ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 лютого 2019 року Справа № 915/1261/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Говоріної А.Е.,

кредитора-4 та керівника кредитора-1 - ОСОБА_1,

представника кредитора-1 - Шергелюк О.І.

представників боржника: ОСОБА_3 (директора) та Сазонової А.Л., дов. від 14.01.2019 № 03/01;

розпорядник майна та представники третьої особи і решти кредиторів у засідання не з'явилися;

розглянувши у попередньому судовому засіданні

заяву кредитора ОСОБА_1,

про визнання кредиторських вимог у справі № 915/1261/16, в якій:

кредитори:

1) товариство з обмеженою відповідальністю "К-Термінал",

вул. Лягіна, 8, м. Миколаїв, 54001;

2) Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області,

вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030;

3) публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит",

вул. Артема, 60, м. Київ, 04050;

4) ОСОБА_1,

проспект Центральний (Леніна), 267, кв. 86, м. Миколаїв, 54001;

боржник: товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Кредо",

вул. Лягіна, 8, м. Миколаїв, 54001;

третя особа без самостійних вимог на стороні кредитора ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит": гр. ОСОБА_5,

АДРЕСА_1;

розпорядник майна: арбітражний керуючий Максимов Андрій Анатолійович,

АДРЕСА_2

суть справи: банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Кредо"

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 915/1261/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства (ТОВ ВКП) "Кредо"; ухвалою від 07.12.2016 порушено провадження в даній справі, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна останнього арбітражного керуючого Слободяна Василя Миколайовича.

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями ТОВ ВКП "Кредо" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 08.12.2016 оприлюднене відповідне повідомлення за № 38213.

Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "К-Термінал" в порядку ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), згідно якого конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, звернулося до суду з заявою від 27.12.2016 № 27/12 про визнання кредиторських вимог до боржника в загальній сумі 9883166 грн. 71 коп., із яких: 2190119 грн. 25 коп. - основна сума боргу; 4513642 грн. 21 коп. - відсотки по договору; 3179405 грн. 25 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

У подальшому ТОВ "К-Термінал", у відповідності до ч. 4 ст. 22 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, зменшило заявлені вимоги та просило суд про визнання кредиторських вимог до боржника в загальній сумі 6296500 грн. 57 коп., із яких: 2190119 грн. 25 коп. - основна сума боргу; 3655518 грн. 85 коп. - інфляційні втрати за період 01.02.2011-07.12.2016; 450862 грн. 47 коп. - 3% річних за період 01.02.2011-07.12.2016.

Такі вимоги обґрунтовані несплатою ТОВ ВКП "Кредо" заборгованості за кредитним договором від 06.11.2007 № 02/189/07-КЛТ, з урахуванням додаткових угод до цього договору (далі - кредитний договір), укладеним боржником з відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (далі - Банк), права вимоги за яким набуті ТОВ "К-Термінал" за укладеним з Банком договором від 30.12.2010 № 02/189/10-ВПВ, у зв'язку з чим на суму невиконаного грошового зобов'язання ТОВ "К-Термінал" здійснені нарахування в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України: 3 % річних та інфляційні втрати.

Крім того, в додаткових поясненнях від 29.08.2018 № 29/08 ТОВ "К-Термінал" посилається на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.04.2010 у справі № 8/5/10, в якому судом встановлено існування заборгованості ТОВ ВКП "Кредо" за кредитним договором у сумі 2800000 грн.

Справа вже розглядалася судами.

Так, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.08.2017, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017, визнано кредиторські вимоги ТОВ "К-Термінал" частково в загальній сумі 5634478 грн. 35 коп., із яких: 2190119 грн. 25 коп. - основна сума боргу; 2993496 грн. 63 коп. - інфляційні втрати; 450862 грн. 47 коп. - 3% річних, а також у сумі 2756 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Постановою Верховного Суду від 19.04.2018 скасовано указані вище судові рішення першої та апеляційної інстанцій, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області із зазначенням про те, що судам слід перевірити доведеність розміру боргу за кредитним договором на підставі первинних документів.

За результатом повторного автоматизованого розподілу, здійсненого у відповідності до розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 05.07.2018 № 194, визначено новий склад суду, і ухвалою від 18.07.2018 дану справу в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "К-Термінал" прийнято до провадження суддею Давченко Т.М.

Попередній розпорядник майна ОСОБА_9. у заявах від 03.03.2017 № 02-07, від 12.05.2017 № 02-07 та звітах від 12.04.2017 № 02-07/17, від 12.05.2017 № 02-07 про розгляд грошових вимог ТОВ "К-Термінал", указані вище вимоги не визнав та просив про застосування до них наслідків спливу строку позовної давності в порядку ст. 257 ЦК України, вважаючи, зокрема, що кінцевим терміном виконання зобов'язань за кредитним договором, згідно додаткової угоди № 12 до цього договору, є 01.10.2009, а тому строк позовної давності, в межах якого кредитор мав право звернутися до боржника, закінчився 02.10.2012.

Крім того, до суду надійшли заперечення щодо приєднання кредиторських вимог, зареєстровані в суді 06.09.2018 за вх. № 11348/18, підписані громадянином ОСОБА_8, в якості представника розпорядника майна ОСОБА_9 згідно довіреності від 28.02.2017 № 446, в яких зазначається про безпідставність вимог ТОВ "К-Термінал" у зв'язку з тим, що: вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних не є конкурсними та підлягають задоволенню в 6-ту чергу в ліквідаційній процедурі, згідно ч. 4 ст. 23 Закону; заява ТОВ "К-Термінал" про зменшення позовних вимог за своїм змістом є заявою про зміну предмета та підстав позову, а тому не могла бути заявлена після початку розгляду справи по суті; ТОВ "К-Термінал" не подано суду відомостей щодо суми, фактично стягнутої на виконання рішення від 08.04.2010 у справі № 8/5/10.

Указані заперечення судом не розглядаються, так як законодавством визначено, що право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України; арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника (ч.ч. 2-3 ст. 4 Закону).

Громадянином ОСОБА_8 не подано суду доказів призначення його розпорядником майна боржника в даній справі, та наявності у нього права на здійснення в цій справі відповідних повноважень; не подано і пояснень щодо приписів законодавства, якими передбачене делегування повноважень розпорядника майна представнику за довіреністю.

Крім того, довіреність ОСОБА_8 виписана ОСОБА_9. як арбітражним керуючим, проте на момент надходження до суду заперечень за вх. № 11348/18 наказом Міністерства юстиції України від 23.08.2018 № 2782/5 вже було анульовано видане ОСОБА_9. свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у зв'язку з чим в подальшому ухвалою від 16.10.2018 ОСОБА_9. було відсторонено від виконання обов'язків розпорядника майна боржника в даній справі і ухвалою від 26.11.2018 розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Максимова Андрія Анатолійовича. Отже, зазначена вище довіреність ОСОБА_8 була недійсною.

Розпорядник майна Максимов А.А. та представники третьої особи і кредиторів-2,3, належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, в засідання не з'явилися, при цьому розпорядник Максимов А.А. не надав заперечень щодо задоволення заяви ТОВ "К-Термінал".

Вислухавши представників заявника, які просили суд задовольнити заяву, з урахуванням уточнень до неї, у повному обсязі - з викладених у ній підстав, та представників боржника, які визнали кредиторські вимоги ТОВ "К-Термінал" у повному обсязі та вважали заяву підлягаючою задоволенню, дослідивши матеріали справи щодо заяви ТОВ "К-Термінал" та оглянувши надані кредитором оригінали договорів та первинної документації щодо отримання боржником кредитних коштів, суд приходить до такого.

ТОВ ВКП "Кредо" (позичальником) укладено з Банком кредитний договір (т. 2, а.с. 167-172), згідно умов якого Банк зобов'язався на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів надати позичальнику кредити (транші) в межах загальної суми 2800000 грн. на оплату витрат, пов'язаних з поточною господарською діяльністю підприємства, а позичальник - сплачувати за користування кредитними коштами проценти, виходячи з базової ставки 19% річних, та повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 05.11.2010 (п.п. 1.1, 2.1-2.2, 3.4.5 кредитного договору).

Підставою для надання кредитів за цим договором є додаткові угоди, що укладаються сторонами тільки за взаємною згодою після надання Банку письмової заявки позичальника, в якій вказується сума кредиту, конкретна ціль кредитування з посиланням на договір (контракт, угоду, додаток, рахунок-фактуру); строк кредитування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої пунктом 1.1 договору, та термін його кінцевого повернення визначається додатковими угодами, але не пізніше строку, встановленого пунктом 3.4.5 договору (п.п. 1.2, 2.3 кредитного договору).

Сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дня його підписання та діє до повного погашення позичальником кредитів, процентів за користування ними, комісії, а при наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів (п. 5.1 кредитного договору).

Додатковими угодами №№ 1-12 до кредитного договору його сторони погодили суми кредитних коштів, розмір відсотків за користування кредитними коштами та їх строки повернення в межах умов кредитного договору, передбачених пунктом 3.4.5, зокрема:

1) згідно додаткової угоди від 27.04.2009 № 10 сторонами погоджено надання Банком позичальнику грошових коштів у сумі 300000 грн. зі строком повернення до 24.07.2009;

2) згідно додаткової угоди від 25.05.2009 № 11 сторонами погоджено надання Банком позичальнику грошових коштів у сумі 300000 грн. зі строком повернення до 21.08.2009;

3) згідно додаткової угоди від 02.07.2009 № 12 сторонами погоджено надання Банком позичальнику грошових коштів у сумі 2200000 грн. зі строком повернення до 01.10.2009.

На виконання умов кредитного договору Банком надані позичальнику кредитні кошти за указаними вище додатковими угодами №№ 10-12 у загальній сумі 2800000 грн., що підтверджується відповідними виписками з особового рахунку ТОВ ВКП "Кредо" за період 27.04-02.07.2009 та меморіальними ордерами від 27.04.2009 № 61_3239 на суму 300000 грн., від 25.05.2009 № 61_1438 на суму 300000 грн. та від 02.07.2009 № 92_650 на суму 2200000 грн. (т.2, а.с. 242-243, 250-251).

Згідно довідки Банку від 08.08.2017 № 2119/51-9980-01, ТОВ ВКП "Кредо" станом на 30.12.2010 не виконало свої зобов'язання за кредитним договором, зокрема, щодо повернення заборгованості за кредитом у сумі 2800000 грн. (т.2, а.с. 209).

У зв'язку з невиконанням ТОВ ВКП "Кредо" умов кредитного договору та зазначених вище додаткових угод до нього, зокрема, щодо повернення кредитних коштів у загальній сумі 2800000 грн., Банк звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором: простроченого тіла кредиту, процентів за користування кредитним коштами та штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.04.2010 у справі № 8/5/10 цей позов задоволено та вирішено: "Стягнути з виробничо-комерційного підприємства "Кредо"ТОВ (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 8; ідентифікаційний код 13845029) на користь публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк"(01017, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38; ідентифікаційний код 21666 грн.- заборгованості по кредиту; 244307 грн. 73 коп. - заборгованості по простроченим відсоткам; 149281 грн. 64 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів; 35711 грн. 21 коп. - пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами; 25500 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу".

В зазначеному рішенні, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством, судом встановлено наявність простроченої заборгованості ТОВ ВКП "Кредо" перед Банком за кредитним договором та до нього додатковими угодами №№ 10-12 по поверненню кредитних коштів у сумі 2800000 грн.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставина щодо наявності у боржника зазначеної вище заборгованості перед Банком є встановленою судовим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.04.2010 у справі № 8/5/10 та не підлягає доведенню.

На виконання рішення від 08.04.2010 у справі № 8/5/10 Господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ від 30.04.2010, який Банком пред'явлено до виконання, і постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Кашніковичем А.Г. постановою від 30.07.2010 відкрито виконавче провадження (ВП) № 20926100 з виконання цього наказу (т. 2, а.с. 191-193).

У подальшому Банком (первісним кредитором) укладено з ТОВ "К-Термінал" (новим кредитором) договір відступлення прав вимоги від 30.12.2010 № 02/189/10-ВПВ (далі - договір відступлення), згідно умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв всі права вимоги за кредитним договором зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами №№1-12 до кредитного договору; при цьому новий кредитор зобов'язався сплатити на рахунок первісного кредитора за відступлене право вимоги до позичальника грошові кошти в сумі 2800000 грн. (п.п. 1.1, 1.5 договору відступлення).

Пункт 1.1 договору набирає чинності з моменту надходження грошових коштів у розмірі, зазначеному в п. 1.5 договору, на розрахунковий рахунок первісного кредитора (п. 2.1 договору відступлення).

Право вимоги, передбачене цим договором, на дату його укладення визначено сторонами у розмірі 2991307 грн. 75 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом у сумі 2800000 грн. та заборгованість за процентами в сумі 191307 грн. 75 коп. (п. 1.2 договору відступлення прав вимоги).

На виконання вимог договору відступлення ТОВ "К-Термінал" сплатило Банку обумовлену пунктом 1.5 договору суму 2800000 грн., що підтверджується випискою з рахунку товариства за 30.12.2010 (т. 3, а.с. 202).

Про укладення договору відступлення ТОВ "К-Термінал" повідомило боржника листом від 30.12.2010 № 30, на якому директором ТОВ ВКП "Кредо" проставлено відмітку про отримання (т.1, а.с. 195).

Крім того, у той же день ТОВ "К-Термінал" укладено з ТОВ ВКП "Кредо" договір від 30.12.2010, згідно умов якого сторони підтвердили наявність у боржника зобов'язання щодо погашення новому кредитору (по договору відступлення) грошових коштів у сумі 2800000 грн.; сторони також погодили збільшення строку позовної давності по всім вимогам, які виникли по цьому договору, до 10 років (т.1, а.с. 196).

Ураховуючи викладене, суд визнає, що ТОВ "К-Термінал" набув права нового кредитора за кредитним договором, зокрема, право вимагати від ТОВ ВКП "Кредо" погашення заборгованості за цим договором.

За твердженнями представників кредитора, не спростованими матеріалами справи та відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження, після укладення договору відступлення за письмовою заявою Банку останньому 03.03.2011 повернено наказ Господарського суду Миколаївської області від 30.04.2010 № 8/5/10 без виконання; повторно цей наказ до виконання не пред'являвся.

З матеріалів справи випливає, що боржник виконав зобов'язання щодо погашення існуючої заборгованості частково, сплативши ТОВ "К-Термінал" грошові кошти у загальній сумі 5750 грн.; крім того, частину заборгованості боржника в загальній сумі 639161 грн. 98 коп. списано після укладення між ТОВ ВКП "Кредо" та ТОВ "К-Термінал" договорів: купівлі-продажу від 01.07.2014, від 15.07.2014, від 16.07.2014 та підписання накладних від 02.06.2014 № 2 та від 03.06.2014 № 3; разом із тим, згідно накладної від 30.09.2011 № 30/09 боржник придбав у кредитора товар на суму 35031 грн. 23 коп., і на цю суму заборгованість зросла (т.1, а.с. 8-18).

Згідно ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Загалом, заборгованість ТОВ ВКП "Кредо" погашено в сумі 644911 грн. 98 коп., що також підтверджується складеним ТОВ ВКП "Кредо" та ТОВ "К-Термінал" актом від 26.12.2016 звіряння взаємних розрахунків (т.1, а.с. 4).

З цього ж акту вбачається, що на даний час основний борг ТОВ ВКП "Кредо" складає 2190119 грн. 25 коп.; ТОВ ВКП "Кредо", у відповідності до листів від 16.07.2014 № 16, від 26.12.2016 № 26, та довідки про стан заборгованості ТОВ ВКП "Кредо" станом на 15.08.2017, поданих суду разом із супровідним листом від 16.08.2017 № 16/08 (т. 1, а.с. 157-208), визнало існування заборгованості у визначеній кредитором сумі.

Ураховуючи викладене, кредитор просить суд про визнання кредиторських вимог до боржника в частині основного боргу у сумі 2190119 грн. 25 коп.

Викладене відповідає принципу диспозитивності господарського судочинства, закріпленому статтею 14 ГПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Чинним законодавством України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ст. 512 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, ч.1 ст.193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає вимогу ТОВ "К-Термінал" про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 2190119 грн. 25 коп. (основний борг) обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Щодо вимог ТОВ "К-Термінал" про визнання кредиторських вимог до боржника в сумах 3655518 грн. 85 коп. - інфляційні втрати за період 01.02.2011-07.12.2016, та 450862 грн. 47 коп. - 3% річних за період 01.02.2011-07.12.2016, суд приходить до такого.

Цивільним законодавством визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Отже, ТОВ "К-Термінал" обґрунтовано нараховано на суми допущених боржником прострочень 3 % річних та інфляційні втрати.

Разом із тим, перевіривши подані кредитором розрахунки (т.1, а.с. 68, 186), суд встановив, що в них наявні арифметичні помилки, і інфляційні втрати за період 01.02.2011-07.12.2016 становили суму 2663980 грн. 78 коп., а 3 % річних за цей же період - суму 449947 грн. 20 коп., а тому відповідні кредиторські вимоги підлягають визнанню саме в цих сумах.

Суд відхиляє твердження колишнього розпорядника майна про пропуск ТОВ "К-Термінал" строку позовної давності для заявлення кредиторських вимог, виходячи з наступного.

Цивільним законодавством визначено, що позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.ст. 256-257 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до пункту 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", правила переривання перебігу позовної давності застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

За змістом норми частини першої ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Таким чином, по суті даної норми визнанням боргу є вчинення особою будь-яких дій, що дозволяють встановити, що така особа визнає себе зобов'язаною перед кредитором. При цьому для дійсності визнання відповідачем боргу важливий сам факт вчинення певних дій, що свідчать про таке визнання (постанова ВГСУ від 01.12.2016 у справі № 910/7342/15-г).

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Суд ураховує, що боржником частково виконувалися зобов'язання за договором і датою останнього платежу є 22.02.2012, що підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи довідками АТ "ОТП Банк" та не спростовано розпорядником майна боржника; крім того, в матеріалах справи наявні згадані вище акт звірки взаєморозрахунків від 16.07.2014 та лист ТОВ ВКП "Кредо", адресований ТОВ "К-Термінал", щодо визнання боргу, що в даному випадку також є обставиною переривання перебігу строку позовної давності.

Законодавством визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України (ч. 1 ст. 2 Закону).

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону, кредитором є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника-юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону).

Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитор, вимоги якого визнані боржником чи господарським судом, має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та розпорядником майна. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (ч. 1, 6, 8 ст. 23 Закону).

Пунктами 18, 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)" (далі - Інформаційний лист № 01-06/606/2013) визначено, що стаття 23 Закону встановлює порядок виявлення кредиторів. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення. Після офіційного оприлюднення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство всі кредитори мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, в порядку статті 23 Закону незалежно від настання строку виконання зобов'язань. При цьому після включення таких вимог до реєстру вимог кредиторів на ці вимоги поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів. Слід мати на увазі, що звернення до господарського суду з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство - це право кредитора. Крім випадків, прямо передбачених Законом, господарський суд не може включити відповідні грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів поза волею кредитора.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 45 Закону, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею; при цьому, зокрема, в першу чергу задовольняються вимоги про відшкодування витрат на оплату судового збору; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

З урахуванням викладеного, суд визнає, що грошові вимоги ТОВ "К-Термінал", з урахуванням здійснених судом перерахунків 3 % річних а інфляційних втрат, виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, заявлені кредитором в межах строку, встановленого Законом, документально підтверджені та обґрунтовані, а тому вони, з урахуванням здійснених судом перерахунків, підлягають визнанню в загальній сумі 5304047 грн. 23 коп., із яких: 2190119 грн. 25 коп. - основна сума боргу; 2663980 грн. 78 коп. - інфляційні втрати; 449947 грн. 20 коп. - 3% річних, з віднесенням до 4-ї черги задоволення кредиторських вимог.

Крім того, підлягають включенню до 1-ї черги реєстру вимог кредиторів витрати кредитора у сумі 2756 грн., понесені на оплату судовим збором заяви про визнання кредиторських вимог, згідно квитанції від 27.12.2016 № 16953516 (т.1, а.с. 19).

Керуючись ст.ст. 23, 24, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 75, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати кредиторські вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "К-Термінал" частково, в загальному розмірі 5304047 грн. 23 коп., із яких: 2190119 грн. 25 коп. - основний борг; 2663980 грн. 78 коп. - інфляційні втрати; 449947 грн. 20 коп. - 3% річних, із віднесенням до 4-ї черги реєстру вимог кредиторів, а також з віднесенням до 1-ї черги реєстру вимог кредиторів витрат товариства з обмеженою відповідальністю "К-Термінал" з оплати судовим збором заяви про визнання кредиторських вимог у сумі 2756 грн.

2. Решту кредиторських вимог товариства з обмеженою відповідальністю "К-Термінал" відхилити.

3. Зобов'язати розпорядника майна включити вимоги, зазначені в п. 1 резолютивної частини даної ухвали, до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Кредо".

4. Ухвалу направити кредиторам, боржнику, розпоряднику майна боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суддя Т.М. Давченко