УХВАЛА

25 лютого 2019 року м. Харків Справа № 4/41

Суддя Господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №49007 від 18.02.2019 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №4/41

за позовом Акціонерного комерційного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ

до відповідача-1 Фізичної особи - підприємця Торосяна Арташеса Гукасовича, м.Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача-2 Фізичної особи - підприємця Морозової Інни Анатоліївни, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 825096 грн. 92 коп.

без виклику представників сторін

в с т а н о в и в:

До Господарського суду Луганської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з заявою №49007 від 18.02.2019, в якій просить суд замінити стягувача у справі №4/41 - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Дана заява обґрунтована тим, Господарським судом Луганської області 06.04.2009 прийнято рішення по справі №4/41 за позовом Акціонерного комерційного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до Фізичної особи - підприємця Торосяна Арташеса Гукасовича і Фізичної особи - підприємця Морозової Інни Анатоліївни про стягнення солідарно суми боргу за кредитним договором №010/11-49/112/Г/1 від 13.08.2007. Відповідно до вказаного рішення позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом в сумі 786250,03 грн., заборгованість за процентами в сумі 68403,44 грн., пеню за кредитом в сумі 3465,38 грн., пеню за процентами в сумі 4204,69 грн. витрати по сплаті державного мита в сумі 8623,24 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/11-49/112/Г/1 від 13.08.2007, укладеним між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ФОП Торосян Арташесом Гукасовичем, перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк».

Також, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/11-49/112/Г/1 від 13.08.2007 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Враховуючи викладене, заявник просить суд замінити стягувача у справі №4/41 - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.02.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Господарського суду Луганської області від 06.04.2009 у справі №4/41 позов Акціонерного комерційного товариства «Райффайзен Банк Аваль « в особі Луганської обласної дирекції до Фізичної особи - підприємця Торосяна Арташеса Гукасовича та Фізичної особи - підприємця Морозової Інни Анатоліївни про стягнення 825096 грн. 92 коп. задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Фізичної особи - підприємця Торосяна Арташеса Гукасовича та Фізичної особи - підприємця Морозової Інни Анатоліївни на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції заборгованість за кредитом в сумі 786 250грн. 03 коп.; заборгованість за процентами в сумі 68403 грн. 44 коп., пені за кредитом в сумі 3465 грн. 38 коп., пені за процентами в сумі 4204 грн. 69 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі в сумі 8623 грн. 24 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Луганської області видано наказ від 20.04.2009 №4/41.

04.10.2017 до Господарського суду Луганської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з заявою №30755 від 20.09.2017, в якій просило замінити правонаступником стягувача у справі №4/41.

Згідно довідки Господарського суду Луганської області №160 від 04.10.2017 справа №4/41, в межах якої підлягала розгляду вказана заява, вважається втраченою, що зафіксовано Актом робочої групи з перевірки наявності та стану судових справ, управлінської документації господарського суду Луганської області № 1 від 03.04.2015 «Про перевірку наявності та стану судових справ» внаслідок настання обставин непереборної сили - проведенням антитерористичної операції.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.10.2017 відновлено втрачену справу №4/41 в такій частині:

- ухвала Господарського суду Луганської області від 18.02.2009 про порушення провадження у справі №4/41;

- ухвала Господарського суду Луганської області №4/41 від 05.03.2009;

- рішення Господарського суду Луганської області №4/41 від 06.04.2009;

- супровідний лист від 27.04.2009 про направлення наказу Господарського суду Луганської області №4/41 від 27.04.2009.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.10.2017 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №30755 від 20.09.2017 про заміну сторони у справі №4/41 було відмовлено.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» повторно зверталось до Господарського суду Луганської області з аналогічними заявами (№33176 від 27.10.2017, №38956 від 01.03.2018, №40072 від 29.03.2018, №41359 від 08.05.2018, №42545 від 21.06.2018, №43164 від 03.08.2018).

Ухвалами Господарського суду Луганської області від 16.11.2017, від 16.03.2018, від 19.04.2018, від 30.05.2018, від 12.07.2018, від 06.09.2018 в задоволенні вищевказаних заяв було відмовлено, оскільки заявником всупереч приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено наявності підстав для заміни стягувача у даній справі правонаступником.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 у справі 4/41 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Господарського суду Луганської області від 06.09.2018 у справі № 4/41 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Луганської області від 06.09.2018 у справі №4/41 залишено без змін.

25.02.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надійшла заява №49007 від 18.02.2019 про заміну сторони у справі №4/41, в якій заявник також просить суд замінити стягувача у справі №4/41 - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Оцінивши матеріали заяви у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 334 Господарського процесуального кодексу України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» №1401-III від 02.06.2016 розділ XV Перехідні положення Конституції України доповнено пункт 161 підпунктом 11, яким передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та 1312 Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Отже, з 01.01.2019 представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» має здійснюватися адвокатом.

При цьому підписання та/або подання будь-якої заяви у справі є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Статею 1312 Конституції України, з урахуванням змін внесених Законом України№1401-III від 02.06.2016,передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Проте, в даному випадку, з огляду на приписи ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи ціну позову, справа №4/41 про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 825096 грн. 92 коп. не може бути віднесена до малозначних справ.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала відповідну заяву, є виключно довіреність або ордер.

За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.

Позиції щодо того, що за відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину, дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 18.06.2018 у справі № 910/15163/17.

Відтак, судом встановлено, що на підтвердження повноважень представника Кучеренко А.О. до заяви долучена довіреність №981 від 21.12018.

Докази отримання Кучеренко А.О. свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю до заяви не додані.

З огляду на вищенаведене, враховуючи дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія довіра та гарантія» до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - 18.02.2019, а також те, що довіреність №981 від 21.12.2018, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія довіра та гарантія» Кучеренко А.О. не містить інформації, що остання має статус адвоката, вказана заява подана та підписана не уповноваженою на те особою.

Частиною 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні №49007 від 18.02.2019, підлягає поверненню без розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Повернути без розгляду Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заяву від 18.02.2019 №49007 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Додаток: заява від 18.02.2019 №49007 на 2 аркушах, в тому числі додані до неї документи на 32 аркушах (всього на 42 аркушах).

Ухвала, відповідно до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано - 26 лютого 2019 року.

Суддя Є.А. Лісовицький