ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 м.Дніпро Справа № 908/2596/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк": представник не з'явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Зізенергонруп": представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.12.2018 у справі №908/2596/18 (суддя Дроздова С.С.)

за заявою: Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м.Кихв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зізенергонруп", м.Запоріжжя

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - АТ КБ "Приватбанк") звернулось до Господарського суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зізенергонруп" (надалі - ТОВ "Зізенергонруп") на свою користь 67 886 грн. 68 коп. заборгованості за кредитом, 78 929 грн. 58 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 176 грн. 20 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.12.2018 у справі №908/2596/18 (суддя Дроздова С.С.) АТ КБ "Приватбанк" у видачі судового наказу відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, АТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що:

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в порушення вимог п. 3, п. 4 ч. З ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заявник до заяви про видачу судового наказу не додав копію договору №б/н від 03.04.2015, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та належно оформленого розрахунку заборгованості із зазначенням періодів (строків) її нарахування;

- свої зобов'язання позивач виконав належним чином своєчасним проведенням Гарантованих платежів, ініційованих клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках, відкритих для обслуговування рахунку боржника, зі змісту яких випливає, що останній неодноразово користувався кредитом за послугою "Гарантований платіж" з наданням відповідних заявок; судом першої інстанції цей факт не було прийнято до уваги;

- прострочена заборгованість на рахунку боржника виникла 13.03.2017 та не була погашена в момент, коли він не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору.

Апелянт на виклик суду не з'явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник ТОВ "Зізенергонруп" в судове засідання також не з'явився, конверт з ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2019 щодо відкриття апеляційного провадження у справі №908/2596/18, надісланий на його адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернувся до суду з відміткою пошти про закінчення строку зберігання рекомендованої кореспонденції.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17).

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

АТ КБ "Приватбанк" у заяві про видачу судового наказу зазначає, що 03.04.2015 ТОВ "Зізенергогруп" підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви боржник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 03.04.2015 та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до умов договору боржнику було відкрито в АТ КБ "Приватбанк" поточний рахунок №2481. Після підписання договору клієнту надається право користуватися послугами Банку, однією з яких є послуга "Гарантований платіж", яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів Банку, тобто в кредит. Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж". Послугу "Гарантований платіж" АТ КБ "Приватбанк" надає для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і АТ КБ "Приватбанк". Послуга надається у вигляді виконання АТ КБ "Приватбанк" заявок на договірне списання коштів, згідно якої Клієнт-платник доручає АТ КБ "Приватбанк" зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається АТ КБ "Приватбанк" як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов). Відповідно до п.3.2.2.1. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди. Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки, за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/кредитних/змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках. Після отримання АТ КБ "Приватбанк" за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом), АТ КБ "Приватбанк" розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. Умов). Відповідач користувався послугою "Гарантований платіж" шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват-24.

АТ КБ "Приватбанк" вказує, що свої зобов'язання виконало належним чином своєчасним проведенням Гарантованих платежів, ініційованих Клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках, відкритих для обслуговування рахунку боржника. Прострочена заборгованість на рахунку боржника виникла 13.03.2017 і не була погашена в момент, коли він не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості. Загальна заборгованість за послугою "Гарантований платіж" склала суму заборгованості за виконаними платежами, що відображено в розрахунку заборгованості та виписками по рахунках і станом на 26.11.2018 заборгованість боржника перед АТ КБ "Приватбанк" становить: 67 886 грн. 68 коп. - заборгованість за кредитом; 78 929 грн. 58 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В обґрунтування вказаних вимог заявник надав наступні документи: копії заяви ТОВ "Зізенергогруп" про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 03.04.2015 (а.с.9), заяви на відкриття рахунку від 03.04.2015 (а.с.9), заявки на гарантований платіж №445 від 31.01.2017 (а.с.11), витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.33-41), довідки від 27.11.2018 №08.7.0.0.0/11 про розміри встановлених кредитних лімітів (а.с.10), розрахунок заборгованості (а.с.7), копії виписок по рахунках (а.с.12-27).

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст.271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1, 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Грошовим, за змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, пунктами 3, 4 ч. 3 зазначеної статті передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема, з договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Заявник обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на договір банківського обслуговування №б/н від 03.04.2015, який складається з заяви №б/н від 03.04.2015 про відкриття поточного рахунку та Умов та правил надання банківських послуг, заяви на відкриття рахунку від 03.04.2015, заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 03.04.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 74 Господарського процесуально кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуально кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуально кодексу України).

Згідно п.1, п.8 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, заявником не надано належних та допустимих доказів видачі боржнику коштів за договором банківського обслуговування б/н від 03.04.2015, оскільки такі документи, як заява ТОВ "Зізенергогруп" про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 03.04.2015, заява на відкриття рахунку від 03.04.2015, заявки на гарантований платіж №445 від 31.01.2017 не підтверджують наявність у нього заборгованості перед Банком станом на 26.11.2018 саме на загальну суму в розмірі 146 816 грн. 26 коп.

Розрахунок заборгованості за договором б/н від 03.04.2015 станом на 26.11.2018 не є документом, що підтверджує наявність у ТОВ "Зізенергогруп" заборгованості перед ПАТ "КБ "Приватбанк", а є одностороннім арифметичним розрахунком заявника стягуваних сум, який не доводить фактичних і правових підстав для стягнення відповідних сум.

Довідка ПАТ "КБ "Приватбанк" від 27.11.2018 №08.7.0.0.0/11 про розміри встановлених кредитних лімітів по поточному рахунку боржника №22481 підтверджує розмір ліміту кредитних коштів, проте не свідчить ані про надання банком грошових коштів Клієнтові в межах встановлених лімітів, ані про наявність боргу, ані про періоди прострочення.

Заява (договір), на підставі якої заявник обґрунтовує свої вимоги, не містить жодних вказівок на розмір кредитних коштів, отриманих боржником.

Разом з тим, заявником не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, а саме первинних документів на підтвердження дати отримання позичальником вказаних у заяві суми коштів, доказів сплати або несплати боржником Банку платежів у період з моменту укладення договору до 26.11.2018.

Таким чином, заявником не доведено належними та допустимими доказами існування заборгованості в розмірі 67 886 грн. 68 коп. ТОВ "Зізенергонруп" перед АТ КБ "Приватбанк" за договором банківського обслуговування №б/н від 03.04.2015, внаслідок чого згідно п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України у видачі судового наказу в цій частині вимог, а також в частині стягнення з ТОВ "Зізенергонруп" 78 929 грн. 58 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом слід відмовити.

Отже, скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, його доводи апеляційним господарським судом не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Запорізької області від 04.12.2018 у справі №908/2596/18, внаслідок чого її слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов'язані з розглядом апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, покладаються на АТ КБ "Приватбанк".

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.12.2018 у справі №908/2596/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М.Подобєд

(Повний текст постанови складено 27.02.2019).