ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р.

м. Харків

Справа № 922/3330/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМСИСТЕМА" (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, будинок 21/23, ідентифікаційний код 38771175)

до

Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801)

в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, ідентифікаційний код ВП 25698645)

про

стягнення 11632470,21 грн.

за участю представників сторін:

позивача - адвоката Новікової О.М. за довіреністю від 05.09.2018;

відповідача - адвоката Журавель О.В. за довіреністю № 1-305 від 29.12.2018;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМСИСТЕМА" (позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача - Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" заборгованості в сумі 11632470,21 грн., з яких: 10352630,02 грн. - сума основного боргу, 326386,51 грн. - 3% річних та 953453,68 грн. - інфляційних втрат, яка виникла внаслідок несплати відповідачем виконаних позивачем робіт за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 грудня 2018 року залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМСИСТЕМА" без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду Харківської області доказів відправлення позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1.

14.12.2018 до суду від позивача надійшла заява (вх. №34884), до якої останній надає докази відправлення позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3330/18. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 14 січня 2019 року о 10:30 год.

11.01.2019 через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву (вх.№798), в якому проти позовних вимог заперечує посилаючись, зокрема на відсутність фінансування та погодження фінансових планів на 2017-2018 роки з боку засновника АТ “Укртрансгаз” - НАК “Нафтогаз України” 100% акцій якого належать Державі, отже погодження фінансового плану відповідача здійснюється в порядку, встановленому наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України “Про затвердження Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану суб’єкта господарювання державного сектору економіки” №205 від 02.03.2015р., отже на думку відповідача у справі за своїм змістом зобов’язання відповідача по оплаті перед позивачем не були виконані внаслідок незалежних від нього причин, що полягали у недостатності грошових коштів для виконання витратної частини фінансового плану відповідача на 2017-2018 роки, отже й вина відповідача відсутня, що виключає наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки зобов’язання відповідача щодо оплати за договором не є простроченим. Також, відповідач зазначає про безпідставність застосування санкцій у вигляді нарахування 3% річних та інфляційних.

В підготовчому судовому засіданні 14 січня 2019 року без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 14 січня 2019 року про відкладення підготовчого засідання на 05 лютого 2019 року о 14:00 год.

01 лютого 2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 2874), в якій позивач наполягає на задоволенні позову та вважає відзив на позов необґрунтованим та незаконним.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2019р. відповідь на відзив (вх. № 2874 від 01.02.2019) та надані до неї документи залишені судом без розгляду.

В підготовчому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 05 лютого 2019 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 18.02.2019 року об 12:00 год.

Присутній представник позивача у судовому засіданні 18.02.2019р. позовні вимоги підтримав та позов просив задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні 18.02.2019р. проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, з підстав викладених ним у відзиві на позовну заяву, що наданий до суду 11.01.2019р. за вх.№798.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ПАТ “УКРТРАНСГАЗ” в особі філії “УМГ ”ХАРКІВТРАНСГАЗ” (замовник за договором, далі по тексту - відповідач) та ТОВ “СПЕЦПРОМСИСТЕМА” (підрядник, далі по тексту - позивач) укладено договір про закупівлю робіт № від 31.08.2016р. Предметом вищевказаного договору є виконання робіт: “Капітальний ремонт автоматичної пожежної сигналізації приміщень Пролетарською виробничого управління підземного зберігання газу (будівельні роботи).

Згідно умов зазначеного договору позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи, поставити відповідне обладнання, матеріали, а відповідач прийняти і оплатити такі роботи, обладнання, матеріали.

Відповідно до п.1.2. договору, склад та обсяги робіт, які підлягають закупівлі за даним договором визначені договірною ціною (Додаток №2, арк. справи №25-26), що є невід’ємною частиною договору.

Додатковою угодою №3 до договору від 05.07.2017р. (арк. справи №28) були внесені зміни до договору, якими було встановлено, що строк виконання робіт - з дати укладання договору до 30.09.2017р.

Додатком №1 (зі змінами, що внесені додатковою угодою №3 від 05.07.2017р.) до договору календарний план виконання робіт “Капітальний ремонт автоматичної пожежної сигналізації приміщень Пролетарського виробничого управління підземного зберігання газу (Будівельні роботи) передбачені терміни поставки підрядником обладнання, виконання будівельних робіт та виконання пусконалагоджувальних робіт.

За умовами пункту 3.1. договору, ціна договору становить 13 224 486,32 грн.

Позивачем було передане обладнання згідно умов договору на загальну суму 6 822 450,00грн.: на підставі видаткових накладних: №РП-0000008 від 22.02.2017р на суму 4 977 000,00 грн. (арк. справи №30); №РП-0000024 від 12.05.2017р. (арк. справи №31) на суму 1 845 450,00грн.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору ним були виконані будівельно-монтажні роботи згідно актів приймання виконаних будівельних робіт.

У травні 2017 року на загальну суму 81 819,43грн.:

- №3 за травень 2017р. від 31.05.2017р. на суму 46 729,01грн. (арк. справи №32-36) (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ);

- за травень 2017р. від 31.05.2017р. на суму 35 090,42грн. (арк. справи №37-40) (Пусковий комплекс №2. Автоматична система пожежної сигналізації);

У червні 2017 року на загальну суму 319 331,74грн.

№1 за червень 2017р. на суму 172 493,08грн. (арк. справи №41-47) (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ);

№2 за червень 2017р. на суму 136 014,66грн. (арк. справи №48-53) (Пусковий комплекс №2. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ).

Позивач зазначає, що додатково до вищезазначених Акту №1 та Акту №2 за червень 2017 р. позивачем було придбано та змонтовано устаткування у кількості 2-х одиниць вартістю 5 412,00 грн. за одиницю всього на 10 824,00грн. Зазначене підтверджується Актом №1 (п.9, арк. справи №54-55) та Актом №2 (п.3, арк. справи №56) вартості устаткування, що передається виконавцем робіт після монтажу.

У липні 2017 року на загальну суму 191 378,84грн.:

- №2 за липень 2017р. від 31.07.2017р. на суму 106 542,36грн. (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ);

- №2 за липень 2017р. від 31.07.2017р. на суму 84 836,48грн. (арк. справи №63-68) (Пусковий комплекс Я22. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ).

У вересні 2017 року на загальну суму 2 897 634,27грн.:

- №1 за вересень 2017р. від 29.09.2017р. на суму 2 391 050,90 грн. (арк. справи №69-78) (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ);

- №2 за вересень 2017р. від 29.09.2017р. на суму 506 583,37 грн. (арк. справи №79-86) (Пусковий комплекс №2. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ).

У жовтні 2017 року на загальну суму 40 015,74грн.

- №1 за жовтень 2017р. від 17.10.2017р. на суму 40 015,74грн. (арк. справи №87-89) (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ).

Вищевказані акти підписані сторонами та скріплені печатками сторін, отже є прийнятими відповідачем, як замовником за договором.

Всього по договору було поставлено обладнання та виконано робіт на загальну суму 10 352 630,02грн., що також визначено сторонами в акті звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016 по 30.11.2017 (арк. справи № 90-91).

У п. 4.2. договору сторонами погоджено умови оплати: оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання Акту виконаних робіт по кожному етапу (Форма КБ-2в. КБ-3) або за фактом поставки обладнання або матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Позивач зазначає, що після спливу строку передбаченого п. 4.2 договору, оплата відповідачем на виконання умов договору не проведена, вартість поставленого обладнання та вартість виконаних робіт у сумі 10 352 630,02 грн. відповідачем не сплачена.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016р. по 30.11.2017р. (арк. справи №90-91), що підписані з боку обох сторін відповідачем сума боргу підтверджена.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача щодо сплати боргу, а саме позивач звернувся з листами: №29-08/29Л від 29.08.2017р.; №06-09/2Л від 06.09.2017р. (арк. справи №92-93) до відповідача щодо сплати боргу перед позивачем, у тому числі, по договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016р.

Відповідачем була надана відповідь за №4253/07 від 12.09.2017р. (арк. справи №94) із зазначенням про складну ситуацію по оплаті заборгованості по договорах.

Позивачем 26.09.2017р. був направлений на адресу відповідача лист №26-09/22Л (арк. справи №95) щодо необхідності оплати договорів з боку відповідача. Відповідач на вказаний лист надав відповідь за №2101вих-17-1180 від 04.12.2017р. (арк. справи №96), в якому вказав, що кошти на оплату заборгованості у тому числі, по договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016р. передбачені в фінансовому плані 2017р.

Позивач звернувся до відповідача із претензією за вих.№4/12-17 від 08.12.2017р., в якій вимагав погашення боргу за договорами, що укладені між позивачем та відповідачем, в тому числі за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016р.

Проте відповідач на вищевказану претензію не відреагував та суму боргу перед позивачем не сплатив, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016р. у розмірі 10352630,02 грн. Також, у зв’язку із простроченням оплати відповідачем вартості робіт виконаних відповідачем та суми вартості поставленого позивачем обладнання, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 326386,51 грн. та інфляційні у розмірі 953453,68 грн.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що зобов’язання відповідача щодо оплати за договором не є простроченим, оскільки таке прострочення відбулося не з його вини, а унаслідок відсутності його фінансування, відсутності погодження фінансових планів на 2017-2018 роки.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що договір, що укладений між позивачем та відповідачем у справі є змішаним договором поставки обладнання та договором підряду.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст.712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно ч. 1 ст. 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 ст. 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачем свої зобов'язання за договором щодо поставки та виконання робіт за договором виконані, про що свідчать акти приймання передачу послуг за період з травня 2017р. по жовтень 2017 року, які підписані з боку представника відповідача без зауважень.

Також, надання та обсяг наданих позивачем на виконання умов договору укладеного між сторонами договору не спростовано та не заперечується відповідачем у справі, а отже у матеріалах справи наявні докази належного виконання позивачем договору на загальну суму 10 352 630,02 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору про закупівлю робіт №51 від 31.08.2016р. в частині сплати вартості отриманого обладнання та наданих робіт з капітального ремонту автоматичної пожежної сигналізації приміщень Пролетарського виробничого управління підземного зберігання газу (Будівельні роботи) своєчасно та у повному обсязі, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов'язання за вказаним договором щодо оплати у розмірі 10 352 630,02 грн.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), а саме, у справі “Кечко проти України” (заява № 63134/00), Суд у пункті 26 вказаного рішення зазначив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

В рішеннях ЄСПЛ від 18 жовтня 2005 року у справі “Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України” та від 30 листопада 2004 року у справі “Бакалов проти України” також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Отже, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання, відповідно до цього суд відхиляє твердження відповідача, щодо відсутності фінансування та погодження фінансового плану на 2017-2018 роки для своєчасного виконання зобов’язання, що кореспондується із змістом ч.2 ст. 617 ЦК, ч.2 ст. 218 ГК.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 352 630,02 грн. основного боргу є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Судом враховано, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 326386,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 953453,68 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за подання позовної заяви покладається судом на відповідача в розмірі 174487,05 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 530, 612, 625, 837, 853 Цивільного кодексу України; статтями 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, ідентифікаційний код ВП 25698645) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМСИСТЕМА" (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, будинок 21/23, ідентифікаційний код 38771175) суму основного боргу у розмірі 10352630,02 грн., 3% річних у розмірі 326386,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 953453,68 грн. та судовий збір у розмірі 174487,05 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМСИСТЕМА" (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, будинок 21/23, ідентифікаційний код 38771175).

Відповідач: Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, ідентифікаційний код ВП 25698645).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 19.02.2019 р.

Суддя

І.О. Чистякова