ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Справа№ 910/3577/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2018

у справі № 910/3577/18(суддя Спичак О.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР»

про стягнення 7 508 076,90 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Кременчуцький завод дорожніх машин» (надалі - ПрАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин», позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР» (надалі - ТОВ «ФПГ «АЛЬКОР») про стягнення 7 508 076,90 грн заборгованості, з них: 6 944 700,00 грн основного боргу, 105 026,70 грн - 3 % річних та 458 350,20 грн інфляційних втрат, зумовлених невиконанням зобов'язань в частині оплати обладнання, отриманого згідно контракту №16/0474/69 від 29.06.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 у справі №910/3577/18 позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд виходив з того, що поставка замовленого відповідачем обладнання згідно специфікації була своєчасно виконана позивачем, однак відповідач доказів виконання у повному обсязі своїх зобов'язань за контрактом щодо оплати товару не надав, у зв'язку з чим право позивача на стягнення з відповідача суми основного боргу, а також 3 % річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України підлягає судовому захисту, з огляду на прострочення останнім виконання зобов'язання у строк, встановлений договором.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на постановлення рішення за неповного з'ясування обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі скаржник посилається як на підставу для скасування рішення на ту обставину, що позивачем не було виконано зобов'язання, яке виникло у нього на підставі контракту №16/0474/69 від 29.06.2016 щодо виготовлення та передачі у власність асфальтозмішувальних установок, у зв'язку з чим у відповідача не виникло обов'язку щодо здійснення оплати за таку продукцію. Водночас, апелянт наголосив на тому, що повноважний представник апелянта не був присутнім у судовому засіданні, в якому проголошувались вступна та резолютивна частини рішення, а відповідач мав реальну можливість ознайомитись з повним текстом рішення лише після надсилання його копії поштою - 23.05.2018, відтак останній вбачає в діях суду при ухваленні оскаржуваного рішення порушення норм процесуального права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мартюк А.І., суддів Алданової С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 вищезазначену апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 16.10.2018.

19.09.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач доводи апеляційної скарги не визнав, пославшись на їх необгрунтованість та безпідставність.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018, на виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 20.09.2018 №475, справу №910/3577/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2018 апеляційну скаргу ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 апеляційну скаргу ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 у справі № 910/3577/18 прийнято до провадження вищевказаною колегією суддів та призначено до розгляду на 21.01.2019.

21.01.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 заяву про відвід судової колегії визнано необґрунтованою, провадження у справі зупинено, а матеріали справи передано для визначення складу суду для розгляду заяви про відвід від 21.01.2019, в порядку ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2019 у задоволенні заяви про відвід судової колегії у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я. від розгляду справи №910/3577/18 відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 провадження у даній справі поновлено, призначено справу до розгляду на 18.02.2019.

У судове засідання 18.02.2019 скаржник явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на ту обставину, що відповідач не повідомив суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вищезазначеного учасника справи.

18.02.2019 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв'язку з чим ухвалене у справі № 910/3577/18 рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 має бути залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 29.06.2016 між Публічним акціонерним товариством «Кременчуцький завод дорожніх машин» (в тексті договору - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР» (в тексті договору - покупець) було укладено контракт №16/0474/69 (надалі - контракт), згідно пункту 1 якого продавець зобов'язується протягом строку, зазначеного у цьому контракті, виготовити і передати у власність покупця обладнання асфальтозмішувальних установок, вузлів і агрегатів для них, а покупець - прийняти та своєчасно оплатити продукцію на умовах, встановлених цим контрактом та додатками до нього.

За умовами п.2 контракту найменування, ціна і кількість продукції вказуються у специфікації. Кожна специфікація є невід'ємною частиною цього договору з моменту підписання специфікацій сторонами.

Продукція постачається на умовах FCA - склад Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин», м. Кременчук. Умови поставки розуміються відповідно до правил «Інкотермс» в редакції 2010 року. Датою поставки вважається дата передачі продукції покупцеві відповідно до накладних на відвантаження і відпуск продукції (п.п.4.1, 4.4 контракту).

Згідно п.5 контракту його загальна сума визначається як сума всіх специфікацій, що є невід'ємною частиною цього контракту.

Відповідно до п.п.6.1, 6.2, 6.3 контракту оплата здійснюється в розмірі 100% вартості продукції згідно з графіком, вказаним у додатках до цього контракту. Оплата продукції здійснюється шляхом перерахування всієї суми грошових коштів згідно додатків, на розрахунковий рахунок продавця, вказаний в контракті. Розрахунки за цим контрактом здійснюються в національній валюті.

Пунктом 6.6 контракту сторони погодили, що при затримці оплати згідно п.6.1 загальна сума контракту може коригуватись у зв'язку з можливим підвищенням вартості матеріалоресурсів, енергоносіїв, транспортних витрат та інше, що обумовлюється сторонами додатково.

Контракт набуває чинності з моменту двостороннього підписання сторонами і діє до 01.07.2017. Термін дії цього контракту може бути продовжений за взаємною згодою сторін, оформленою у вигляді додаткової угоди до цього контракту і є його невід'ємною частиною.

Суд першої інстанції правильно визначив правову природу відносин, що склалися між сторонами в ході виконання даного контракту, зазначивши, що укладений між сторонами договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України, а в частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи також вбачається, що в межах контракту №16/0474/69 від 29.06.2016 сторонами було складено та підписано специфікацію (Додаток №1), якою позивач та відповідач узгодили, що за вказаним контрактом поставляється установка асфальтозмішувальна КДМ2087 вартістю 13 380 000,00 грн.

Пунктом 4 Додатку №1 до контракту сторони визначили наступний графік оплати товару: 3 500 000,00 грн - в строк до 10.07.2016; 1 976 000,00 грн - у серпні 2016 року; 1 976 000,00 грн - у вересні 2016 року; 1 976 000,00 грн - у жовтні 2016 року; 1 976 000,00 грн - у листопаді 2016 року; 1 976 000,00 грн - у грудні 2016 року.

В подальшому, сторони досягли домовленості щодо зменшення вартості установки асфальтозмішувальної, визначили її розмір в сумі 13 694 700,00 грн, підписавши Додаткову угоду №1 від 23.08.2016 (специфікація) до контракту та погодивши наступний графік оплати: 3 500 000,00 грн - в строк до 10.09.2016; 2 290 700,00 грн - у жовтні 2016 року.; 1 976 000,00 грн - у листопаді 2016 року; 1 976 000,00 грн - у грудні 2016 року; 1 976 000,00 грн - у січні 2017 року; 1 976 000,00 грн - у лютому 2017 року.

У Додатку №2 до контракту (специфікація) сторонами досягнуто згоди щодо поставки за вказаним правочином трубопроводу, бітумопроводу, крану триходового, цистерни загальною вартістю 356 662,80 грн.

У п.4 зазначеного Додатку вказано, що покупець здійснює 100% оплати шляхом переводу грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в термін до 15.11.2016.

Додатковою угодою №3 від 28.10.2016 сторони досягли домовленості про внесення змін до Додатку №1 до контракту №16/0474/69 від 29.06.2016 та погодили, що покупець здійснює оплату у відповідності до п.1 Додатку шляхом переказу залишку коштів на розрахунковий рахунок продавця до 31.07.2017.

Додатковою угодою №4 від 19.04.2017 до контракту, враховуючи його положення, визначені у пункті 6, сторони погодили, що вартість товару складає 13 694 700,00 грн.

Згідно Додаткової угоди №5 від 27.06.2017 позивач і відповідач внесли чергові зміни до контракту №16/0474/69, погодивши термін дії правочину до 01.07.2018.

Крім того, Додатковою угодою №6 від 12.10.2017 до контракту його сторонами було внесено зміни у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми продавця з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, на виконання умов контракту ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» було поставлено, а ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «АЛЬКОР» прийнято обладнання - установку асфальтозмішувальну у відповідності до специфікації (Додаток №1 до контракту №16/0474/69 від 29.06.2016), про що позивачем та відповідачем складено та підписано накладну №20/11 від 29.09.2016 на відвантаження та відпуск продукції (а.с. 23).

З матеріалів справи також вбачається, що покупцем було часткового внесено оплату за товар на загальну суму 6 750 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №56 від 07.10.2016, №67 від 11.10.2016, №209 від 20.06.2017, №231 від 30.06.2017, №260 від 19.07.2017.

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань зі своєчасної оплати коштів, звернувся за захистом свого порушеного права, вказуючи на обов'язок відповідача сплатити заборгованість, що утворилася станом на 12.03.2018 в сумі 6 944 700,00 грн, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих у відповідності до положень ст. 625 ЦК України, а саме 105 026,70 грн та 458 350,20 грн відповідно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність позивачем належними та допустимими доказами підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

За приписами частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 691 цього ж Кодексу покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до статей 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх умов договору та є обов'язковим до виконання.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, з урахуванням умов контракту №16/0474/69 від 29.06.2016 та укладених сторонами додаткових угод до нього, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно настання строку для проведення відповідачем кінцевого розрахунку за поставлений позивачем товар, в межах даного правочину.

Оскільки оплата товару відповідачем здійснена частково, на загальну суму 6 750 000,00 грн, позиція місцевого господарського суду про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення заборгованості по поставці в сумі 6 944 700,00 грн у зв'язку порушенням умов контракту, на переконання колегії суддів є правильною та такою, що ґрунтується на вимогах матеріального закону.

Колегія суддів, зважаючи на встановлене вище, вважає, що доводи апеляційної скарги про невиконання позивачем договірного зобов'язання з поставки відповідачеві товару за контрактом №16/0474/69 від 29.06.2016 є безпідставними та такими, що не спростують правильності висновків суду першої інстанції.

Водночас, з позовної заяви вбачається, що крім суми основного боргу, позивач з урахуванням положень ст. 625 ЦК України також просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 105 026,70 грн та інфляційну складову боргу в сумі 458 350,20 грн за період з 01.08.2017 по 31.01.2018 за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) кваліфікується статтею 610 Цивільного кодексу України як порушення зобов'язання, що тягне за собою негативні наслідки для боржника.

Отримання відповідачем згідно контракту №16/0474/69 від 29.06.2016 обумовленого у специфікації товару підтверджується крім накладної, листом відповідача від 23.02.2018 за №5, в якому останній запевняє позивача про готовність погасити заборгованість по контракту з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а саме, в сумі 7 508 076,90 грн (а.с.24).

Судова колегія, перевіривши наданий позивачем розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за заявлений позивачем період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, погоджується з судом першої інстанції про його правильність та наявність підстав для задоволення вимоги у повному обсязі та стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 458 350,20 грн та 3% річних - в сумі 105 026,70 грн.

Доводи скаржника з приводу порушення судом першої інстанції прав відповідача під час ухвалення оскаржуваного рішення у судовому засіданні, в якому повноважний представник відповідача участі не приймав, що на переконання апелянта, по-перше, є порушенням процесуального законодавства, а по-друге, безумовною підставою для скасування рішення суду, не переконують суд апеляційної інстанції в неправомірності вчинених місцевим господарським судом дій, пов'язаних із розглядом справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний про розгляд справи №910/3577/18 місцевим господарським судом у судовому засіданні, призначеному на 06.07.2018 о 10-40 год., оскільки від директора ТОВ «Фінансово-промислова група «Алькор» Кочарян Т.Р. 05.07.2018 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в порядку ст. 216 ГПК України, обгрунтоване відсутністю можливості у представника відповідача взяти участь в судовому засіданні на призначену судом дату (а.с.91).

Колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу на те, що відповідач не забезпечив явку свого повноваженого представника в судове засідання повторно, а в клопотанні про відкладення розгляду справи не навів поважності причин, які перешкоджали б його представникові бути присутнім у судовому засіданні та завчасно надати письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом міста Києва від 06.07.2018 у справі №910/3577/18 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Алькор» має бути залишена без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Алькор» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 у справі №910/3577/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 у справі №910/3577/18 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/3577/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.02.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук