РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2019Справа № 910/17188/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця Богослової Світлани Миколаївни

до публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"

про стягнення 32 294,37 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Богослової Світлани Миколаївни до публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" про стягнення 32 294,37 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1/2 від 23.06.2014.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.11.2018 року у справі №910/11861/18 стягнуто з публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на користь фізичної особи-підприємця Богослової Світлани Миколаївни 159 795,00 грн. заборгованості по сплаті орендних платежів (за період з травня-серпень 2018р.).

Вищезазначене рішення набрало законної сили та було виконане відповідачем 28.11.2018 року.

У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення пені в розмірі 23 114,67 грн., інфляційного збільшення в розмірі 7 203,35 грн., 3% річних в розмірі 1 976,35 грн. до дати погашення заборгованості (28.11.2018 року).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу у строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов.

Вищезазначена ухвала отримана відповідачем 02.01.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №012.

Відповідачі не скористалися наданими їм законом правами подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

23.04.2014 року між фізичною особою-підприємцем Богословою Світланою Миколаївною (орендодавець) та публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №1/2.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти у строкове платне користування нежиле приміщення (надалі - об'єкт оренди), загальною площею 88,6 квадратних метрів, яке розташоване у будівлі (надалі - будівля) за адресою: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, будинку № 25, приміщення № 41.

Згідно п. 1.3 договору, об'єкт оренди передається в оренду з метою розміщення відділення (філії) орендаря.

Відповідно до п. 10.1 договору, термін оренди об'єкту оренди встановлюється на 2 роки 11 місяців: з 01.06.2017 року по 31.04.2020 року включно.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що розмір орендної плати за цим договором за 1 (один) квадратний метр приміщення становить суму в гривнях, еквівалентну 16,93 доларам США по курсу продажі орендарем долара США на день відповідного орендного платежу без врахування ПДВ.

Загальна сума орендної плати на місяць визначається шляхом множення кількості квадратних метрів площі об'єкта оренди згідно з актом прийому-передачі на зазначений вище розмір орендної плати за один квадратний метр згідно з цим договором. Загальна сума орендної плати за місяць становить суму в гривнях, еквівалентну 1 500,00 доларам США, по курсу продажі орендарем долара США на день відповідного орендного платежу без врахування ПДВ за місяць (п. 6.2 договору).

Пунктом 6.9 договору сторони погодили, що орендна плата сплачується щомісячно у безготівковому порядку шляхом банківського переказу на зазначений в розділ 12 цього договору поточний рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа поточного місяця (у випадку якщо орендодавець не порушує строку, згідно якого виставляється рахунок на оплату орендної плати), за який здійснюється оплата, на підставі виставленого орендодавцем рахунку-фактури. Орендодавець повинен вчасно виставляти такі рахунки орендарю не пізніше 5-го числа поточного місяця.

У зв'язку з неналежним виконанням орендарем обов'язку зі сплати орендної плати позивач звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" заборгованості з орендної плати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2018 у справі № 910/11861/18 стягнуто з публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на користь фізичної особи-підприємця Богослової Світлани Миколаївни 159 795,00 грн. заборгованості по сплаті орендних платежів, 2 396,93 грн. судового збору.

Спір у даній справі виник внаслідок того, що рішення суду від 16.11.2018 року у справі № 910/11861/18 виконано відповідачем лише 28.11.2018 року, а тому позивачем за період прострочення грошового зобов'язання нараховано пеню в розмірі 23 114,67 грн., інфляційне збільшення в розмірі 7 203,35 грн., 3% річних в розмірі 1 976,35 грн. до дати погашення заборгованості (28.11.2018 року).

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В рішенні Господарського суду міста Києва № 910/11861/18 від 16.11.2018 встановлено, що відповідно до Акту прийому-передачі нежилого приміщень, який підписаний сторонами 23.06.2014, орендодавець (позивач) передав нежиле приміщення (надалі - об'єкт оренди) загальною площею 88,6 квадратних метрів, яке знаходиться за адресою: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, будинку № 25, приміщення № 41, а орендар (відповідач) прийняв вказаний об'єкт оренди у користування на умовах, що передбачені в Договорі оренди нежитлового приміщення № 1/2 від 23.06.2014.

Отже, згідно з умовами пунктів 6.2 та 6.9 Договору, відповідач (орендар) був зобов'язаний перераховувати суму в гривнях, еквівалентну 1 500,00 доларам США, по курсу продажі орендарем долара США на день відповідного орендного платежу без врахування ПДВ щомісячно у безготівковому порядку шляхом банківського переказу на поточний рахунок позивача не пізніше 15-го числа поточного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі виставленого орендодавцем рахунку-фактури

Також зазначено, що на виконання п. 6.9 Договору у період з травня 2018 року по серпень 2018 року позивачем були виставлені відповідачу наступні рахунку:

- рахунок № 5 від 02.05.2018 на суму 39 224,99 грн.;

- рахунок № 6 від 01.06.2018 на суму 39 224,99 грн.;

- рахунок № 7 від 02.07.2018 на суму 39 374,73 грн.;

- рахунок № 8 від 01.08.2018 на суму 40 649,68 грн.

З урахуванням п. 6.9 Договору відповідач повинен був сплатити орендну плату (суму в гривнях, еквівалентну 1 500,00 доларам США, по курсу продажі орендарем (відповідачем) долара США на день відповідного орендного платежу без врахування ПДВ) за травень у строк до 15.05.2018 включно, за червень 2018 року у строк до 15.06.2018 включно, за липень 2018 року у строк до 16.07.2018 року включно (з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України), за серпень 2018 року у строк до 15.08.2018.

Отже, враховуючи курс продажу ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" долара США станом на 15.05.2018, 15.06.2018, 16.07.2018, 15.08.2018, за період користування орендованим приміщенням з травня по серпень 2018 року, відповідач мав сплатити позивачу 159 795,00 грн. орендних платежів.

Тобто, у вищезазначеному рішенні встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті орендних платежів за період з травня по серпень 2018 року на підставі договору № 1/2 від 23.06.2014 становить 159 795,00 грн., а саме: у травні 2018 р. - 39 300,00 грн., у червні 2018р. - 29 450,00 грн., у липні 2018 р. - 39 525,00 грн., у серпні 2018р. - 41 520,00 грн.

Як зазначено позивачем, рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2018 року у справі №910/11861/18 було виконане відповідачем 28.11.2018 року, на підтвердження чого надано виписку з рахунку на суму 162 191,93 грн. з призначенням платежу: сплата заборгованості згідно рішення господарського суду міста Києва від 16.11.18р. по справі №910/6686/18 щодо стягнення на користь Богослової С.М. боргу.

Також, позивачем надано лист ПАТ "Креді Агріколь Банк" в якому зазначено, що 28.11.2018 року платіжним дорученням №805516 ПАТ "Креді Агріколь Банк" перераховано платіж в сумі 162 191,93 грн. на рахунок ФОП Богослової С.М. №5914 в ПАТ "Креді Агріколь Банк" з призначення платежу: «сплата заборгованості згідно рішення господарського суду міста Києва від 16.11.18р. по справі №910/6686/18 щодо стягнення на користь Богослової С.М. боргу. Без ПДВ». Просимо вважати вірним наступне призначення платежу: «сплата заборгованості згідно рішення господарського суду міста Києва від 16.11.18р. по справі №910/11861/18 щодо стягнення на користь Богослової С.М. боргу. Без ПДВ».

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно з п. 9.2 договору за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до його умов, а також відповідно до норм чинного законодавства України.

Пунктом 9.4 договору передбачено, що у випадку прострочки орендарем сплати орендної плати більше ніж на місяць, орендар сплачує пеню в розмірі 0,1% від належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов'язання щодо сплати орендної плати за договором.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіряючи розрахунок пені судом встановлено, що позивачем пеня по орендній платі за травень 2018 року нарахована за період з 16.05.2018 року по 27.11.2018 року, тобто за період більше 6 місяців.

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
39300.00 (травень 2018)16.05.2018 - 24.05.2018917.0000 %0.093 %329.47
39300.0025.05.2018 - 12.07.20184917.0000 %0.093 %1793.80
39300.0013.07.2018 - 06.09.20185617.5000 %0.096 %2110.36
39300.0007.09.2018 - 25.10.20184918.0000 %0.099 %1899.32
39300.0026.10.2018 - 16.11.20182218.0000 %0.099 %852.76
Розмір пені по орендній платі за травень 2018 року становить 6 985,71 грн.

В іншій частині нарахування пені позивачем здійснено вірно, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню в розмірі 22 688,29 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 426,38 грн. відмовити.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті орендних платежів, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 7 203,35 грн. інфляційного збільшення та 1 976,35 грн. - 3% річних.

Згідно з п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком 3 % річних в розмірі 1 976,35 грн. та індексу інфляції в розмірі 7 203,35 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" (01004, м. Київ, вулиця Пушкінська, будинок 42/4, ідентифікаційний код 14361575) на користь фізичної особи-підприємця Богослової Світлани Миколаївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) пеню в розмірі 22 688 (двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) грн. 29 коп., індекс інфляції в розмірі 7 203 (сім тисяч двісті три) грн. 35 коп., три проценти річних в розмірі 1 976 (одна тисяча дев'ятсот сімдесят шість) грн. 36 коп. та судовий збір в розмірі 1 738 (одна тисяча сімсот тридцять вісім) грн. 74 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий