ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

18.02.2019

Справа № 910/1625/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 22; ідентифікаційний код 21560045) в особі Київської міської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 22; ідентифікаційний код 01189979)

до Акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31; ідентифікаційний код 00131305)

про стягнення 1 317 826, 64 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Київської міської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" з позовом до Акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 1 317 826, 64 грн. з яких 1 053 878, 84 грн. – основного боргу, 54 615, 70 грн. – інфляційні втрати 23 907, 17 – 3% річних, 185 424, 93 – пені.

Згідно приписів ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об’єднанню підлягають вимоги, які пов’язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову – це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

У даному випадку, як вбачається із матеріалів позовної заяви позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 317 826, 64 грн., що виникла із 65 (шістдесяти п’яти) договорів.

Отже, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню шістдесят п’ять окремих спори між тими ж сторонами, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, оскільки, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні договори на постачання теплової енергії, які мають різну ціну, містять різний обсяг зобов’язань та строки їх виконання.

При цьому, суд акцентує увагу, що навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Позивач жодним чином не позбавлений права звернутись з окремими позовами до відповідача про стягнення заборгованості.

Отже, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем позовних вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи, є окремими по вказаним договорам.

Разом із цим, заявлені вимоги не пов'язані між собою ані "підставою виникнення", ані "поданими доказами", та не є "основними та похідними" позовними вимогами.

Так, "підставами позову" є шістдесят п’ять окремих договори, укладені щодо шістдесяти п’яти окремих об'єктів, та кожним із цих договорів передбачені площі господарських організацій, зокрема опалювальні площі, певний об’єм постачання теплової енергіє, ціна, тощо.

Відтак, "підстави виникнення" позовних вимог, які позивач об'єднав у одному позові, є різними – це 65 (шістдесят п’ять) окремих договори на постачання теплової енергії, а обставина укладення цих договорів між одними й тими ж сторонами не є спільною "підставою позову", яка об'єднує вимоги.

Також, заявлені за цими договорами вимоги не об'єднані "поданими доказами", так як заборгованість за договорами позивач підтверджує документами, складеними окремо на виконання саме цього договору.

Заявлені вимоги також не є "основними та похідними" позовними вимогами, оскільки дані договори не є основними та похідними договорами по відношенню один до одного, а є 65 окремими договорами.

З наведеного вбачається, що у поданій до суду позовній заяві об'єднано 65 (шістдесят п’ять) майнові вимоги, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Приписами статті 173 Господарського процесуального кодексу України вказано, що господарському суду не надано права роз'єднати поєднані в одне провадження позовні вимоги.

Отже, вирішуючи питання про прийняття справи до розгляду, у разі встановлення судом, що порушено правила поєднання вимог чи об’єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, він відповідно до п. 2. ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Відповідно до п. 2. ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

З огляду на викладене та зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 2. ч. 5 ст. 174 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 22; ідентифікаційний код 21560045) в особі Київської міської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 22; ідентифікаційний код 01189979) до Акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31; ідентифікаційний код 00131305) про стягнення 1 317 826, 64 грн. та додані до неї документи – повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в загальному порядку, після усунення допущеного порушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 18.02.2019.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                          Д.О. Баранов