ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" лютого 2019 р.           м. Київ            Справа № 911/528/19

Суддя Чонгова С.І., розглянувши заяву Державного підприємства «Чайка» про забезпечення позову

За позовом Державного підприємства «Чайка»

до Споживчого товариства «Своє молоко»

про стягнення 481505,80грн за договором закупівлі молока №01/04 від 01.04.2017

Встановив:

Державне підприємство «Чайка» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Споживчого товариства «Своє молоко» про стягнення 481505,80грн.

Разом з позовною заявою позивачем 25.02.2019 до господарського суду Київської області подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на відкритих в банківських установах рахунках, які належать Споживчому товариству «Своє молоко» (08400, Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Шкільна, буд. 45, р/р 7870 в Київське ГРУ «Приватбанк» м. Київ МФО 321842, ), з метою забезпечення позову Державного підприємства «Чайка» (, 08330, Київська область, Бориспільський район, с. Дударків, вул. Гоголя, 62-А, р/р 7404 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313) про стягнення заборгованості за договором, у розмірі 481505,80грн.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що відповідачем порушено передбачені договором та чинним законодавством право позивача на отримання коштів за поставлену продукцію, окрім того, позивач посилається на те, що з кожним днем неповернення відповідачем заборгованості, вказані кошти знецінюються внаслідок інфляційних процесів та девальвації гривні. Зазначає, що у СТ «Своє молоко» наявний податковий борг у розмірі 59245,11грн, а також існує заборгованість перед іншим підприємством (ТОВ «Імпера Трейд») у розмірі 168403,58грн (рішення господарського суду Київської області від 04.10.2018 у справі №911/1500/18). В разі неповернення заборгованості за договором у позивача виникне заборгованість перед іншими контрагентами позивача, що негативно вплине на ділову репутацію підприємства та стан фінансово-господарської діяльності. Позивач посилається на те, що в разі задоволення судом позову у даній справі, невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, оскільки повернення стягнутих коштів є складним, тривалим процесом, протягом якого вказані кошти, за існуючих в державі умов, знеціняться.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву суд встановив наступне.

Згідно ст.ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому в абз. 3 п. 1 вказаної постанови зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заявником не доведено суду обставини та не надано документів на підтвердження подальшого утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову. Забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій відповідачів у майбутньому. Наявність інших судових рішень про стягнення з відповідача боргів або наявність його боргів перед іншими кредиторами не може вважатися підставою, яка у подальшому у разі задоволення позову утруднить виконання рішення або зробить його виконання неможливим. Посилання позивача на знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та девальвації гривні не є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Враховуючи викладені обставини суд вважає що, підстав для задоволення поданої заяви не має.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, ст. 136, ст. 137, ч. 6 ст.140, ст. 234 ГПК України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству «Чайка» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 26.02.2019.

Суддя                                 С.І. Чонгова