника, здійснює взаєморозрахунки з усіма учасниками транспортного процесу, проводить оплату фрахту, послуг з перевезення, а також мита, податків, зборів та інших обов'язкових платежів, передбачених законодавством України, а замовник зобов'язується компенсувати експедитору всі понесені у зв'язку цим витрати. Винагорода експедитора не включає та не охоплює вартість послуг третіх осіб, які будуть залучені експедитором під час надання послуг за цим Договором. Вартість послуг третіх осіб компенсується замовником експедитору окремо.

Згідно з п. 2.4 Договору до початку процесу відвантаження/відправлення партії вантажу узгоджує з експедитором усі питання та видає експедитору доручення на відвантаження (письмові інструкції), що містить усі умови, транспортування, перевалки, зберігання вантажу, порядок визначення ваги вантажу, вимоги до маркування та тари під час прийому/видачі на/зі склад(у), необхідності та умови стафірування/розстафірування вантажу, порядок відвантаження вантажу з пункту перевалки (порту), а також усі реквізити щодо оформлення відвантажувальних документів. Доручення на відвантаження направляється замовником експедитору факсимільним зв'язком або у вигляді сканованої копії електронною поштою в розумний термін (не пізніше п'яти робочих днів) до початку відправлення/відвантаження зазначеної доручені партії вантажів/контейнерів з вантажем замовника.

У відповідності до п. 4.1 Договору вартість, ставки та тарифи виконуваних експедитором послуг, особливі умови перевезення, залежно від виду/асортименту вантажів (винагорода експедитора), обговорюються сторонами в заявках та/або додаткових угодах до цього Договору.

За умовами п. 4.2 Договору перелік і вартість послуг (винагорода експедитора), а також витрат експедитора, що пов'язанні з наданням послуг та підлягають компенсації замовником та здійснені та/або що мають бути здійснені на користь третіх осіб, вказуються в рахунках експедитора окремо. Сумою договору є сума всіх виставлених експедитором рахунків замовнику. За згодою сторін вартість та перелік послуг можуть фіксуватися також у додаткових письмових угодах (Додатках) до цього Договору, які будуть невід'ємною частиною договору.

Пунктом 4.3 Договору узгоджено, що оплата послуг та компенсація витрат експедитора проводяться замовником протягом трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку експедитора (у тому числі, його передача здійснюється за допомогою електронного зв'язку в порядку, передбаченому цим Договором) на поточний рахунок останнього.

Згідно з пунктами 4.4 та 4.5 Договору після закінчення відвантаження партії вантажу та належного оформлення документів приймання-передачі, перевізних документів і актів на виконані додаткові послуги, експедитором складається акт прийому-передачі наданих послуг, що є фактом підтвердження виконання послуг, їх кількості та вартості. Зазначені вище Акти прийому-передачі наданих послуг, можуть передаватися експедитором замовнику або його представнику особисто під підпис або факсом, електронною поштою, за узгодженням сторін, із зазначенням на документах ПІБ і посади представника замовника. який отримав документи, або бути відправлені з використання поштового зв'язку. У разі якщо Акти були відправленні замовнику поштою, датою вручення вважається дата отримання зазначена на поштовому повідомленні. Замовник підписує Акт прийому-передачі наданих послуг, передає його експедитору протягом трьох календарних днів з моменту його отримання. У разі незгоди замовника з Актом прийому-передачі наданих послуг, останній зобов'язаний надати експедитору обґрунтовані заперечення в такий самий термін. У разі не підписання або не повернення Акта та відсутності обґрунтованих заперечень у зазначений в цьому пункті договору термін, Акт вважається підписаним замовником, а відповідні послуги вважаються належним чином наданими експедитором і прийнятими замовником.

За умовами п. 4.6 Договору замовник оплачує рахунки експедитора за додаткові послуги виконані експедитором за заявками замовника, за фактичними витратами та/або за чинними тарифами та/або калькуляціями експедитора, якщо інше не було узгоджено сторонами в письмовій формі завчасно до початку відправлення/відвантаження вантажу/контейнерів з вантажами замовника.

Відповідно до п. 5.17 Договору експедитор має право залучати третіх осіб до виконання своїх обов'язків за цим Договором та укладати з ними договори від свого імені, при цьому експедитор відповідає за їх дії як за свої власні.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного взаєморозрахунку між сторонами за послуги щодо вантажів, відвантажених з порту по 31 грудня 2018 включно (п. 8.1 Договору).

Пунктом 10.5 Договору узгоджено, що документи та інформація, що направляються сторонами в процесі листування в межах цього Договору засобами факсимільного або електронного зв'язку, визнаються документами/інформацією, що підтверджують волю сторін до моменту отримання оригіналів таких документів, якщо надання оригіналів передбачене цим Договором, породжують права та обов'язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватися стороною, від імені якої вони бути відправлені.

Як зазначає позивач, ТОВ "ДСВ Логістика" надано ТОВ "Занд-Трейд" транспортно-експедиційні послуги, за результатами надання яких, позивачем був виставлений та направлений на адресу відповідача рахунок № 73 від 03.01.2018 на суму 88 411,75 грн. та Акт № 559 від 03.01.2018.

Однак, відповідач акт не підписав, жодних заперечень позивачу не надав, рахунок не оплатив.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу претензію № 3218 від 06.03.2018 на суму 119 159,66 грн. разом з дублікатами рахунку та акту, однак відповідач відповіді на претензію не надав, рахунок не оплатив, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позову та стягнення з відповідача на користь позивача 88 411,75 грн. основного боргу, 610,40 грн. 3% річних, 2 133,82 грн. інфляційних втрат, 6 394,71 грн. пені, 26 523,52 грн. штрафу.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 316 ГК України визначено, що за договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб'єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу вантажів. Експедитором може бути, як суб'єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Основні умови здійснення транспортно-експедиційного обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів визначено у Законі України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до наявних в матеріалах справи коносаментів B/L № 1 від 15.09.2017 та від 02.10.2017 на користь ТОВ "Норс Трейд" здійснено перевезення автомобілів-самоскидів марки "Мерседес".

В зазначених коносаментах вказано вантажовідправника, вантажоодержувача, перелік, маркування вантажу, та дату прибуття, а саме:

- 16.09.2018 відповідно до відмітки Одеської митниці: 5 транспортних засобів Mercedes 3340К, відправник Nata Insaat Turizm Tasimacilik Tic San A.S., отримувач North Trade Lcc;

- 03.10.2018 відповідно до відмітки Одеської митниці: 2 транспортних засобів Mercedes 3340К, відправник Nata Insaat Turizm Tasimacilik Tic San A.S., отримувач Startrans Uls Tasimacilik Org.

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2017 між ТОВ "Занд-Трейд" та Компанією Nata Snsaat Turizm Tas.Tic.Vesan. Inc укладено Контракт № 01/13-Т, предметом якого є купівля-продаж транспортних засобів.

Листом вих. № 106/12-2017 від 28.12.2017, адресованому Одеській митниці ДФСУ, ТОВ "Занд-Трейд" зазначило, що згідно попередньої домовленості, по факту доставки автомобілів у порт, ТОВ "Норс Трейд" повинне було укласти контракт на автомобілі, оплатити та прийняти їх, однак, після доставки вантажу у порт, ТОВ "Норс Трейд" відмовилось укладати контракт на даний вантаж та приймати його на свою фірму, у зв'язку з чим, ТОВ "Занд-Трейд" прийнято рішення про купівлю машин шляхом укладення контракту між сторонами, у зв'язку з чим відповідач просив випустити транспортні засоби із зони митного контролю на адресу ТОВ "Занд-Трейд".

Також, відповідно до наявної в матеріалах справи Довіреності вих. № 24 від 29.12.2018, ТОВ "Занд-Трейд" доручило ТОВ "ДСВ Логістика" здійснити комплекс транспортно-експедиційного обслуговування.

Отже, Відповідач уповноважив Позивача на здійснення комплексу транспортно-експедиторського обслуговування у Чорноморському морському торгівельному порту довіреністю №24 від 29.12.2018.

З матеріалів справи також вбачається, що безпосереднім виконавцем послуг є ТОВ "Компанія "Шаго Групп", що підтверджується підписаним між позивачем та ТОВ "Компанія "Шаго Групп" Актом виконаних робіт № 001 від 03.01.2018 та не протирічить суті експедиторської діяльності та умовам укладеного між сторонами Договору.

З Акту виконаних робіт № 001 від 03.01.2018 вбачається, що ТОВ "Компанія "Шаго Групп" було надано послуги з вивантаження семи самоскидів марки "Мерседес", оформлення документів по їх прийманню у відповідності з діючими правилами перевезення вантажів морським транспортом та правил МТП "Чорноморськ", постановці на склад МТП "Чорноморськ", зберіганню та видачі автомобілів зі зберігання, відправлення на адресу замовника з оформлення всіх необхідних документів, оформлення документів по проведенню митних, санітарно-карантинних, екологічних формальностей, пов'язаних з перевалкою вантажу в МТП "Чорноморськ".

Тобто, як вбачається з даного Акту, позивачем було замовлено у третьої особи транспортно - експедиційні послуги саме щодо вантажу відповідача, про що свідчить відповідність маркування, дат та судна в коносаменті В/1_ N0.1 від 15.09.2017 та Акті виконаних робіт №001 від 03.01.2018.

Згідно з п. 4.4 Договору після закінчення відвантаження партії вантажу та належного оформлення документів приймання-передачі, перевізних документів і актів на виконані додаткові послуги, експедитором складається акт прийому-передачі наданих послуг, що є фактом підтвердження виконання послуг, їх кількості та вартості.

При цьому, суд враховує, що за умовами п. 4.6 Договору замовник оплачує рахунки експедитора за додаткові послуги виконані експедитором за заявками замовника, за фактичними витратами та/або за чинними тарифами та/або калькуляціями експедитора, якщо інше не було узгоджено сторонами в письмовій формі завчасно до початку відправлення/відвантаження вантажу/контейнерів з вантажами замовника.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було складено Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 559 від 03.01.2018 на суму 88 411,75 грн., який разом з рахунком № 73 від 03.01.2018 були направлені на юридичну адресу відповідача 13.02.2018 та отримані відповідачем 20.02.2018, що підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком від 13.02.2018 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що означений акт не підписаний відповідачем.

Відповідно до п. 4.5 Договору зазначені вище Акти прийому-передачі наданих послуг, можуть передаватися експедитором замовнику або його представнику особисто під підпис або факсом, електронною поштою, за узгодженням сторін, із зазначенням на документах ПІБ і посади представника замовника. який отримав документи, або бути відправлені з використання поштового зв'язку. У разі якщо Акти були відправленні замовнику поштою, датою вручення вважається дата отримання зазначена на поштовому повідомленні. Замовник підписує Акт прийому-передачі наданих послуг, передає його експедитору протягом трьох календарних днів з моменту його отримання. У разі незгоди замовника з Актом прийому-передачі наданих послуг, останній зобов'язаний надати експедитору обґрунтовані заперечення в такий самий термін. У разі не підписання або не повернення Акта та відсутності обґрунтованих заперечень у зазначений в цьому пункті договору термін, Акт вважається підписаним замовником, а відповідні послуги вважаються належним чином наданими експедитором і прийнятими замовником.

Однак, матеріали справи не містять відмови відповідача від підписання отриманих актів наданих послуг, акт повернутий позивачеві не був, а відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що послуги прийняті відповідачем без заперечень та зауважень, протилежного матеріали справи не містять.

При цьому, суд враховує, що 06.03.2018 позивач повторно надіслав на адресу відповідача вказані дублікати рахунку та акту разом з Претензією вих. № 3218 від 06.03.2018, направлення яких підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 06.03.2018, які також залишені відповідачем без відповіді.

Враховуючи відсутність з боку відповідача письмових зауважень або претензій щодо наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг, суд дійшов висновку, що послуги надані позивачем належним чином і прийняті відповідачем без зауважень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату № 73 від 03.01.2018 на оплату наданих транспортно-експедиційних послуг на суму 88 411,75 грн.

Означений рахунок був зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується Квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до поданої накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № .

Доказів його відхилення з боку відповідача матеріали справи не містять.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.3 Договору узгоджено, що оплата послуг та компенсація витрат експедитора проводяться замовником протягом трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку експедитора (у тому числі, його передача здійснюється за допомогою електронного зв'язку в порядку, передбаченому цим Договором) на поточний рахунок останнього.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження оплати отриманих транспортно-експедиційних послуг, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем транспортно-експедиційних послуг та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг, підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 88 411,75 грн.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати в розмірі 610,40 грн., 3% річних в розмірі 610,40 грн., пеню в розмірі 6 394,71 грн. та штраф в розмірі 26 523,52 грн.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексу України, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 5.16 Договору узгоджено, що за несвоєчасну оплату послуг експедитора, замовник сплачує експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості та штраф у розмірі 30 % від суми заборгованості за користування цим коштами.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 6 394,71 грн. та штрафу в розмірі 26 523,52 грн., колегією суддів встановлено, що він відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а відтак вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафу підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, а відтак стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 640,40 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 133,82 грн.

Доводи апелянта щодо недоведеності позивачем існування між сторонами договірних відносин щодо оплатних транспортно - експедиторських послуг спростовуються наступним.

Позивачем були надані належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують наявність договірних відносин позивача з відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав засобами електронного зв'язку договір, підписаний керівником ТОВ «Занд-Трейд», а відповідно до п.10.5 такого договору сторона яка направила такий документ (засобами електронного зв'язку), відповідає за справжність підписів своїх уповноважених представників і відбитків печаток.

Як зазначає позивач, переписка від його імені здійснювалась працівником ТОВ «ДСВ Логістика», який має повноваження здійснювати переписку з клієнтами від імені позивача згідно своїх посадових обов'язків, та не потребує для цього окремих довіреностей, чи інших уповноважуючих документів.

Реальність замовлення та узгодження послуг підтверджується наданням позивачем послуг саме стосовно вантажу відповідача. Виконання таких послуг неможливе без супровідних документів на вантаж, такі документи позивач може отримати лише від безпосереднього замовника, а саме відповідача, будь-яка інша особа не могла надати позивачу документи за підписом керівника відповідача.

Поштове відправлення 450 від 13.02.2018 з оригіналом договору, рахунку та актів виконаних робіт отримано представником відповідача 20.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Згідно з п.4.6. Договору замовник сплачує рахунки Експедитора за додаткові послуги, виконані Експедитором за заявками Замовника, за фактичними витратами та/або за чинними тарифами та/або калькуляціями Експедитора, якщо інше не було узгоджено Сторонами в письмовій формі завчасно до початку відправлення/відвантаження вантажу/контейнерів з вантажами Замовника.

Так як, до початку надання послуг не було письмово погоджено (в заявці) вартість послуг, Відповідач оплачує послуги за фактичними витратами. Понесення фактичних витрат підтверджено (рахунок підрядника доданий до позовної заяви та надані додаткові пояснення) і винагорода Експедитора за надання замовлених послуг.

Отже посилання відповідача на те, що останній не укладав будь - яких договорів з позивачем та не замовляв та не узгоджував транспортно - експедиторських послуг є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відтак, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги, які б підтверджували ті обставини, на які він посилається, як на підставу свої заперечень проти позову, а також таких, які б спростовували позовні вимоги та свідчили про відсутність обов'язку відповідача оплатити надані позивачем послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позову.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/6178/18.

12.12.2018 від представника відповідача надійшла заява про поворот виконання рішення в порядку ст. 333 ГПК України.

Відповідно до ст. 333 ГПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю, задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенням без змін оскаржуваного рішення про задоволення позову, заява відповідача про поворот виконання рішення в порядку ст. 333 ГПК України не підлягає задоволенню.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/6178/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/6178/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/6178/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 19.02.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко