УХВАЛА

25 лютого 2019 року Справа № 7/247

Розглянувши заяву №48862 від 08.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача у справі №7/247

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції, м.Луганськ

до Фізичної особи-підприємця Фатєєва Костянтина Васильовича, м.Рубіжне Луганської області

про стягнення 320600 грн 37 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія": Іванісов Є.М., адвокат, представник за довіреністю №869 від 24.04.2018;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

14.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою №48862 від 08.02.2019 про заміну стягувача у справі №7/247.

Заява обґрунтована тим, що у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції знаходиться на виконанні наказ Господарського суду Луганської області №7/247 від 11.01.2010 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фатєєва Костянтина Васильовича на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором №010/42-02/604 від 18.07.2007 у сумі 287461 грн 75 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 25329 грн 74 коп., пені в сумі 3383 грн 40 коп., державного мита у сумі 3191 грн 45 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 234 грн 93 коп.

23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" укладено договір фаткорингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/04-02/604 від 18.07.2007, укладеним між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та Фізичною особою-підприємцем Фатєєвим Костянтином Васильовичем перейшло до ПАТ "Вектор Банк".

23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/04-02/604 від 18.07.2007 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Ухвалою від 18.02.2019 господарським судом з власної ініціативи відновлено втрачену справу №7/247 у такій частині:

- ухвала Господарського суду Луганської області від 13.10.2009;

- рішення Господарського суду Луганської області від 11.01.2010;

- ухвала Господарського суду Луганської області від 26.07.2012.

Ухвалою господарського суду від 18.02.2019 відкрито провадження за заявою №48862 від 08.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача у справі №7/247 та розгляд справи призначено на 25.02.2019.

У судове засідання 25.02.2019 представники сторін не прибули.

Розглянувши заяву №48862 від 08.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача у справі №7/247 суд дійшов наступного.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги) (далі - договір 1), за яким право грошової вимоги за кредитним договором №010/42-02/604 від 18.07.2007, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Фізичною особою - підприємцем Фатєєвим Костянтином Васильовичем, перейшло до Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк".

23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги) (далі - договір 2), за яким право грошової вимоги за кредитним договором №010/42-02/604 від 18.07.2007 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

В розділі 1 "Визначення термінів та тлумачення" договорів сторони визначили, що дата відступлення прав вимоги - дата підписання клієнтом і фактором Реєстру відступлених прав вимоги, яке здійснюється після отримання клієнтом всієї загальної суми фінансування. Акт прийому-передачі - письмовий документ, який складається спільно клієнтом та фактором за формою, наведеною у додатку №3 до договору, та підтверджує передачу клієнтом фактору документації відповідно до умов цього договору.

Згідно з п.2.1 договорів, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов'язується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові права вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 2.2 договорів, загальний розмір прав вимоги визначений в реєстрі кредитних операцій до відступлення на дату укладання договору. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлення прав вимоги. Відступлення фактору зазначених в реєстрі кредитних операцій до відступлення (Додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги за умовами виконання фактором умов по оплаті згідно з п.3.1 договору та з моменту підписання сторонами реєстру відступлення прав вимоги (форма згідно Додатку №2 до договору) сторони погодили, що реєстр відступлення прав вимоги підписується сторонами не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з дати підписання договору та реєстру кредитних операцій до відступлення.

У п.3.1 договорів сторони зазначили, що фактор зобов'язаний в рахунок відступлення прав вимоги за кредитними договорами протягом 3 (трьох) робочих днів з дати укладання цього договору сплатити клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Згідно з пп.4.1 п.4 договорів після підписання сторонами реєстру відступлених прав вимоги, в день такого підписання, клієнт передає, а фактор зобов'язаний прийняти документацію, про що сторонами складається акт приймання - передачі за формою, наведеною у додатку №3 до договору. Приймання - передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою клієнта: м.Київ, вул.Лєскова, б.9. Передача документації щодо договорів забезпечення і поручителів, здійснюється сторонами в день укладення договорів відступлення прав вимоги за договорами забезпечення відповідно до умов, погоджених сторонами в таких договорах.

Згідно зі ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу, відповідно до ч.1 ст.1078 Цивільного кодексу України, може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" є надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення).

Пунктами 2.1, 2.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", затвердженого загальними зборами учасників Товариства (протокол №75 від 08.09.2015) визначено, що Товариство створено з метою отримання прибутку шляхом здійснення фінансових послуг, визначених чинним законодавством України. Предметом діяльності Товариства є, зокрема, факторинг.

Відповідно до ч.1 ст.1083 Цивільного кодексу України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Пунктом 2.13 договору 1 передбачене право фактора здійснювати наступне відступлення прав вимоги на користь третіх осіб за будь-яку ціну.

Згідно з ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судом враховується, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредитору та відбувається на підставі укладеного ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Суд звертає увагу заявника, що згідно умов договорів факторингу, дата відступлення права вимоги є дата підписання клієнтом і фактором Реєстру відступлених прав вимоги.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до заяви надані копії вказаних договорів відступлення прав вимоги, витяги з Реєстру відступлених прав вимоги, в яких не міститься відповідної дати.

Суд зауважує, що заявником до матеріалів заяви не додано всіх додатків до договорів відступлення права вимоги, зокрема до договору 1 не надано: підписаного між ПАТ "Райффазейн Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" акту приймання - передачі документації за формою згідно з додатком №3 до договору; підтвердження проведення ПАТ "Вектор Банк" оплати згідно з п.3.1 договору; до договору 2 не надано: підписаного між ПАТ "Вектор Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" акту приймання - передачі документації за формою згідно з додатком №3 до договору; підтвердження проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" оплати згідно з п.3.1 договору.

Доказами, відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявник всупереч приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України не довів суду безспірний факт переходу права вимоги від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ПАТ "Вектор Банк" за договором відступлення прав вимоги б/н від 23.08.2016 та від ПАТ "Вектор Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" б/н від 23.08.2016, а відтак не довів наявність підстав для заміни сторони її правонаступником.

Отже, суд дійшов висновку, що заява №48862 від 08.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони - Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул.Лєскова, б.9, м.Київ, 01011, ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (вул.Авіаконструкторова Ігоря Сікорського, б.8, м.Київ, 04112, ) у справі №7/247 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фатєєва Костянтина Васильовича заборгованості за кредитним договором №010/04-02/604 від 18.07.2007 у сумі 287461 грн 75 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 25329 грн 74 коп., пені в сумі 3383 грн 40 коп., державного мита у сумі 3191 грн 45 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 234 грн 93 коп., задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви №48862 від 08.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 25.02.2019 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С.В. Вінніков