ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Справа№ 910/7177/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Пашкіної С.А.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 29.10.2018 №б/н,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 у справі №910/7177/18 (суддя Пінчук В.І., м. Київ, повний текст складено 04.09.2018) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська до акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця про стягнення 156 604,06 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська звернулося до суду з позовом про стягнення з акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця 156 604,06 грн. вартості нестачі вантажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 у справі №910/7177/18 позов задоволено; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 156 604,06 грн. вартості нестачі вантажу.

Рішення мотивовано тим, що факт заподіяння збитків позивачу через втрату перевізником вантажу та їх розмір, підтверджується матеріалами справи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 у справі №910/7177/18 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на невірність розрахунку норми природної втрати вантажу, а також на не доведеність позивачем обставин заподіяння йому збитків, враховуючи неподання доказів оплати втраченого вантажу.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Позивач правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від позивача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обовязковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення позивача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасуванню, з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Між ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля (замовник) та ТОВ Центральна збагачувальна фабрика Курахівська (виконавець) 30.12.2013 р. було укладено договір № 13-15/76 У, відповідно до умов якого замовник зобов'язався передати виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця, пов'язані зі збагачення вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобов'язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат замовнику, в строки та на умовах, обумовлених дійсним договором.

ТОВ Центральна збагачувальна фабрика Курахівська завантажило вугілля кам'яне марки Г 0-100:

- у вагон № 583353576 в кількості 7000 кг. по накладній №53757217 від 09.01.2018;

- у вагон № 66031881 в кількості 69000 кг. по накладній № 53757217 від 09.01.2018;

- у вагон № 52797909 в кількості 66700 кг. по накладній № 53597833 від 21.01.2018;

- у вагон № 62055504 в кількості 58300 кг. по накладній № 48379648 від 17.02.2018;

- у вагон № 53524146 в кількості 68500 кг. по накладній № 48135081 від 01.02.2018;

- у вагон № 61674545 в кількості 68600 кг. по накладній № 48389159 від 18.02.2018;

- у вагон № 62468657 в кількості 69500 кг. по накладній № 48903603 від 23.03.2018;

- у вагон № 53546412 в кількості 68500 кг. по накладній № 48903603 від 23.03.2018;

- у вагон № 53508941 в кількості 68500 кг. по накладній № 48903603 від 23.03.2018 та передало вказаний вантаж для перевезення відповідачу. Згідно даних зазначених у накладній вантаж маркується двома повздовжніми борознами. Завантаження вище рівня бортів.

Згідно з накладними: №53757217 (досильна 47728100), 53757217 (досильна 47728118), 48135081 (досильна 45521994), 48389159 (досильна 46125829), 48903603 залізниця прийняла у ТОВ ЦЗФ Курахівська на станції Курахівка Донецької залізниці для перевезення вказане вугілля і зобов'язалась доставити його на станцію Бурштин Львівської залізниці на адресу ДТЕК Бурштинська ТЕС ПАТ ДТЕК Західенерго (відокремлений підрозділ Бурштинська ТЕС є структурною одиницею публічного акціонерного товариства ДТЕК Західенерго).

Згідно з накладними № 53957833 та №48379648 залізниця прийняла у ТОВ ЦЗФ Курахівська на станції Курахівка Донецької залізниці для перевезення вказане вугілля і зобов'язалась доставити його на станцію Глинна - Навария на адресу ПП Оліяр.

По прибуттю потягу на станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, були складені комерційні акти №№ 450003/3 від 11.01.2018 р., 450003/4 від 11.01.2018 р., 450003/10 від 25.01.2018 р., 450003/31/2 від 21.02.2018 р., 450003/17 від 03.02.2018 р., 450003/32 від 21.02.2018 р. 482004/108/38 від 24.03.2018 р. 482004/109/39 від 24.03.2018 р. 482004/110/40 від 24.03.2018 р.

Відповідно до комерційного акту № 450003/3 від 11.01.2018 р. було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №58335357. Зважування у статичному режимі на 150-Т електронно-тензометричних вагонних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол. У перевізних документах зазначено - нетто 70000 кг., тара 22300 кг. Фактично при зважуванні виявилось брутто 87400 кг., тара 22300 кг., вага нетто 65100 кг., що менше ваги вказаної в документі на 4900 кг.

Відповідно до комерційного акту № 450003/4 від 11.01.2018 р. було проведено комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №66031881. Зважування у статичному режимі на 150-Т електронно-тензометричних вагах Нижньодніпровськ-Вузол. У перевізних документах зазначено нето 69000 кг., тара 22500 кг. фактично при зважуванні виявилось: брутто 86500 кг, тара 22500 кг., вага нетто 64000 кг., що менше ваги вказаної в документі на 5000 кг.

Відповідно до комерційного акту № 450003/10 від 25.01.2018 р. було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №52797909. Зважуванння у статичному режимі на 150-Т електронно-тензометричних вагах Нижньодніпровськ-Вузол у перевізних документах зазначено: нето 66700 кг., тара 24200 кг. Фактично при зважуванні виявилось: брутто 79000 кг., тара 24200 кг., вага нетто 54800 кг., що менше ваги вказаної у документі на 11900 кг.

Відповідно до комерційного акту № 450003/31/2 від 21.02.2018 р. було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №62055504. Зважування у статичному режимі на 150-Т електронно-тензометричних вагах Нижньодніпровськ-Вузол. У перевізних документах зазначено: нето 58300 кг., тара 23500 кг. Фактично при зважуванні виявилось: брутто 74450 кг, тара 23500 кг., вага нето 50950, що менше ваги вказаної в документі на 7350 кг.

Відповідно до комерційного акту № 450003/17 від 03.02.2018 р. було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №53524146. Зважування у статичному режимі на 150-Т електронно-тензометричних вагах Нижньодніпровськ-Вузол. Фактично при зважуванні виявилось: брутто 82200 кг, тара 22000 кг., вага нето 60200, що менше ваги вказаної в документі на 8300 кг.

Відповідно до комерційного акту № 450003/32 від 21.02.2018 р. було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №61674545. Зважування у статичному режимі на 150-Т електронно-тензометричних вагах Нижньодніпровськ-Вузол. Фактично при зважуванні виявилось: брутто 81200 кг, тара 23400 кг., вага нето 57800, що менше ваги вказаної в документі на 10800 кг.

Відповідно до комерційного акту № 482004/108/38 від 24.03.2018 р. було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №62468657. В документі зазначено маса брутто відсутнє, тара 22000 кг., маса нетто - 69500 кг. При подаванні вагону на 150-т статичні ваги станції виявлено: фактична маса брутто склала 88950 кг, тара вагона з ПД - 22000 кг., маса вантажу - 66950 кг., що менше ваги вказаної в документі на 2550 кг.

Відповідно до комерційного акту № 482004/109/39 від 24.03.2018 р. було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №53546412. В документі зазначено маса брутто відсутнє, тара 21500 кг., маса нетто - 68500 кг. При подаванні вагону на 150-т статичні ваги станції виявлено: фактична маса брутто склала 88550 кг, тара вагона з ПД - 21500 кг., маса вантажу - 67050 кг., що менше ваги вказаної в документі на 1450 кг.

Відповідно до комерційного акту № 482004/110/40 від 24.03.2018 р. було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам'яне у вагоні №53508941. В документі зазначено маса брутто відсутнє, тара 22000 кг., маса нетто - 68500 кг. При подаванні вагону на 150-т статичні ваги станції виявлено: фактична маса брутто склала 89000 кг, тара вагона з ПД - 22000 кг., маса вантажу - 67000 кг., що менше ваги вказаної в документі на 1500 кг.

Позивач, у позовній заяві зазначив, що згідно довідки відправника вартість 1 тони відвантаженого вугілля у вагоні № 58335357 по накладній №53757217 (досильна 47728100) становить 2598,04 грн., з урахуванням ПДВ; у вагоні №66031881 по накладній № 53757217 (досильна 47728118) становить 2598,04 грн., з урахуванням ПДВ; у вагоні №52797909 по накладній №53957833 становить 4420,80 грн. з урахуванням ПДВ; у вагоні №62055504 по накладній №48379648 становить 4392,00 грн. з урахуванням ПДВ; у вагоні №53524146 по накладній №48135081 становить 2710,28 грн. з урахуванням ПДВ; у вагоні № 61674545 по накладній №48389159 (досил. 46125829) становить 2511,14 грн. з урахуванням ПДВ; у вагонах № 62468657, № 53546412, № 53508941 по накладній №48903603 становить 2647,90 грн. з урахуванням ПДВ.

За розрахунком позивача, загальна вартість недостачі у вказаних вагонах (з урахуванням норми природної втрати) становить 156 604,06 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 5 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 р. № 01-8/917 Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства право звернення до залізниці з претензією або і з позовом, з підстав, що випливають із Статуту залізниць України або договору перевезення вантажу, пункт 130 Статуту залізниць України надає сторонам у договорі перевезення - вантажовідправнику або вантажоодержувачу у відповідних випадках, передбачених Статутом. Власник вантажу (якщо він не є відправником або одержувачем вантажу) не має права від свого імені заявляти позов до залізниці з приводу втрати, нестачі, порчі або псування вантажу під час перевезення.

Згідно ст. 133 Статуту залізниць України передача права на пред'явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним підписом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції)

Відповідно до переуступних підписів на накладних: №53757217 (досильна 47728100), 53757217 (досильна 47728118), 53957833, 48379648, 48135081 (досильна 45521994), 48389159 (досильна 46125829), 48903603, право на пред'явлення позову передано від одержувачів вантажу до відправника - ТОВ ЦЗФ Курахівська.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму у розмірі 156 604,06 грн., як збитки, що виникли у звязку з незбереженням залізницею вантажу при перевезенні.

Колегія суддів, не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного звязку між діями особи та збитками, які складають обєктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це обєктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує її інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобовязання було виконано боржником.

Обовязковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний звязок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобовязань причиною.

Відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу регулюється Статутом залізниць України, норми якого є спеціальними у сфері залізничних перевезень і не суперечать положенням Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 23 Закону України Про залізничний транспорт перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Крім цього, відповідно до статті 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України, статті 314 Господарського кодексу України та статей 114 і 115 Статуту залізниць України залізниця відповідає за збереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, розмір шкоди, завданої внаслідок втрати вантажу, складається з вартості вантажу, який оплачений, але фактично не був отриманий.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №910/13327/17.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження сплати вартості вантажу, про нестачу якого вказано в комерційних актах №450003/3, №450003/4, №450003/10, №450003/31/2, №450003/17, №450003/32, №482004/108/38, №482004/109/39, № 482004/110/40, матеріали даної справи не містять.

При цьому, слід зазначити, що надані позивачем довідки про вартість вугілля не є достатніми доказами, які б могли підтвердити саме понесення позивачем збитків, оскільки вони жодним чином не доводять обставин оплати вартості втраченого вантажу, тобто заподіяння реальної шкоди (витрат, які зазнала особа у звязку із втратою вантажу).

Отже, на переконання колегії суддів, позивачем у даній справі не доведено фактичного розміру заподіяної відповідачем шкоди, внаслідок чого суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про доведеність позивачем фактичного розміру заподіяної шкоди в сумі 156 604,06 грн.

Стосовно заяви відповідача про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи необґрунтованість заявлених позовних вимог, позовна давність не може бути застосована до спірних правовідносин.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та обєктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасуванню, з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 у справі №910/7177/18 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 у справі №910/7177/18 про задоволення позову скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №910/7177/18, яким у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська до акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця про стягнення 156 604,06 грн. відмовити повністю.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська (85621, Донецька область, Мар'їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1-А, код 33959754) на користь акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815) в особі регіональної філії Львівська залізниця (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, код 40081279) судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 2 643 грн.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 22.02.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді С.А. Пашкіна

ОСОБА_1