ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"18" лютого 2019 р.          Cправа № 902/110/19

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Стронці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Стронці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

про стягнення 2 538 415,60 грн. за договорами про надання поворотної фінансової допомоги

В С Т А Н О В И В :

14.02.2019 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 14.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про стягнення 2 538 415,60 грн, з яких:

- 900 000,00 грн. - заборгованість за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 9 від 26.04.2016;

- 1 000 000,00 грн - заборгованість за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 11 від 27.04.2016;

- 279 000,00 грн - заборгованість за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 13 від 05.05.2016;

- 87040,60 грн - три проценти річних від простроченої суми;

- 272 375,00 грн. - інфляційні нарахування.

Дослідивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, в ній об’єднано вимоги про стягнення заборгованості за Договорами про надання поворотної фінансової допомоги № 9 від 26.04.2016, № 11 від 27.04.2016, № 13 від 05.05.2016.

Кожен з цих договорів має свою правову природу та потребує дослідження судом як на предмет існування цього договору так і умов його виконання.

Наявність зв'язку між собою зазначених вимог підставою виникнення або поданими доказами не вбачається, а тому сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін і суттєво утруднить вирішення спору. Отже, позивач об'єднав позовні вимоги з порушенням правил їх об'єднання.

Таким чином за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремі спори між тими ж сторонами.

Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачем договорів необхідним є з'ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли з кожного договору, з'ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, судом має бути надана правова оцінка договорам з точки зору їх правової природи, настання строку виконання зобов'язання, і в свою чергу при вирішенні вимог, що виникли з різних договорів, суд має надати оцінку укладеним між позивачем та відповідачем договорам, визначити строк їх дії, встановити чи є обставини на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем своїх зобов'язань підставою вважати їх такими, що виникли при виконанні вказаних договорів. Заявлені позивачем вимоги не пов'язані підставою їх виникнення (виникли з різних договорів) та не пов'язані поданими доказами, оскільки документи, що підтверджують виконання договорів є різними (докази не пов'язані), а відтак ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не може бути застосована.

Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Таким чином, всупереч вимоги ст. 173 ГПК України, фактично, позивач об'єднав в одній позовній заяві три окремих позови, які не пов'язані поданими доказами. Даний факт суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів.

Отже, господарський суд дійшов висновку про те, що сумісний розгляд позовних вимог, що ґрунтуються на 3 окремих договорах, які не пов'язані між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах строку, визначеного Господарським процесуальним кодексом України. На вказані порушення судом було наголошено в ухвалі про повернення позовної заяви від 04.02.2019 № 902/64/19.

Крім того суд звертає увагу позивача на положення п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, відповідно до якого, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Нормативно-правовим актом, який регулює порядок та розмір сплати судового збору за подання позовних заяв до господарського суду, є Закон України "Про судовий збір".

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовних заяв немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921,00 грн.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу майнового характеру про стягнення 2 538 415,60 грн.

Таким чином, виходячи з викладеного вище, позивач при зверненні з даною заявою до суду, повинен був сплачувати судовий збір в розмірі 38 076,23 грн.

Проте, позовні матеріали не містять доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі з позовної заяви № б/н від 14.02.2019.

З огляду на вищевикладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" № б/н від 14.02.2019 підлягає поверненню заявнику.

Згідно із ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись п.2 ч. 5 ст.174, ст.ст.232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву № б/н. від 14.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля І" на 6 аркушах разом з матеріалами на 35 аркушах повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (позивачу з матеріалами позовної заяви ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 18.02.2019р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Стронці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

3 - відповідачу (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Стронці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)