СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. Справа № 905/1821/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» (вх.№23Д/1-7) на рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2018 року (повний текст - 03.12.2018), ухвалене у приміщені вказаного суду суддею Величко Н.В. та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 12.12.2018 року (повний текст - 03.12.2018), ухвалене у приміщені вказаного суду суддею Величко Н.В. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Очар Групп», м.Бахмут,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м.Бахмут,

про стягнення 10834,19 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Очар Групп» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» заборгованості з орендної плати у розмірі 8870,40 грн., 3% річних в розмірі 243,50 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1720,29 грн., всього - 10834,19 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1762,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором оренди спецтехніки №23/01/17-О від 23.01.2017 року в частині розрахунків за користування обєктом оренди. Нормативно вимоги обґрунтовано приписами статей 525, 526, 626, 629, 903 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2018 року у справі №905/1821/18 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Очар Групп» заборгованість з орендної плати у розмірі 8870,40 грн., 3% річних в розмірі 243,50 грн., інфляційних втрат у розмірі 1720,29 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Донецької області від 12.12.2018 року стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю Укрелектромережбуд на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОЧАР ГРУП витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» з вказаним рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить вищевказані рішення та додаткове рішення Господарського суду Донецької області скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що поза увагою місцевого господарського суду залишились обставини того, що строк оплати за договором не настав, а тому - підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 року відкрито апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд»; встановлено строк на протязі якого позивач має право подати відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, документи та докази обґрунтування своєї позиції по справі; справу призначено до розгляду в судове засідання.

23.01.2019 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№738), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, субєктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЧАР ГРУП» як орендодавцем (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» як орендарем (відповідач) укладено договір оренди спецтехніки № 23/01/17-О від 23.01.2017 (а.с.10).

Згідно з п.1.1 договору, орендодавець зобовязується передати у строкове платне користування, а орендар зобовязується прийняти у строкове платне користування вантажопідйомну техніку, спеціалізовану автотранспортну техніку (надалі іменується - спецтехніка), згідно специфікацій до договору, які є невідємною частиною даного договору, та зобовязується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

У пункті 2.1 договору сторони визначили, що передача спецтехніки оформлюється актом прийому-передачі спецтехніки, який підписується сторонами.

Орендар повертає орендодавцеві спецтехніку у стані, що є не гіршим від того, в якому спецтехніка перебувала на день передачі, із врахуванням прийнятного, нормального зносу, що оформлюється актом прийому-передачі (п.2.3 договору).

У пункті 4.3 договору сторони обумовили, що орендна плата за місяць сплачується орендарем на підставі рахунку-фактури, виставленого орендодавцем, виходячи з вартості, зазначеної у специфікації та фактичного строку оренди за місяць, на підставі підписаного акту прийому виконаних робіт (наданих послуг).

Орендна плата встановлюється у грошовій формі та перераховується орендарем не пізніше 15 днів після виставленого рахунку-фактури, на розрахунковий рахунок орендодавця (п.4.5 договору).

Згідно з п.6.1.1 та 6.1.2 орендар зобовязався використовувати спецтехніку, що орендується, виключно у відповідності до мети оренди та своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

У пункті 9.1 договору сторони обумовили, що цей договір діє з моменту підписання його сторонами до 31.12.2017 року.

У специфікації № 2 від 28.02.2017, що є додатком № 1 до договору № 23/01/17-О від 23.01.2017, сторони погодили найменування механізму трактор гусеничний Т-170; вартість машиногодини 158,40 грн. з ПДВ; кількість годин 384; загальна вартість 60825,60 грн. з ПДВ та визначили, що механізм трактор гусеничний Т-170 вважається зданим в оренду з моменту складання і підписання акту прийому-передачі (а.с.120).

Договір № 23/01/17-О від 23.01.2017 та додаток № 1 до нього (специфікація № 2 від 28.02.2017) підписані обома сторонами без заперечень та скріплені печатками обох підприємств.

Згідно акту прийому-передачі від 14.03.2017 (а.с.15), орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду трактор гусеничний Т-170, заводський номер 39954, рік випуску 1989, двигун № НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію № АБ323148 від 07.08.2006, в справному, укомплектованому стані, відповідає умовам договору, технічним та експлуатаційним характеристикам та його призначенню, придатний для його цільового використання. Цей акт є невідємною частиною договору № 23/01/17-О від 23.01.2017.

Цей акт підписано обома сторонами без заперечень та скріплено печатками обох підприємств.

Матеріали справи містять акт надання послуг № 12 від 20.03.2017 на підставі договору оренди № 23/01/17-О від 23.01.2017 (а.с.16), зі змісту якого вбачається найменування робіт, послуг оренда трактора гусеничного Т-170 (з 14.03.2017 по 20.03.2017), кількість машиногодин 56, сума з ПДВ 8870,40 грн. (вісім тисяч вісімсот сімдесят гривень 40 коп.), замовник (ТОВ «Укрелектромашбуд») претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Цей акт підписано обома сторонами без заперечень та скріплено печатками обох підприємств.

Також, матеріали справи містять рахунок на оплату № 11 від 20.03.2017 на суму 8870,40 грн. (вісім тисяч вісімсот сімдесят гривень 40 коп.) оренда трактора гусеничного Т-170 (а.с.17).

Докази направлення та/або вручення такого рахунку відповідачу як орендарю в матеріалах справи відсутні.

06.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЧАР ГРУП» як орендодавець (позивач) направило Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» як орендарю (відповідач) претензію, в якій просило перерахувати протягом семи днів від дня предявлення претензії суму заборгованості за договором оренди спецтехніки № 23/01/17-О від 23.01.2017 в сумі 8870,40 грн. (вісім тисяч вісімсот сімдесят гривень 40 коп.).

Не отримавши від відповідача відповіді та задоволення претензії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач був обізнаний про вартість користування обєктом оренди за весь час такої оренди і факт наявності заборгованості за договором оренди відповідачем не оспорюється. При цьому, відповідачем отримано та не виконано претензію відповідача.

Проте, колегія суддів з таким висновком місцевого господарського суду погодитись не може, та звертає увагу на наступне.

В пункті 4.5. Договору сторони домовилися, що орендна плата перераховується Орендарем не пізніше 15 днів після виставлення рахунка-фактури Орендодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданій позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог копії рахунку-фактурі № 11 від 20.03.2017 відсутні дані щодо договору, на підставі якого він був виставлений.

При цьому, матеріали справи не містять доказів виставлення позивачем відповідачеві згаданого рахунку.

Так, на підтвердження виставлення відповідного рахунку-фактури позивач надав суду заяву свідка ОСОБА_1, засвідчену приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 від 23.11.2018 за № 2427 та заяву свідка ОСОБА_3, засвідчену приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 від 23.11.2018 за № 2423.

Проте, як вірно зазначив місцевий господарський суд, зі змісту заяви свідків не можливо визначити дату вручення рахунку-фактури та підтвердити взагалі цей факт, а враховуючи приписи ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються у відповідних документах, вказані заяви не є належними доказами у справі.

Враховуючи той факт, що ТОВ «ОЧАР ГРУП» не надано належних, допустимих та достовірних доказів виставлення ТОВ «Укрелектромережбуд» рахунку-фактури на оплату наданих послуг за спірним Договором, строк оплати для відповідача не настав, а відповідно відсутня і прострочка виконання даного грошового зобов'язання, тобто немає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача не лише суми основного боргу, а й нарахованих на цю суму 3% річних та втрат від інфляції.

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції про наявність акту інстанції надання послуг № 12 від 20.03.2017, про наявність податкової накладної від 20.03.2017 № 3 не свідчать про виконання позивачем умов щодо виставлення відповідного рахунку позивачу.

Як було зазначено вище, умовами пунктів 4.3 та 4.5 укладеного між сторонами договору обумовлено, що саме виставлений відповідачу рахунок-фактура є підставою для сплати орендної плати і така орендна плата підлягає перерахуванню саме після виставлення позивачем рахунку фактури.

Щодо претензії-вимоги позивача від 06.10.2017 на суму 8870,40 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги боржник повинен виконати обов'язок, строк (термін) виконання якого не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Проте, укладеними сторонами Договором чітко визначено термін виконання зобов'язань і визначено, як «не пізніше 15 днів після виставлення рахунка-фактури».

Отже, думка позивача про те, що він мав право направити вимогу відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України з семиденним строком на її задоволення, є необґрунтованою, а відтак необґрунтованим є висновок місцевого господарського суду щодо правомірності встановлення позивачем даного строку.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позовних вимог, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Вказані вище обставини залишились поза увагою місцевого господарського суду, що призвело до прийняття неправильного рішення за умов недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, судові витрати у даному випадку покладаються на позивача, а тому додаткове рішення у даній справі також підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2018 року та додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 12.12.2018 року у справі № 905/1821/18 - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЧАР ГРУП (Ідентифікаційний код 36029333, адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Широка, буд. 1А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрелектромережбуд (Ідентифікаційний код 31534814, адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Широка, буд. 6) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.02.2019

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя М.М. Слободін