ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2019 р. Справа№ 05-5-43/1913-49/272-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

ОСОБА_1

Секретар судового засідання: Камінська Т.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 14.02.2019.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018

у справі №05-5-43/1913-49/272-2012 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фактор ексім

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 у справі №05-5-43/1913-49/272-2012 скаргу Публічного акціонерного товариства УкрСіббанк дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 №33-12/44032 від 29.07.2016 та №13-2-1/2146 від 04.01.2018 відхилено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою Господарського суду міста Києва, Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №05-5-43/1913-49/272-2012 від 26.11.2018 про відмову в задоволенні скарги на дії ліквідатора боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2 та визнати його роботу - незадовільною.

Крім того, 19.12.2018 ПАТ Укрсиббанк було додано доповнення до апеляційної скарги.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2018 справу №05-5-43/1913-49/272-2012 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Сотніков С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ УкрСиббанк на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 року у справі №05-5-43/1913-49/272-2012, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 14.02.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

13.02.2019 через відділ автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, від арбітражного керуючого ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому арбітражний керуючий заперечував проти доводів апеляційної скарги ПАТ Укрсиббанк, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Представник скаржника в судовому засіданні 14.02.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ Укрсиббанк на дії та бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий ОСОБА_2 в судовому засіданні 14.02.2019 проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 року - без змін.

Представники ПАТ Державний експортно-імпортний банк України та ТОВ Фактор Нафтогаз, в судовому засіданні 14.02.2019, також надали пояснення по справі, проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 року - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ПАТ Укрсиббанк слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 року в оскаржуваній частині - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Фактор Ексім подало до суду заяву за підписом ліквідатора банкрута про порушення справи про банкрутство у порядку ст. 51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, посилаючись на свою неспроможність виконати грошові зобовязання перед кредиторами у сумі 185 638 231, 51 грн. та 54 830 593, 23 дол. США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 05-5-43/1913 від 04.04.2012 було повернуто заяву без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2012 апеляційну скаргу ТОВ Фактор Ексім задоволено, ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.04.2012 у справі № 05-5-43/1913 скасовано. Справу № 05-5-43/1913 скеровано до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті зі стадії прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2012 справу № 05-5-43/1913 прийнято до провадження для нового розгляду, присвоєно справі № 05-5-43/1913-49/272-2012, призначено розгляд 02.07.2012.

Постановою Господарського суду міста Києва від 11.07.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю Фактор Ексім визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3

03.08.2016 до суду першої інстанції від ПАТ Укрсиббанк надійшла скарга № 33-12/44032 від 29.07.2016 на дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2

05.01.2018 через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк надійшла скарга № 13-2-1/2146 від 04.01.2018 на дії ліквідатора банкрута та письмові заперечення проти звіту ліквідатора.

В обґрунтування скарги Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк зазначило, що арбітражний керуючий, на думку скаржника, не виконує належним чином покладені на нього обов'язки ліквідатора банкрута, перелік яких передбачений Законом, що призводить до неможливості у подальшому виконання останнім обов'язків ліквідатора банкрута. На думку Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, вказана позиція знайшла своє відображення у постанові Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016, якою скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 про затвердження звіту ліквідатора банкрута, та у постанові Вищого господарського суду України від 10.05.2016, якою залишено постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 без змін. Відтак, скаржник указує на те, що підставою для скасування ухвали суду від 09.11.2015 було невчинення ліквідатором всіх належних дій, направлених на пошук та виявлення заставного майна банкрута з метою погашення кредиторських вимог.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з метою виявлення заставного майна звернувся із запитами: № 02-23/9 від 29.07.2015 до Державного підприємства Прикарпатзахідтранс, № 02-01/23-17 від 08.08.2016 до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", № 02-01/23-16 від 08.08.2016 до Товариства з обмеженою відповідальністю Українська боргова компанія та Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Надра про надання відомостей з підтверджуючими документами щодо місцезнаходження заставного майна та дату його останнього огляду уповноваженими представниками. Крім того, відсутність первинної документації на товари щодо майнових прав на які Товариством з обмеженою відповідальністю Фактор Ексім укладено договори застави, зумовило втрату банкрутом можливості набуття у майбутньому прав власності на відповідні товари. Крім того, у арбітражного керуючого відсутні будь-які первинні документи щодо набуття у власність товарів, майнові права на які передано у заставу, тому не вбачається за можливе встановити чи відчужувалися банкрутом предмети застави без згоди заставодержателів або чи знищувалося заставне майно, неможливо також вжити заходів щодо повернення заставного майна або заміни його іншими товарами такої ж вартості у відповідності ст. 43 Закону, оскільки у банкрута відсутні будь-які активи. Таким чино, підстави, якими мотивована скарга Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк на його дії, відпали, а недоліки, визначені Київським апеляційним господарським судом у постанові від 02.02.2016, усунуто.

Згідно із статтею 25 Закону про банкрутство ліквідатор банкрута з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту;

- має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

- з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту;

- заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими;

- з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

- реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду міста Києва від 10.05.2016, встановлено недоліки звіту ліквідатора у частині вчинених ліквідатором банкрута дій, направлених на пошук та виявлення заставного майна банкрута, а також скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2015, якою, зокрема, було затверджено поданий ліквідатором банкрута ОСОБА_2 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута. Однак, суд відхиляє доводи скаржника щодо неналежного виконання ліквідатором банкрута своїх обовязків у цій частині, оскільки, як бачається з відзиву на скаргу на дії ліквідатора банкрута № 02-01/23-20 від 09.08.2016, ним усунуто недоліки, визначені Київським апеляційним господарським судом у постанові від 02.02.2016, у звязку з чим підстави, якими мотивована скарга Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк на дії ліквідатора банкрута, вже відпали, про що вірно вказав суд першої інстанції.

В апеляційній скарзі Апелянт зазначає, що ліквідатором не проведено інвентаризації майна Банкрута.

Дані твердження апелянта також, є безпідставними у звязку з тим, що ліквідатором на виконання вимог ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» видано накази «Про призначення робочої інвентаризаційної комісії», «Про проведення інвентаризації» та проведено інвентаризацію майна банкрута.

Крім того, у випадку не додання якихось документів до звіту ліквідатора суддя своєю ухвалою витребовує такі документи. "

Також, у разі такої зацікавленості до проведення інвентаризації та виявленого майна апелянт як кредитор міг звернутися до ліквідатора із запитом про падання копій матеріалів інвентаризації.

Окрім того, частиною 5 ст. 32 Закону передбачено, що у разі якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна. Однак, зобовязання про долучення інвентаризації до звіту ліквідатора у разі не виявлення майнових активів у Законі відсутнє.

Крім того, відхиляючи доводи Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, викладені у скарзі, суд першої інстанції врахував відсутність у ліквідатора банкрута будь-якої первинної документації щодо набуття у власність товарів, майнові права на які передано у заставу, що перешкоджає встановленню факту відчуження боржником предметів застави без згоди заставодержателів або знищення заставного майна та неможливість вжиття заходів щодо повернення заставного майна, а також заміни його іншими товарами такої ж вартості у відповідності ст. 43 Закону, оскільки у банкрута відсутні будь-які активи.

Відхиляючи твердження, викладені у скаргах на дії ліквідатора банкрута, суд також виходить з того, що законодавством, зокрема і Законом про банкрутство, не визначено конкретний перелік заходів, що підлягають вжиттю ліквідатором банкрута, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, тим більше за відсутності первинної документації, а тому суд вважає їх такими, що не є обґрунтованими скаржником з посиланням на норми діючого законодавства щодо факту невиконання ліквідатором банкрута покладених на нього обовязків. Крім того, скаржником не зазначено, які саме дії чи заходи повинен був вчинити ліквідатор банкрута для пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що скасування ухвали суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута не є тотожними поняттями із скасуванням звіту ліквідатора, а наслідком такого скасування не є усунення ліквідатора банкрута від виконання свої повноважень у справі. Слід зазначити, що Закон про банкрутство ні у редакції, що діяла до 19.01.2013, ні у чинній редакції не зобовязує суд усунути ліквідатора банкрута або ж якимось іншим чином припиняти його повноваження, тому ліквідатор банкрута не позбавлений права та можливості виправити недоліки, допущені у роботі, та повторно подати на затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Крім того, ухвала Господарського суду міста Києва від 16.02.2015, якою, серед іншого, призначено ліквідатором банкрута ОСОБА_2 за результатами апеляційного перегляду залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк без задоволення.

Крім того, суд першої інстанції, розглядаючи у судовому засіданні скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2, урахував відсутність кандидатур арбітражних керуючих на призначення ліквідатором банкрута у цій справі, а також те, що арбітражний керуючий ОСОБА_4, визначений автоматизованою системою, який отримав інформацію щодо визначення його кандидатури 12.11.2018 на електронну пошту, заяви про участь у справі не подав. Та зазначив, що не запропоновано кандидатури арбітражного керуючого на призначення ліквідатором у цій справі як скаржником, так і іншими учасники справи.

Виходячи з викладеного, враховуючи ту обставину, що, ліквідатор банкрута вчиняв дії, спрямовані на усунення недоліків звіту ліквідатора банкрута та ліквідаційного балансу банкрута, встановлених постановами Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 та Вищого господарського суду від 10.05.2016, і виконання своїх повноважень під час розгляду справи № 05-5-43/1913-49/272-2012.

Відповідно до ч. 12 ст. 41 Закону про банкрутство, у разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, з аналізу наведеної норм вбачається, що вона не носить обов'язкового характеру, а надає суду відповідне право відсторонити ліквідатора.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів пройшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ АТ «Укрсиббанк» є необґрунтованою та не доведеною, а ухвала Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 по справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 постановлена з дотриманням норм як матеріального так і процесуального права.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали місцевого господарського суду в оскаржуваній частині не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрсиббанк на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 в частині відхилення скарги Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк на дії та бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2. залишити без змін.

3. Копію постанови суду направити учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи№ 05-5-43/1913-49/272-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано 19.02.2019 року.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

ОСОБА_1