ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.02.2019м. Дніпро№ 904/602/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мілєва І.В., розглянувши заяву:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордекс-Групп" (49000, м. Дніпро, вул. Мечникова, буд. 11, офіс 413, ідентифікаційний код 39208519)

до: Фізичної особи-підприємця Давиденко Володимира Івановича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості за договором транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом № 07/03/18-Р від 07.03.2018 у розмірі 85 547,94 грн., з яких: 72 633,64 грн. - вартість ушкодженого вантажу та допоміжних витрат, 4 739,90 грн. - винагорода експедитора, 8 174,40 грн. - штраф за затримку доставки вантажу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордекс-Групп" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Давиденко Володимира Івановича заборгованості за договором транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом № 07/03/18-Р від 07.03.2018 у сумі 85 547,94 грн., з яких: 72 633,64 грн. - вартість ушкодженого вантажу та допоміжних витрат, 4 739,90 грн. - винагорода експедитора, 8 174,40 грн. - штраф за затримку доставки вантажу.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Нордекс-Групп" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з таких підстав.

12.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нордекс-Групп" (експедитор) та Селянським (фермерським) господарством, в особі голови Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 (замовник), було укладено договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні № 12/03/18 (далі - договір експедирування-1).

Експедитор зобов'язується від свого імені і за рахунок замовника здійснювати організацію доставки вантажів в міжнародних повідомленнях, залучаючи для здійснення перевезень третю сторону на підставі договору, укладеного між експедитором і третьою стороною (п. 1.1. договору експедирування-1).

Організовуючи перевезення вантажів, сторони керуються цим договором і Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПВ), ООН, Женева 1956р. (п. 1.2. договору експедирування-1).

Під кожне конкретне перевезення замовник надає експедитору заявку, в якій визначається найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення, плановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про відправника вантажу і вантажоодержувача і іншу необхідну інформацію, що стосується організації перевезення. Заявка подається електронною поштою або факсом від 1-2 днів до 2 тижнів до початку навантаження і готовності вантажу до перевезення (п. 1.3. договору експедирування-1).

Плата за послуги транспортного експедирування на кожне перевезення фіксується в заявці. Взаєморозрахунки за даним договором проводяться в рублях. Загальна сума договору не може перевищувати 2 500 000 рублів (п. 4.1. договору експедирування-1).

Для виконання послуг замовник перераховує експедитору суму, зазначену в транспортній заявці, з урахуванням умов оплати, передбачених п. 4.1. договору. Сума включає в себе вартість послуг з перевезення і вартість послуг експедирування, розмір яких відбивається в двосторонньому акті (п. 4.2. договору експедирування-1).

У разі якщо сторони визначать в заявці на перевезення вантажу, що оплата повинна бути проведена після здійснення перевезення, підставою для оплати є копії рахунку-фактури, СМ, акт виконаних: робіт. Оплата здійснюється протягом (5) п'яти банківських днів з моменту направлення документів, якщо в заявці не вказано інше (п. 4.4. договору експедирування-1).

Експедитор несе відповідальність за вантаж, прийнятий до перевезення в розмірі його вартості до моменту його передачі вантажоодержувачу, зазначеному в заявці (п. 5.7. договору експедирування-1).

Цей договір вступає в силу з моменту його укладення і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині виконання сторонами зобов'язань - до повного їх виконання (п. 8.1. договору експедирування-1).

20.07.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Нордекс-Групп" та Селянським (фермерським) господарством, в особі голови Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 було підписано Заявку № 20/07/18 до договору транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, відповідно до якої: маршрут перевезення: с. Литвинець (Україна) - м. Рязань (Росія); дата і час навантаження: 20.07.2018; найменування вантажу: міцелій; вага вантажу, тип і обсяг авто, вид завантаження: Реф, 20т.; вантажовідправник/адреса навантаження, контактна особа, телефон: с. Литвинець, Черкаська обл.; пункт митного оформлення: м Черкаси; прикордонний перехід: Троєбортне - Бачівськ; пункт митного очищення: СТЗ "Р-Термінал" Адреса: Рязань, 390047, район Східний промвузол, 21; вантажоодержувач/адреса вивантаження, контактна особа, телефон: м. Рязань (Росія); сума і порядок розрахунків: безготівковий розрахунок 79000 (сімдесят дев'ять тисяч) російських рублів. Оплата згідно рахунку, в день вивантаження авто; нормативний простій: 48 годин на завантаженні / замитнення, 48 годин - на розмитненні/розвантаження; марка і номер автомобіля ПІБ водія, тел: ОСОБА_3 Вольво НОМЕР_2 / НОМЕР_3

07.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нордекс-Групп" (експедитор) та Фізичною особою-підприємцем Давиденко Володимиром Івановичем (виконавець) було укладено договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом № 07/03/18-Р (далі - договір експедирування-2).

Експедитор, діючи від свого імені і за рахунок коштів замовника, залучає третю сторону - перевізника для доставки вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. Перевізник доставляє заявлені експедитором вантажі, а експедитор оплачує послуги перевізника з коштів замовника на узгоджених нижче умовах. Організовуючи перевезення вантажів, сторони керуються цим договором, Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПВ), ООН, Женева 1956 р., Іншими нормативними документами (розділ "Предмет договору" договору експедирування-2).

Експедитор зобов'язаний надавати виконавцю оригінал або факс-копію транспортної заявки, що є невід'ємною частиною договору (не менше, ніж за 48 год. до дати завантаження) на здійснення міжнародних перевезень вантажу в довільній формі із зазначенням наступної інформації: маршрут; назва вантажу; вага і обсяг вантажу (на один автомобіль) митне оформлення; кількість автомобілів; дата і час завантаження; термін доставки; адреса завантаження; вантажовідправник; контактна особа при навантаженні і його телефон; вантажоодержувач; адреса вивантаження; контактна особа при вивантаженні і його телефон; прикордонний перехід; вартість послуг в грн., умови оплати; додаткові умови (вантаж в складі збірного - при необхідності, інше) (п. 1.1. договору експедирування-2).

Виконавець зобов'язаний нести відповідальність перед експедитором і замовником за пошкодження, втрату або крадіжку вантажу в рамках чинного законодавства України, конвенції ООН (КДПВ) (п. 2.7. договору експедирування-2).

Вартість послуг по кожному перевезенню визначається сторонами в заявці. Експедитор здійснює оплату транспортних послуг виконавцю в терміни, вказані в заявці (п. 3.1. договору експедирування-2).

Підтвердженням надання послуг з перевезення вантажу є: Акт виконаних робіт та копія CMR з відміткою вантажоодержувача (п. 3.2. договору експедирування-2).

Оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування на розрахунковий рахунок перевізника тільки після отримання оригіналу рахунку, копії CMR, оригіналу акта виконаних робіт і оригіналів інших документів, що підтверджують перевезення, з урахуванням умов п. 3.1. договору, якщо інше не зазначено в заявці (п. 3.3. договору експедирування-2).

У разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору сторони несуть матеріальну відповідальність відповідно до цього договору (п. 4.1. договору експедирування-2).

За несвоєчасну доставку вантажу виконавець виплачує експедитору штраф в розмірі 100 доларів США за кожну почату добу запізнення, а також відшкодовує завдані збитки, якщо в заявці не вказано інше (п. 4.6. договору експедирування-2).

Цей договір набирає чинності з моменту його укладення і є дійсним до 31 грудня 2019 р. (п. 7.1. договору експедирування-2).

По закінченню терміну дії договору, він пролонгується на наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не повідомила про розірвання в письмовій формі за 30 днів до закінчення дії договору (п. 7.6. договору експедирування-2).

18.07.2018 сторони підписали заявку на транспортне експедирування вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні № 18.07.18-П, відповідно до якої: маршрут перевезення: с. Литвинець (Україна) - м Рязань (Росія); дата і час навантаження: 20.07.2018; термін доставки: 23.07.2018; найменування и параметри вантажу: сировина, температурний режим строго (мінус) -7; тип і обсяг авто реф, 20т.; вантажовідправник/адреса навантаження, контактна особа: с. Литвинець, Черкаська обл.; пункт митного оформлення (замитнення): м Черкаси; прикордонний перехід: Троєбортне - Бачівськ; пункт митного оформлення (розмитнення) : СВХ "Р-Термінал" адреса: Рязань, 390047, район Східний промвузол, 21; вантажоодержувач/адреса вивантаження, конт. особа при розвантаженні: м. Рязань (Росія); сума і порядок розрахунків: безготівковий розрахунок 27 500 грн. передоплата 50% і за оригіналами документів протягом 3 днів 50%; нормативний простій: 48г - 48г; особливі умови: перевізник оформляє супутні документи: забезпечення і транзитна декларація по території Росії; марка і номер автомобіля ПІБ водія, тел: ОСОБА_3 авто volvo AE7457HC/AE7854XO.

Позивач зазначає, що 20 липня в автомобіль, що належить перевізнику, Вольво, д.н.з. НОМЕР_2, причіп НОМЕР_3, було завантажено міцелій грибів шампіньйонів у брикетах у кількості 1080 шт. Вантажоодержувачем та власником вказаного вантажу є Селянське (фермерське) господарство. Вантаж було перевезено згідно міжнародної вантажної накладної А № 558039 та видано одержувачу 26.07.2018 (замість 23.07.2018). Таким чином, затримка з доставкою склала 3 дні.

Позивач стверджує, що у зв'язку з тим, що перевізник не дотримався температурного режиму під час перевезення вантажу, температура брикетів при розвантаженні складала від 29 до 42 градусів, про що фермерським господарством було складено 26.07.2018 Акт про виявлення неякісного товару у кількості 1024 брикети, або 94,8 % від усього вантажу.

30.07.2018 ушкоджені брикети було утилізовано, про що фермерським господарством було складено Акт утилізації неякісної продукції.

У зв'язку з ушкодженням вантажу Фермерське господарство направило заявнику претензію від 31.07.2018, в якій було вказано, що вартість ушкодженого товару складає 1638,4 євро, вартість перевезення 79000 рублів, митні витрати складають 43656,52 рублів, 15000 рублів було сплачено митному брокеру, 5000 рублів було сплачено за послуги складу тимчасового зберігання.

Крім претензії на адресу заявника фермерське господарство направило акт про виявлення неякісного товару, акт утилізації, копію листа № 27 від постачальника міцелію ТОВ «Пономар» про необхідність утилізації товару, копію митної декларації форма МД 2, копію фітосанітарного сертифіката, копію сертифіката компосту, копію рахунку постачальника компосту, копію додатку до контракту, копію вагової специфікації, документ про оплату послуг митного брокера, документи про оплату послуг складу тимчасового зберігання, копію договору про надання послуг тимчасового зберігання, докази сплати митного збору, копію декларації на товари, копію договору про надання митних послуг.

03.08.2018 заявник направив перевізнику претензію вих. № 2 з викладенням обставин завдання шкоди вантажу та з вимогою відшкодувати завдані збитки.

У відповідь на вказану претензію перевізник листом від 20.08.2018 просив надати докази фактичного перерахування відправнику або одержувачу вантажу грошових сум за затримку в перевезенні і псуванні вантажу; розрахунок за кожним видом спричиненої шкоди у національній валюті України із зазначенням валютного курсу на конкретну дату розрахунку.

Заявник стверджує, що 12.09.2018 на електронну адресу перевізника було направлено рахунок для відшкодування шкоди та сплати штрафу за 2 доби запізнення на загальну суму 82 161 грн. та повторну претензію. 04.01.2019 заявник направив на адресу перевізника усі необхідні документи та повторну претензію від 02.01.2019 з вимогою відшкодувати вартість ушкодженого вантажу і витрати на митне оформлення та зберігання ушкодженого вантажу. Відправлення, за даними сайту «Укрпошти», прибуло до обслуговуючого відділення 08.01.2019, але від отримання його перевізник ухилився. Лист було повернуто поштою на адресу заявника в зв'язку із закінченням терміну зберігання. Станом на 15.02.2019 боржник не вжив жодних заходів для врегулювання спірних питань та не відшкодував завдані ним збитки.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд зазначає, що Акт про виявлення неякісного товару 26.07.2018 та Акт утилізації неякісної продукції від 30.07.2018, які були складені Селянським (фермерським) господарством одноособово не є належними, достовірними та достатніми доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України, які підтверджують факт псування товару з причини несправності транспортного засобу, яким користувався боржник для виконання перевезення, чи з інших причин, які обумовлюють покладання відповідальності за псування товару на перевізника.

Господарський суд наголошує, що двосторонній Акт про виявлення неякісного товару складений за участю представника експедитора або за участю представника відповідної галузевої інспекції за якістю продукції в матеріалах справи відсутній.

Докази проведення Селянським (фермерським) господарством експертизи щодо перевірки якості товару чи з'ясування причин його псування експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Тобто, Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог. Відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, судом встановлено, що заявником не надано належних, достовірних та достатніх доказів, які б свідчили про те, що перевізником було доставлено одержувачу неякісний товар, а тим паче, що псування спірного товару сталося саме в процесі перевезення. Враховуючи зазначене, господарський суд приходить до висновку, що заява оформлена з порушенням вимог, встановлених п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд зазначає, що оскільки в матеріалах справи відсутній двосторонній Акт про виявлення неякісного товару складений за участю представника експедитора або за участю представника відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, то у суду відсутня можливість встановити факт доставки одержувачу неякісного товару та підтвердити факт псування товару під час перевезення, у зв'язку із чим із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги позивача до відповідача.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, за яким звернувся заявник.

Згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нордекс-Групп" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Давиденко Володимира Івановича грошової заборгованості за договором транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом № 07/03/18-Р від 07.03.2018 у розмірі 85 547,94 грн., з яких: 72 633,64 грн. - вартість ушкодженого вантажу та допоміжних витрат, 4 739,90 грн. - винагорода експедитора, 8 174,40 грн. - штраф за затримку доставки вантажу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.02.2019 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.02.2019.

Суддя І.В. Мілєва