ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5693/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю охоронне агенство "АЛЬФА-СІЧ", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ВЕЛДІНТЕК", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 18 296,67 грн. за договором № 22/1 від 16.02.2016 року про надання охоронних послуг.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю охоронне агентство "АЛЬФА-СІЧ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ВЕЛДІНТЕК" заборгованість у розмірі 18 296,67 грн. за договором № 22/1 від 16.02.2016 року про надання охоронних послуг.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору № 22/1 від 16.02.2016 року про надання охоронних послуг.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 162, 164,172 Господарського процесуального кодексу України, що є достатнім для прийняття її до розгляду і відкриття провадження у справі.

Враховуючи малозначність справи, вбачаються підстави для її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.12.2018 відкрито провадження у справі № 904/5693/18. Справу № 904/5693/18 розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 22.12.2018 відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву, у строк до 21.01.2019 року.

Проте, відповідач не виконав вимоги ухвали суду від 22.12.2018.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-СІЧ" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ВЕЛДІНТЕК" (далі - відповідач, замовник) укладений договір про надання охоронних послуг № 22/1 від 16.02.2016.

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов'язується за плату здійснювати послуги з охорони території "Замовника", а також об'єктів та іншого майна, що належить "Замовнику" і знаходиться на даній території.

Відповідно до ч.1 ст. ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу послуги на загальну суму 36 000,00 грн., що підтверджується наступними актами прийняття-передачі виконаних послуг:

- акт прийняття-передачі виконаних послуг № 146 від 30.06.2017 на суму 6 000,00 грн.;

- акт прийняття-передачі виконаних послуг № 170 від 31.07.2017 на суму 6 000,00 грн.;

- акт прийняття-передачі виконаних послуг № 1960 від 31.08.2017 на суму 6 000,00 грн.;

- акт прийняття-передачі виконаних послуг № 221 від 30.09.2017 на суму 6 000,00 грн.;

- акт прийняття-передачі виконаних послуг № 246 від 31.10.2017 на суму 6 000,00 грн.;

- акт прийняття-передачі виконаних послуг № 272 від 30.11.2017 на суму 6 000,00 грн.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2.2.4. договору замовник зобов'язаний своєчасно проводити розрахунки з виконавцем за надані послуги.

Згідно п. 3.2. договору оплата вартості послуг виконавця здійснюється замовником на підставі акта виконаних робіт за надані послуги в термін до п'ятого числа місяця кожного за місяцем надання послуг. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

У відповідності до п. 3.3. договору акт виконаних робіт за надані послуги підписується щомісяця в строк до п'ятого числа місяця наступного за звітним і є підставою для здійснення оплати. Якщо протягом 5-ти днів з моменту отримання акта виконаних робіт замовник не надав письмової відмови від його підписання із зауваженнями, такий акт вважається прийнятим замовником без зауважень.

Проте, в порушення умов договору відповідач лише частково виконав умови договору, сплативши лише частину наданих послуг у розмірі 21 040,00 грн.

У зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 14 960,00 грн.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України.

Позивачем до матеріалів справи доданий акт звіряння взаємних розрахунків, підписаний представниками обох сторін яким підтверджено суму основного боргу.

Претензія № 46 від 21.11.2018 про сплату заборгованості у загальному розмірі 14 960,00 грн. за надання охоронних послуг була вручена представнику відповідача. Про що свідчить його особистий підпис (а.с. 26).

Відповідач відповіді на претензію не надав, вимогу залишив без задоволення.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 14 960,00 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 05.07.2017 по 17.12.2018 у розмірі 710,29 грн. та інфляційні збитки за період прострочення з липня 2017 по листопад 2018 у розмірі 2 626,38 грн.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимогу позивача щодо стягнення 3% річних за період з 05.07.2017 по 17.12.2018 у розмірі 710,29 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення інфляційних втрат за загальний період з липня 2017 по листопад 2018 у розмірі 2 626,38 грн. підлягають задоволенню, проте суд зазначає наступне.

У застосуванні індексації враховуються рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р.

Згідно зазначеного листа, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення заборгованості. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, суд погоджується з його нарахуваннями. Натомість, за перерахунком суду інфляційні втрати складають більшу суму, ніж заявлена позивачем.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Що стосується витрат на послуги адвоката, то вони підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір про надання правової допомоги № 44 від 06.12.2018; опис робіт (наданих послуг) від 17.12.2018, квитанцію № 0.0..1 від 10.12.2018.

Враховуючи те, що позивач надав до суду докази надання правничої допомоги, довів суду витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору суму в 5 300,00 грн. вартості послуг адвоката вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ВЕЛДІНТЕК" (49019, м. Дніпро, вул. Краснозаводська, 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-СІЧ" (49006, м. Дніпро, вул. Робоча, 23-В, ) - 14 960,00 грн. основного боргу, 710,29 грн. 3% річних, 2 626,38 грн. інфляційні збитки, 1 762,00 грн. судового збору, 5 300,00 грн. послуги адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.02.2019

Суддя ОСОБА_1