ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

м. Київ

19.02.2019

Справа № 910/15482/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/15482/18

за позовом Черкаської міської ради, м. Черкаси,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Експериментальний науково-виробничий центр «Фобос», м. Київ,

про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Черкаської міської ради (далі - ЧМР) до товариства з обмеженою відповідальністю “Експериментальний науково-виробничий центр «Фобос» (далі - Товариство) про стягнення: 249 138,64 грн. заборгованості за договором оренди землі від 25.09.2015 № б/н (далі - Договір), укладеного ЧМР (орендодавець) і Товариством (орендар); 13 371,06 грн. пені, а всього 262 509,70 грн.

ЧМР обґрунтовує позовні вимоги таким:

- рішенням ЧМР від 27.01.2015 №2-725 Товариству надано в оренду терміном на 15 років земельну ділянку площею 6 500 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. 30- річчя Перемоги, 9/7, під газонаповнювальну компресорну станцію за рахунок землекористування товариства «Фактор Капітал»;

- за основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до категорії транспорту; за функціональним використанням - до категорії земель комерційного використання;

- 25.09.2015 ЧМР (орендодавець) і Товариством (орендар) було укладено Договір, за умовами якого орендодавець на підставці рішення ЧМР від 27.01.2015 №2-725 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситися до категорії земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 9/7;

- відповідно до Договору грошова оцінка земельної ділянки, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.04.2015 №529 становить 4 367 285 грн.;

- з 07.10.2015 розмір орендної плати становить 10 918,25 грн. на місяць (131 019 грн. : 12 = 10 918,25 грн.); з 01.01.2016 у зв’язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,433) розмір орендної плати становив 15 645,85 грн. на місяць (10 918,25x1, 433 = 15 645,85 грн.); з 01.01.2017 у зв’язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,06) розмір орендної плати становив 16 584,60 грн. на місяць (15 645,85x1, 06 = 16 584,60 грн.);

- в період 07.10.2015 по 30.09.2018 відповідачу нараховано 566 668,35 грн. орендної плати;

- Товариство порушило договірні зобов’язання перед ЧМР за користування земельною ділянкою, сплативши лише 317 529,71 грн., внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 249 138,64 грн.;

- крім суми заборгованості позивачем нараховано 13 371,06 грн. пені.

Разом з тим, позивачем у позові було заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

13.12.2018 ЧМР подала суду документи на виконання вимог ухвали суду від 29.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

02.01.2019 позивач подав суду документи на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 18.12.2018.

Ухвалу Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно із частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До матеріалів справи долучено роздруківку із інформацією з офіційного сайту публічного акціонерного товариства «Укрпошта», щодо повідомлення відповідача, з якої вбачається, що ухвала суду від 18.12.2018 «Відправлення вручено: особисто» відповідачу 26.12.2018.

Таким чином, відповідач 26.12.2018 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 18.12.2018, що підтверджується роздруківкою із інформацією з офіційного сайту публічного акціонерного товариства «Укрпошта»; правом на подання відзиву Товариство у визначений судом строк не скористалося та заперечення на позов не подало.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням ЧМР від 27.01.2015 №2-725 Товариству надано в оренду терміном на 15 років земельну ділянку площею 6 500 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. 30- річчя Перемоги, 9/7, під газонаповнювальну компресорну станцію за рахунок землекористування товариства «Фактор Капітал».

25.09.2015 ЧМР (орендодавець) і Товариством (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець на підставі рішення ЧМР від 27.01.2015 №2-725 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситися до категорії земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 9/7 (пункт 1 Договору);

- в оренду передається земельна ділянка площею 0,6500 га (кадастровий номер :05:036:0016) під газонаповнювальну компресорну станцію; за функціональним використанням земельну ділянку віднести до категорії земель комерційного використання (пункт 2 Договору);

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.04.2015 № 529 становить: 4 367 285 грн. - землі комерційного використання (пункт 5 Договору);

- Договір укладено на 15 років (з дати прийняття рішення ЧМР від 27.01.2015 № 2-725); після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 Договору);

- за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі; річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання Договору становить 131 019 гри. - землі комерційного використання; в разі використання земельної ділянки з порушенням земельного законодавства або умов Договору, в тому числі при перевищенні термінів освоєння земельної ділянки, орендна плата становить 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; орендар сплачує орендну плату у вказаному розмірі за весь період часу з моменту вчинення порушення або його виявлення (якщо момент вчинення встановити неможливо) і до моменту його усунення (пункт 9 Договору);

- орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним в розмірі 1/12 річної орендної плати шляхом безготівкового перерахування грошових коштів (пункт 11 Договору);

- в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог чинного законодавства, а також в разі будь-яких змін ЧМР розмірів орендної плати та нормативної грошової оцінки, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до Договору (частина друга пункт 13 Договору);

- за несвоєчасне внесення орендної плати у строки, визначені Договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку (пункт 14 Договору);

- земельна ділянка передається під газонаповнювальну компресорну станцію (пункт 15 Договору);

- цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (пункт 16 Договору);

- орендар зобов’язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату (підпункт б пункту 31 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача – міським головою ЧМР Одаричем С.О., який діяв на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», від відповідача – директором Кудрявцевим Д.А., який діяв на підставі статуту та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором оренди землі.

Судом встановлено, що ЧМР передала, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситися до категорії земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 9/7, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки, який підписано повноважними представниками ЧМР та Товариства, і скріплено печатками вказаних юридичних осіб.

Частинами першою, другою та третьою статі 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Частиною першою статті 96 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) передбачено, що землекористувачі зобов'язані:

а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом.

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 288 Податкового кодексу України (далі – ПК України) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 288 ПК України передбачено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до частини сьомої статті 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 9/7, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.04.2015 № 529 становить 4 367 285 грн. - землі комерційного використання.

Річна орендна плата за земельну ділянку за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 9/7, встановлюється у розмірі 3% від її грошової оцінки і на час укладання Договору становила 131 019 грн. (за місяць – 10 918,25 грн.).

Крім того, в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін ЧМР розмірів орендної плати, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати підлягав зміні без внесення змін та доповнень до Договору.

Так, з 07.10.2015, тобто, з початку дії Договору, розмір орендної плати становив 10 918, 25 грн. за місяць (131 019 грн. : 12 = 10 918,25 грн.).

З 01.01.2016 у зв‘язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,433) розмір орендної плати становив 15 645, 85 грн. за місяць (10 918,25 грн. х 1,433 = 15 645,85 грн.).

З 01.01.2017 у зв‘язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,06) розмір орендної плати становить 16 584,60 грн. за місяць (15 645,85 грн. х 1,06 = 16 584,60 грн.).

Отже, за період з 07.10.2015 (початок дії Договору) по 30.09.2018 (останній звітний місяць) відповідачу було нараховано 566 668,35 грн. орендної плати.

Проте, в порушення взятих на себе договірних зобов‘язань відповідач за період користування земельною ділянкою з 07.10.2015 по 30.09.2018 сплатив позивачу лише 317 529,71 грн.

Таким чином, в зв’язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 249 138,64 грн. (566 668,35 грн. – 317 529,71 грн. = 249 138,64 грн.); доказів протилежного суду не подано.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення 249 138,64 грн. заборгованості за Договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості ЧМР просить стягнути з Товариства 13 371,06 грн. пеню за період з 31.10.2017 по 31.10.2018.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 14 Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати у строки, визначені Договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені і періодів її нарахування, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він правильний.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36; ідентифікаційний код 25212542) до товариства з обмеженою відповідальністю «Експериментальний науково-виробничий центр «Фобос» (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В; ідентифікаційний код 14274600) про стягнення заборгованості за договором оренди землі задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Експериментальний науково-виробничий центр «Фобос» (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В; ідентифікаційний код 14274600) на користь Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36; ідентифікаційний код 25212542) 249 138 (двісті сорок дев’ять тисяч сто тридцять вісім) грн. 64 коп. заборгованості; 13 371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одну) грн. 06 коп. пені та 3 937 (три тисячі дев’ятсот тридцять сім) грн. 65 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.02.2019.

Суддя                                                    І.Д. Курдельчук