ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2019 р. Справа№ 910/16869/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №346/ГС від 04.01.2019 (вх. №09.1-04.1/620/19 від 23.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 про забезпечення позову

у справі №910/16869/18 (суддя Ягічева Н.І.)

за заявою Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю

про забезпечення позову до його пред'явлення

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Транс Індустрія» - Олійник С.В., ордер серія КВ №135396 від 22.02.2019

від Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю - Оніщенко О.В., ордер серія КВ м№769148 від 22.02.2019

ВСТАНОВИВ:

Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його пред'явлення, просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно у зв'язку із наміром заявника подати позовну заяву про визнання недійсним актів про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування реєстрації про право власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову до його пред'явлення № б/н від 14.12.2018 задоволено. До пред'явлення позову, вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на нерухоме майно: нежитлове приміщення №116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення №123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; заборонено державним реєстраторам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлового приміщення №123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлового приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ІНДУСТРІЯ» володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, а саме: нежитловим приміщенням № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитловим приміщенням № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитловим приміщенням № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3.

Не погодившись з даною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія», 08.01.2019 подало апеляційну скаргу №346/ГС від 04.01.2019, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 у справі №910/16869/18 скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, ухвалена всупереч норм матеріального права, при недотриманні норм процесуального права, є безпідставною та прийнята без повного і всебічного з'ясування обставин, на які посилається заявник, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що арешт накладений в межах кримінальної справи було скасовано ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2018, а спірне майно було реалізовано відділом примусового виконання рішень ДВС МЮУ в процесі примусового виконання виконавчого напису № 7858.

Крім того, задовольняючи заяву в частині заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія» володіти, користуватись та розпоряджатись нерухомим майном, на думку апелянта, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень наданих йому законом та фактично позбавив апелянта, як власника, права реалізовувати будь-які правомочності щодо спірного майна.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 у справі №910/16869/18. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 про забезпечення позову у справі №910/16869/18. Справу призначено до розгляду на 22.02.2019. Встановлено учасникам справи процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань відповідно до ст. 262 ГПК України.

21.02.2019 від Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказаний учасник провадження заперечував проти доводів апеляційної скарги боржника, просив залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін. Також, у своєму відзиві Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю зазначає, що судом було належним чином досліджено обставини справи та винесено обґрунтоване рішення про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він планував звернутись на момент подачі заяви.

Представник ТОВ «Транс Індустрія» в судовому засіданні 22.02.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю в судовому засідання 22.02.2019 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до його пред'явлення № б/н від 14.12.2018, відповідно до якої просила суд до пред'явлення позову забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3.

- заборонити державним реєстраторам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлового приміщення №123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлового приміщення №118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3.

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ІНДУСТРІЯ», , володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, а саме: нежитловим приміщенням №116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитловим приміщенням № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитловим приміщенням №118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3.

Обґрунтовуючи свою заяву, представник Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю вказує, що 12.12.2018 року о 23.11 годин було відчужене нерухоме майно, що є власністю фірми, а саме: нежитлове приміщення №116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої)3; нежитлове приміщення № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 7858.

В той час, на вказане майно було накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000220 Ухвалою Печерського районного суду м. Києва справа № 757/57260/18-к від 20 листопада 2018 року. Крім того, ухвалою від 04.12.2018 у справі № 910/16036/18 Господарського суду міста Києва було вжито заходів до забезпечення позову і зупинене стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 7858, яким звернено стягнення на вказане вище нерухоме майно. Але в порушення вказаної ухвали і зупинення виконавчого провадження відповідачем було оформлено свідоцтво про право власності і здійснена подальша перереєстрація права власності, що є грубим порушенням норм чинного законодавства.

Як стверджував заявник, Фірма «Т.М.М.» - ТОВ має намір подати позовну заяву про визнання недійсним актів про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування реєстрації про право власності.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 3 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд може застосувати кілька заходів до забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 5 статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено можливість розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 ГПК України).

Розглянувши заяву Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову до його пред'явлення № б/н від 14.12.2018 та викладені в ній доводи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для вжиття господарським судом заходів щодо забезпечення позову до його пред'явлення, визначених у наведеній заяві, однак колегія суддів вважає, що заява підлягала задоволенню частково з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки позивач мав намір заявити немайнові позовні вимоги, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Враховуючи доводи заяви, з урахуванням заперечень які містяться в апеляційній скарзі та пояснень, що містяться у відзиві, до якого заявником долучено копію позовної заяви, з якою в подальшому звернувся заявник, колегія суддів дійшла висновку, що невжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне майно та заборони державним реєстраторам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він мав намір звернутися до суду на момент подання заяви, у випадку передачі прав на спірне майно іншим особам.

Дослідивши обрані заявником способи забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки предметом спору є нерухоме майно, то накладення арешту на майно та заборона державним реєстраторам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна саме по собі обмежує право розпоряджатися вказаними нежитловими приміщеннями до вирішення спору будь-яким суб'єктам, однак вимога заявника заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ІНДУСТРІЯ» розпоряджатися нерухомим майном, а саме: нежитловим приміщенням № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитловим приміщенням № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитловим приміщенням № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3 фактично дублює вимогу про накладення арешту, а тому не підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не доведено, що заборона Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ІНДУСТРІЯ» володіти та користуватись нерухомим майном, а саме: нежитловим приміщенням № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитловим приміщенням № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитловим приміщенням № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3 може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він мав намір звернутися до суду фактично може бути розцінено як втручання в господарську діяльність, а тому є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

З наведеного вбачається, що доводи апелянта про безпідставність задоволення заяви в частині заборони йому володіти, користуватись та розпоряджатись нерухомим майном є обґрунтованими, а ухвала суду підлягає зміні в цій частині.

Щодо посилань апелянта на скасування арешту в межах кримінальної справи ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2018 та реалізації спірного майна відділом примусового виконання рішень ДВС МЮУ в процесі примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 7858, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки на момент розгляду заяви спір по суті не розглядається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала в частині забезпечення позову шляхом заборони володіння та користування майном прийнята з порушенням норм процесуального права (ст. ст. 136-138 ГПК України) та підлягає зміні в даній частині.

Разом з цим, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що заявником в межах десятиденного строку, встановленого ч. 3 ст. 138 ГПК України, подано позовну заяву про визнання недійсним результатів торгів, які відбулися 09.11.2018 та оформлені протоколами електронних торгів № № 368626, 368627, 368628 від 09.11.2018 ДП «Сетам»; про визнання недійсними Актів державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 13.11.2018 та визнання недійсним свідоцтва про право власності від 12.12.2018 на нежитлові приміщення № № 116, 118, 123, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3.

Однак, даний позов подано Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю не в межах даної справи, що є підставою для застосування судом положень ч. 13 ст. 145 ГПК України.

При цьому, заявник не позбавлений права подання заяви про забезпечення позову в порядку ст. ст. 137-139 ГПК України в межах іншої справи.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а оскаржувана ухвала зміні, з викладенням пунктів 1 та 2 резолютивної частини ухвали в новій редакції.

У зв'язку зі зміною ухвали місцевого господарського з поверненням справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 136, 253-255, 269, 271, п. 2 ч. 1 ст. 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 про забезпечення позову у справі №910/16869/18 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 про забезпечення позову у справі №910/16869/18 змінити.

3. Викласти пункт 1 та 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 про забезпечення позову у справі №910/16869/18 в наступній редакції:

« 1. Заяву Фірма «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову до його пред'явлення б/н від 14.12.2018 задовольнити частково.

2. До пред'явлення позову, вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення №116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3.

- заборонити державним реєстраторам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухоме майна, а саме: нежитлового приміщення № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлового приміщення № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлового приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3.

В іншій частині у задоволенні заяви Фірма «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову до його пред'явлення б/н від 14.12.2018 залишити без задоволення.»

4. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 про забезпечення позову у справі №910/16869/18 залишити без змін.

5. Справу № 910/16869/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 26.02.2019