Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. Справа № 906/927/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача та третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Заріччя"

до ОСОБА_2 районної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні відповідача Державного підприємства "Івано-Франківський військовий

ліспромкомбінат"

про визнання недійсним розпорядження №7 від 06.01.05

Позивач просить суд визнати недійсним розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Житомирської області №7 від 06 січня 2005 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж і виготовленню державного акта на право постійного користування земельною ділянкою Шепетівському військовому лісгоспу МО України (ДП МО України "Івано-Франківський ліспромкомбінат") на території Новогуйвинської селищної та Зарічанської сільської рад" в частині площ куди увійшла земельна ділянка, необхідна для обслуговування бази відпочинку, яка належить ТОВ Перлина Заріччя, загальною площею 7,555 га.

24.01.19 позивач уточнив вимоги конкретизувавши обєкт та місце знаходження земельної ділянки, цілісний майновий комплекс - база відпочинку «Перлина» за адресою Житомирська обл., Житомирський р-н, с/р Зарічанська, Зарічанський військовий лісгосп, квартал 4, виділ 9.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що вказана земельна ділянка на виконання Директиви Міністерства оборони СРСР №147/13/28347 від 18.06.77 Зарічанське лісництво спільно з ОСОБА_2 КЕЧ району за Актом приймання-передачі передали ОСОБА_2 льонокомбінату земельну ділянку у постійне користування для будівництва піонерського табору. Позивач набув набувши право власності на майновий комплекс набув права користування вказаною земельною ділянкою.

У судовому засіданні 31.01.19 оголошувалась перерва до 11.02.19.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та третя особа своїх представників в судове засідання не направили, про причину неявки суд не повідомили, про день розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення кореспонденції.

21.11.18 від ОСОБА_2 районної державної адміністрації надійшло клопотання №18-4/1886 від 20.11.18, в якому відповідач не заперечує з приводу заявлених позовних вимог, вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу у відсутності її представника (а.с.108).

Повне рішення складено з порушенням визначеного законом десятиденного строку в звязку з перебуванням судді на лікарняному.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В листі начальника КЕУ ПрикВО №37/8/477 від 20.07.77, який адресований Начальнику ОСОБА_2 КЕЧ району зазначено, що заступник Міністра оборони СРСР директивою №147/13/28347 від 18.06.77 дозволив передати ОСОБА_2 облвиконкому земельну ділянку площею 7,4 га. (а.с.49)

ОСОБА_2 обласної ради депутатів трудящих №11/1582 від 29.07.77 з посиланням на вказаний лист начальника КЕУ доручено ОСОБА_2 райвиконкому провести обстеження земельної ділянки з метою передачі для будівництва баз відпочинку. (а.с. 50)

Листом начальника ОСОБА_2 КЕЧ району на адресу начальника КЕУ ПрикВО з посиланням на вищевказаний лист №37/8/477 констатується необхідність додаткового виділення 0,26га під підїзду дорогу. (а.с.51)

Відповідно до акту, який складений 11.11.80 представниками Зарічанського військового лісництва, ОСОБА_2 КЕЧ району, ОСОБА_2 міськвиконкому, ОСОБА_2 льонокомбінату останньому передано в постійне користування земельна ділянка для будівництва піонерського табору. (а.с.59)

На вказаній земельній ділянці в подальшому збудовано базу відпочинку під назвою «Перлина», яка зареєстрована на праві державної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №22296564 від 26.03.09 (а.с.66)

15.05.2009 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перлина Заріччя" (позивач у справі) було укладено договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна, що підлягає приватизації шляхом викупу, за умовами якого ТОВ "Перлина Заріччя" було придбано у власність індивідуально визначене майно - групу інвентарних об'єктів колишньої бази відпочинку "Перлина", що не увійшла до статутного фонду ВАТ "Льонотекс" (правонаступник ОСОБА_2 льонокомбінату), у складі окремих будівель з визначеними щодо кожної площами за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, с/р Зарічанська, Зарічанський військовий лісгосп, квартал 4, виділ 9 (а.с.14).

У пункті 1.1. договору купівлі-продажу зазначено, що об'єкт приватизації знаходиться на земельній ділянці площею 75550 кв.м., яка огороджена металевою огорожею.

21.07.2010 року між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Житомирської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перлина Заріччя" ( орендар) укладено договір оренди вказаної земельної ділянки.

За умовами пункту 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,5550 га, кадастровий номер :01:000:0220.

Разом з тим судом встановлено, що 06.01.05 Житомисрькою районною державною адміністрацією було видано розпорядження №7, яким серед іншого вирішено: затвердити технічну документацію із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки на території Зарічанської сільської ради площею 491,1265га (а.с.12)

На підставі вказаного розпорядження 10.10.05 Державному підприємству Івано-Франківський ліспромкомбінат МО України видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 491,1265 га на території Зарічанської сільської ради для ведення лісового господарства (а.с.13)

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.12.16 у справі №906/602/16 за позовом прокурора до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Заріччя" за участю третіх осіб Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" Міністерства оборони України та Міністерства оборони України встановлено, що земельна ділянка площею 7,5550 га з кадастровим номером - :01:000:0220, що розташована на території Зарічанської сільської ради, яка передана в оренду ТОВ "Перлина Заріччя" накладається на земельну ділянку, що відповідно до вищевказаного Державного акта на право постійного користування земельною передана у постійне користування ДП "Івано-Франківський військоий ліспромкомбінат" Мінінстерства оборони України.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказаним рішенням суду визнано недійсний вказаний договір оренди від 21.07.10.

Норми ст. 120 Земельного кодексу України закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином, придбавши нерухоме майно позивач набув права не лише на комплекс споруд , але і на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Однак склалися обставини, за яких позивач ставши власником нерухомого майна не може реалізувати право на земельну ділянку, оскільки спірним рішенням райдержадміністрації ділянка під майном була передана в користування іншій особі до того, як позивач став власником. Тобто формально спірне рішення райдержадміністрації на момент його винесення порушувало право попереднього власника майна, однак не позивача.

За таких обставин суд вважає, що набувши право власності на нерухоме майно став правонаступником прав щодо цього майна, які мав попередній власник, в тому числі і права, яке передбачене статтею 120 Земельного кодексу України, тобто права на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування цього майна.

Отже спірне рішення з моменту набуття позивачем права власності порушує право позивача на користування земельною ділянкою, яке передбачене статтею 120 ЗК України, та підлягає захисту шляхом визнання частково недійсним спірного розпорядження в частині, яка стосується земельної ділянки площею 7,5550га, яка на день ухвалення цього судового рішення має кадастровий номер :01:000:0220, на якій знаходиться належний на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Перлина Заріччя" цілісний майновий комплекс база відпочинку за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, с/р Зарічанська, Зарічанський військовий лісгосп, квартал 4, виділ 9.

Іншого способу захисту прав позивача при наявних обставинах не передбачено.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За приписами статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу, державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати частково недійсним Розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Житомирської області №7 від 06.01.2005 в частині, яка стосується земельної ділянки площею 7,5550га, яка на день ухвалення цього судового рішення має кадастровий номер :01:000:0220, на якій знаходиться належний на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Перлина Заріччя" цілісний майновий комплекс база відпочинку за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, с/р Зарічанська, Зарічанський військовий лісгосп, квартал 4, виділ 9.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.02.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)

4- третій особі (рек. з повідом.)