ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р., м.Київ Справа№ 910/9299/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 07.02.2019

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 (повний текст складено 21.11.2018)

у справі №910/9299/18 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Сервісна компанія «Еско-Північ»

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

про стягнення заборгованості у розмірі 122 398, 86 грн

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 122 398, 86 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов'язань за договором №26Г/03-17 від 31.03.2017. Зокрема, позивач зазначає, що на виконання умов договору він здійснив поставку газу, що підтверджується актом прийому - передачі природного газу в обсязі 11,664 тис.куб.м. за період з 19.01.2018 по 31.01.2018 на суму 122 398, 86 грн, проте відповідачем не була здійснена оплата за отриманий товар.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що проводити розрахунки за поставку природного газу з 19.01.2018 у відповідача не має правових підстав, а за актом прийому - передачі природного газу за січень 2018 року в сумі 154130, 54 грн відповідач розрахувався в повному обсязі.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. 31.03.2017 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як замовником (споживачем), було укладено договір №26Г/03-17, відповідно до умов якого позивач зобов'язався постачати відповідачу товар: «ДК 021:2015 код 09123000-7 Природний газ» в обсягах і порядку, передбачених договором, а відповідач зобов'язався прийняти газ та оплатити позивачу його вартість в розмірі, строках та на умовах, передбачених цим договором.

2.2. Згідно з п.2.2. договору загальна сума договору становить 1250742,87 грн, в т.ч. ПДВ 208457,15 грн.

2.3. Відповідно до п.3.1. договору відповідач зобов'язаний сплатити вартість спожитого обсягу газу на рахунок позивача протягом 15 банківських днів з дня отримання акту приймання передачі товару.

2.4. Згідно з п. 4.2. договору приймання - передача газу, поставленого позивачем та прийнятого відповідачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання - передачі, які є невід'ємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

2.5. Відповідно до п.4.4. договору відповідач протягом 10 днів з дати одержання актів приймання - передачі природного газу зобов'язується повернути позивачу один примірник оригіналу акту приймання - передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником відповідача, або надати в письмовий формі мотивовану відмову від підписання акту приймання - передачі природного газу.

2.6. Згідно п.1.2.1 договору зміна обсягів постачання/споживання газу визначається в додаткових угодах до даного договору.

2.7. Додатковими угодами №1 від 12.10.2017, №2 від 13.10.2017, №3 від 21.11.2017, №4 від 18.12.2017, №5 від 21.12.2017 до договору №26Г/03-17 від 31.03.2017 сторони внесли зміни до п.1.2, 2.1, 2.2, 2.3 вказаного договору.

2.8. Додатковою угодою №6 від 29.12.2017 до договору №26Г/03-17 від 31.03.2017 сторони продовжили строк дії договору до 31.01.2018.

2.9. Додатковою угодою №7 від 02.01.2018 до договору №26Г/03-17 від 31.03.2017 сторони погодили плановий обсяг постачання газу у 2018 році - до 14,6885 тис.куб.м., вартість договору у 2018 році становить 154130,54 грн.

2.10. На виконання умов договору №26Г/03-17 від 31.03.2017, позивач поставив відповідачу у січні 2018 року природний газ за період з 01.01.2018 по 18.01.2018 в обсязі 14,689 тис.куб.м., що підтверджується актом прийому - передачі природного газу на суму 154130, 54 грн, який підписано та скріплено печатками сторін.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/9299/18 у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 122398, 86 грн відмовлено у повному обсязі.

3.2. Рішення обґрунтоване тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погодження сторонами обсягів поставки газу у січні 2018 року в обсязі 11,664 тис.куб.м. на суму 122398,86 грн, шляхом оформлення відповідної додаткової угоди відповідно до п.1.2.1 договору №26Г/03-17 від 31.03.2017, а також, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення на адресу відповідача акту прийому-передачі природного газу в обсязі 11,664 тис.куб.м. за період з 19.01.2018 по 31.01.2018 на суму 122398,86 грн відповідно до п.4.2., 4.4. договору й отримання вказаного акту відповідачем.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд, на переконання позивача, дійшов невірного висновку, що позивачем не надано суду доказів погодження сторонами обсягів поставки газу у січні 2018 року в обсязі 11,664 тис.куб.м., оскільки позивачем було надано суду акт приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.01.2018, складеного між відповідачем та ПАТ «Київгаз», як оператором газорозподільних мереж в місті Києві. Так, позивач зазначає, що згідно вказаного акту відповідач в січні 2018 року спожив 26,353 тис.куб.м., проте, відповідачем підписано лише акт приймання-передачі природного газу в обсязі 14,689 тис.куб.м.

Крім того, позивач вказує, що відповідно до Правил постачання природного газу та Кодексу газотранспортної системи, споживач природного газу не може змінити постачальника в середині розрахункового періоду, яким є календарний місяць, а тому зазначене, на думку позивача, підтверджує, що єдиним постачальником природного газу для потреб відповідача в січні 2018 року був позивач.

Також, на переконання позивача, помилковим є висновок місцевого суду, що позивач не надсилав відповідачу акт приймання-передачі природного газу в обсязі 11,664 тис.куб.м., оскільки, як зазначає позивач, факт того, що відповідач підписав акт приймання-передачі природного газу в обсязі 14,689 тис.куб.м. підтверджує те, що позивачем було передано відповідачу всі матеріали, в тому числі і акти приймання-передачі природного газу, для оформлення січневої поставки.

За вказаних обставин, позивач зазначає, що за період з 01.01.2018 по 31.01.2018 він поставив відповідачу природний газ в обсязі 26,353 тис.куб.м. на загальну суму 276529,40 грн, що підтверджується, на його думку, актом приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.01.2018, складеним між відповідачем та ПАТ «Київгаз», як оператором газорозподільних мереж в місті Києві.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач зазначив, що з 19.01.2018 у нього не було правових підстав проводити розрахунки з позивачем з оплати природного газу.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 11.12.2018 позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 14.11.2018 у справі №910/9299/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9299/18 та призначено справу до розгляду на 24.01.2019.

6.3. У судовому засіданні 24.01.2019 оголошено перерву до 07.02.2019.

6.4. У судове засідання 07.02.2019 з'явилися уповноважені представники позивача та відповідача.

6.5. Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення місцевого суду від 14.11.2018 у справі №910/9299/18 скасувати.

6.6. Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив рішення місцевого суду від 14.11.2018 у справі №910/9299/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

7.2. Відповідно до ч.1, 2 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

7.3. Згідно з ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

7.4. Відповідно до ч.1ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.5. Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

7.6. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.7. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.8. Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України ее допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір №26Г/03-17 від 31.03.2017, відповідно до умов якого позивач зобов'язався постачати відповідачу товар: «ДК 021:2015 код 09123000-7 Природний газ» в обсягах і порядку, передбачених договором, а відповідач зобов'язався прийняти газ та оплатити позивачу його вартість в розмірі, строках та на умовах, передбачених цим договором.

8.3. Судом встановлено, що п.1.2.1 вказаного договору визначено, що зміна обсягів постачання/споживання газу визначається в додаткових угодах до даного договору.

8.4. Як вбачається з матеріалів справи, додатковою угодою №7 від 02.01.2018 до договору №26Г/03-17 від 31.03.2017 сторони погодили плановий обсяг постачання газу у 2018 році - до 14,6885 тис.куб.м., вартість договору у 2018 році становить 154130, 54грн.

8.5. Місцевим судом вірно зазначено, що на виконання умов договору №26Г/03-17 від 31.03.2017 позивач поставив відповідачу у січні 2018 року природний газ за період з 01.01.2018 по 18.01.2018 в обсязі 14,689 тис.куб.м., що підтверджується актом прийому - передачі природного газу на суму в розмірі 154130,54 грн, а відповідач здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №908 від 11.06.2018 на суму 37316, 07 грн, №909 від 11.06.2018 на суму 81468, 30 грн, а також не заперечується представниками сторін.

8.6. Щодо поданого позивачем акту прийому - передачі природного газу в обсязі 11,664 тис.куб.м. за період з 19.01.2018 по 31.01.2018 на суму 122398,86 грн, апеляційний суд зазначає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погодження сторонами обсягів поставки газу у січні 2018 року в обсязі 11,664 тис.куб.м. на суму 122398, 86 грн, шляхом оформлення відповідної додаткової угоди, як це передбачено п.1.2.1 договору №26Г/03-17 від 31.03.2017. Отже, сторонами у договорі №26Г/03-17 від 31.03.2017 не було погоджено обсягів постачання/споживання газу у січні 2018 року в обсязі 11,664 тис.куб.м. на суму 122 398, 86 грн.

8.7. Апеляційний суд не приймає доводи позивача, що факт підписання відповідачем акту приймання-передачі природного газу в обсязі 14,689 тис.куб.м. підтверджує те, що позивачем було передано відповідачу всі матеріали, в тому числі і акти приймання-передачі природного газу, для оформлення січневої поставки, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження направлення на адресу відповідача акту прийому - передачі природного газу в обсязі 11,664 тис.куб.м. за період з 19.01.2018 по 31.01.2018 на суму 122398, 86 грн відповідно до п.п.4.2, 4.4 договору й отримання вказаного акту відповідачем.

8.8. Також апеляційний суд не приймає доводи позивача, що поставка ним за період з 01.01.2018 по 31.01.2018 відповідачу природного газу в обсязі 26,353 тис.куб.м. на загальну суму 276529,40 грн підтверджується актом приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.01.2018, складеним між відповідачем та ПАТ «Київгаз», як оператором газорозподільних мереж в місті Києві, оскільки зазначений акт не є підтвердженням того, що спожитий відповідачем в січні 2018 року природний газ в обсязі 26,353 тис.куб.м. належав позивачу.

8.9. При цьому, доводи позивача щодо неможливості зміни постачальника в середині розрахункового періоду, яким є календарний місяць, не спростовують відсутності доказів на підтвердження факту поставки природного газу відповідачу в обсязі 11,664 тис.куб.м.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, апеляційний суд зазначає, що позивачем не доведено факт поставки відповідачу природного газу в обсязі 11,664 тис.куб.м. за період з 19.01.2018 по 31.01.2018 на суму 122 398,86 грн, а тому є вірним висновок місцевого суду, що у відповідача не виникло зобов'язання з оплати природного газу на підставі визначеного позивачем акту прийому - передачі природного газу у сумі 122398, 86 грн.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/9299/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/9299/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ».

4. Матеріали справи №910/9299/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 18.02.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Є.Ю. Пономаренко

О.М. Коротун