ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"18" лютого 2019 р.          Cправа № 902/56/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Тварковського А.А., розглянувши матеріали

за позовом: приватного сільськогосподарського підприємства "Війтівське" (вул. Леніна, 120, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька область, 24412)

до: фермерського господарства "Новосулківське" (вул. Вишневе, 2, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька область, 24412)

про стягнення 2 153 766 грн 35 коп.,

В С Т А Н О В И В :

28.01.2019 р. на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява приватного сільськогосподарського підприємства "Війтівське" до фермерського господарства "Новосулківське" про стягнення вартості безпідставно набутого майна у розмірі 2 153 766 грн 35 коп.

Ухвалою суду від 29.01.2019 р. матеріали позовної заяви приватного сільськогосподарського підприємства "Війтівське" б/н та від 23.01.2019 р. (вх. № 54/19 від 28.01.2019 р.) залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України із встановленням позивачу 7-денного строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання до суду: 1) належним чином засвідчених документів доданих до позовної заяви відповідно до чинного законодавства; 2) письмових відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору; 3) відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 4) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 5) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи; 5) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав відповідно до вимог ГПК України; 6) доказів сплати судового збору 7) доказів надіслання копії позовної заяви з усіма додатками до неї іншим учасникам справи (лист з описом вкладення).

Крім того, в ухвалі від 29.01.2019 р. попереджено позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

14.02.2019 р. на адресу суду від приватного сільськогосподарського підприємства "Війтівське" надійшла позовна заява б/н від 26.12.2018 р. (вх. № 02.1-34/1297/19 від 14.02.2019 р.) з додатками, в якій останній просить суд: 1) позовну заяву прийняти до провадження; 2) позовну заяву задовольнити; 3) стягнути з фермерського господарства "Новосулківське" на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Війтівське" вартість безпідставно набутого майна у розмірі 243 154 грн 00 коп.; 4) покласти всі судові витрати на відповідача стягнувши їх на користь позивача, зокрема, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 524 грн 00 коп.

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н та від 23.01.2019 р. (вх. № 54/19 від 28.01.2019 р.) та додані до неї документи, а також позовну заяву б/н від 07.02.2019 р. (вх. № 02.1-34/1297/19 від 14.02.2019 р.) надіслану позивачем в якості заяви про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви приватного сільськогосподарського підприємства "Війтівське" з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 3 ст. 4 ГПК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 41 ГПК України визначено склад учасників справи, якими згідно із ч. 1 вказаної статті у справах позовного провадження є сторони та треті особи.

Частинами 1, 2, 3 ст. 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно із ч. 1 ст. 176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження суд постановляє ухвалу, в якій зазначається найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб) (п. 2 ч. 2 ст. 176 ГПК України).

Системний аналіз наведених норм свідчить, що особи набувають статусу учасників справи лише після відкриття провадження у справі.

Права та обов'язки учасників справи (сторін та третіх осіб) визначено статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Статтею 46 ГПК України встановлено, що, крім прав та обов'язків, визначених статтею 42 цього Кодексу, позивач вправі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п. 2 ч. 1 вказаної статті).

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 46 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 46 ГПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Зі змісту вказаної статті в розрізі наведено вище слідує, що право у позивача на зміну предмету позову (зменшення позовних вимог) в силу приписів ст. 46 ГПК України виникає після набуття ним статусу учасника справи, яким є момент відкриття провадження у справі.

Тобто статус позивача як особи, яка звернулась з позовом до суду за захистом своїх прав, та особи, за наслідком звернення якої з позовом до суду відкрито провадження у справі, а відтак і набуто статусу учасника справи у процесуальному аспекті, є різними за обсягом та характером приналежних останньому прав та обов'язків. При цьому правами та обов'язками визначеними ст. 46 ГПК України, до яких належить в даному випадку зміна предмету позову (зменшення позовних вимог), наділені лише учасники справи.

Як вбачається зі змісту надісланої позивачем в якості усунення недоліків позовної заяви б/н від 26.12.2018 р. (вх. № 02.1-34/1297/19 від 14.02.2019 р.) ПП "Війтівське" на виконання вимог ухвали суду від 29.01.2019 р. надано відомості щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, підтверджено, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, долучено частину засвідчених документів доданих до позовної заяви та докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, у вказаній заяві ПП "Війтівське" вказано, що у зв'язку з тяжким фінансовим станом ним змінено позовні вимоги та зазначено вимоги відносно майна "Війтівське", яке виділено під кредиторську заборгованість: корівник ферми № 1 вартістю 215 873 грн та будинок тваринника ферми № 1 вартістю 27 281 грн. Всього на суму 243 154 грн.

Посилаючись на вказане, позивач у прохальній частині поданої в якості усунення недоліків позовної заяви б/н від 26.12.2018 р. (вх. № 02.1-34/1297/19 від 14.02.2019 р.) просить стягнути з фермерського господарства "Новосулківське" на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Війтівське" вартість безпідставно набутого майна у розмірі 243 154 грн 00 коп.

Проте, позивачем не було виконано вимог ухвали суду від 29.01.2019 р. щодо надання до суду: 1) усього переліку належним чином засвідчених документів доданих до позовної заяви відповідно до чинного законодавства; 2) письмових відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 3) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 4) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи; 5) доказів сплати судового збору (доплати 28 782 грн 49 коп.).

Такими чином, замість належного виправлення виявлених недоліків позивач змінив позовні вимоги, хоча такі дії на стадії залишення позовної заяви без руху нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачені, позаяк виходячи зі змісту ст. 46 ГПК України прийняття відповідної заяви, зокрема про зміну предмету позову (зменшення позовних вимог), можливе лише за умови відкриття провадження у справі.

В даному випадку, подана позивачем позовна заява фактично є відмінною від позовної заяви б/н та від 23.01.2019 р. (вх. № 54/19 від 28.01.2019 р.), на усунення недоліків якої заявнику було надано час.

Фактично подана позивачем уточнена позовна заява б/н від 07.02.2019 р. (вх. № 02.1-34/1297/19 від 14.02.2019 р.) є самостійним позовом, з яким останній не позбавлений права звернутися до господарського суду в загальному порядку.

Залишення позовної заяви без руху на підставі ухвали суду від 29.01.2019 р. передбачає усунення недоліків саме позовної заяви б/н від 23.01.2019 р. (вх. № 54/19 від 28.01.2019 р.), яка надійшла до суду 28.01.2019 р. та не передбачає можливості зміни (зменшення) позовних вимог.

Відтак, в позовних матеріалах відсутні належні та в повному обсязі докази виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 29.01.2019 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 6 ст. 174 ПК України).

Такими чином, приписами статті 174 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Разом з тим ч. 4 ст. 174 ГПК України визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у вигляді повернення позовної заяви без розгляду.

У рішенні від 30.05.2013 р. "Наталія Михайленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі" у пункті 60 констатував, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд зазначає, що чіткі та передбачувані вимоги статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, відповідають гарантованому принципу доступу до правосуддя.

Отже, доступ до правосуддя в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

В даному випадку ПСП "Війтівське" чітко визначеного процесуальним законом алгоритму дій, які мав вчинити позивач, недотримано, що є підставою для повернення позовної заяви останнього без розгляду на підставі ст. 174 ГПК України.

При цьому за приписами ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Повертаючи позовну заяву, за відсутності відповідного клопотання позивача, суд не вирішує питання щодо повернення йому судового збору відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 4, 45, 46, 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву приватного сільськогосподарського підприємства "Війтівське" б/н від 23.01.2019 р. (вх. № 54/19 від 28.01.2019 р.) повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви б/н та від 23.01.2019 р. (вх. № 54/19 від 28.01.2019 р.), позовної заяви б/н від 07.02.2019 р. (вх. № 02.1-34/1297/19 від 14.02.2019 р.) та платіжного доручення № 1 від 26.12.2018 р. долучити до примірника ухвали суду, який залишається у суді.

3. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п.6 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві (заявнику) може бути оскаржено окремо від рішення суду до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (позивачу разом з матеріалами позовної заяви).

Дата складання повного тексту ухвали 19.02.2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи

2, 3 - позивачу - вул. Леніна, 120, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька область, 24412; вул. Чайковського, 6, кв. 12, м. Бершадь, Бершадський район, Вінницька область, 24402 (для листування);

4 - відповідачу - вул. Вишневе, 2, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька область, 24412.