ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5762/18
за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м.Жовті Води Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення процентів річних у розмірі 3 082,26 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику представників сторін

С У Т Ь С П О Р У:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 3% річних у розмірі 3 082,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконання зобов'язань за договором про закупівлю товарів №130/13/01ЕПП від 23.02.2017, у зв'язку з чим на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3 % річних за загальний період з 26.06.2018 по 31.07.2018.

Відповідач проти позову заперечує тим, що є державним підприємством та єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України. Прострочку в оплаті за договором відповідач допустив у звязку з складним фінансовим становищем підприємства, через нестабільне фінансування та затримку у взаєморозрахунках. Відповідно до довідки виданої головним бухгалтером, станом на 01.06.2018 кредиторська заборгованість ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" за товари, роботи та послуги становила 1 053 331 тис. грн., у той час як дебіторська заборгованість становила 251 636 тис. грн., що є значно меншою. Також відповідач зазначає, що у договорі сторонами було погоджено усі умови та сторони домовились (п.7.1), що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність передбачену виключно договором. Щодо застосування ст. 625 Цивільного кодексу України сторонами у договорі обумовлено не було.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 відкрито провадження у справі №904/5762/18 та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2017 року між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та відокремленим підрозділом "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (постачальник) укладено договір №130/13/01ЕПП/37142-SD-17-00369 про закупівлю товарів, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві товари, зазначені в п.1.2 договору, а покупець прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п. 1.2 договору постачальник зобов'язується поставити частини машин для обробки мінералів, код 4362 (Запасні частини до обладнання з видобутку та переробки руд урану) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід'ємною частиною договору.

У пункті 3.1 договору визначено, що сума (ціна) договору, відповідно до Специфікації №1, становить 1 087 813,60 грн., у тому числі податок па додану вартість 20% - 181 302,27 грн.

Відповідно до п.5.1 договору поставка товарів здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії Товарів 5-ти робочих днів після отримання заявки.

Покупець здійснює оплату отриманої партії товарів по факту їх поставки протягом 180-ти календарних днів (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 7.1 договору в разі невиконання, або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену виключно договором. За кожний день прострочення виконання зобов'язань винна сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України, від обсягу невиконаних зобов'язань (п.7.2 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.11.1 договору).

Сторонами підписано Специфікацію №1 до договору про поставку товару на загальну суму 1 087 813,60 грн.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 087 813,60, що підтверджується видатковими накладними №Сп-0000189 від 27.12.2017 на суму 490 020,40 грн., №Сп-0000190 від 28.12.2017 на суму 597 793,20 грн. (а.с.20,21).

Відповідачем отриманий товар оплачений у повному обсязі, про що свідчать банківські виписки по рахунку (а.с.24, 25). Так відповідачем 03.05.2018 здійснено платежі у сумі 11 760,68 грн. (платіжне доручення №8241) та 17 752,08 грн. (платіжне доручення №8242), а також 01.08.2018 у сумі 1 058 300,84 (платіжне доручення №485).

Позивач зазначає, що відповідачем оплачено отриманий товар з простроченням, у звязку з чим нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 3 082,26 грн., проти чого заперечує відповідач, що і стало причиною виникнення спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням п. 4.2 договору строк оплати товару, поставленого:

- за видатковою накладною № Сп-0000189 від 27.12.2017 настав 25.06.2018;

- за видатковою накладною №Сп-0000190 від 28.12.2017 настав 26.06.2018.

Згідно листа ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" від 10.05.2018 за вих. 12-01/4272 платіж згідно платіжного доручення №8241 від 03.05.2018 на суму 11 760,68 грн. та платіжного доручення №8242 від 063.05.2018 на суму 17 752,08 грн. зараховано як оплата за отриманий товар за видатковою накладною №Сп-0000189 від 27.12.2017.

Остаточний розрахунок за двома видатковими накладними відповідачем здійснено 01.08.2018 за платіжним дорученням №485 на суму 1 058 300,84 грн.

Таким чином, відповідач допустив прострочення виконання зобовязання з оплати товару за видатковою накладною № Сп-0000189 від 27.12.2017 на суму 460 507,64 грн. (490 020,40 грн. 11 760,68 грн. 17 752,08 грн.) на 36 днів. За видатковою накладною №Сп-0000190 від 28.12.2017 на суму 597 793,20 грн. прострочка виконання зобовязання складає 35 днів.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 3 082,26 грн. за загальний період з 26.06.2018 по 31.07.2018.

Перевіркою правильності розрахунку 3% річних помилок не виявлено, а відтак позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 3 082,26 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо того, що умовами договору не обумовлено застосування ст. 625 Цивільного кодексу України та те, що сторони несуть відповідальність передбачену виключно договором з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) дійшла висновку, що наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Таким чином, право на стягнення 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене нормами закону, а відтак сторони не зобовязані у договорі обумовлювати право нараховувати 3% річних, сторони можуть лише змінити їх розмір. Як убачається зі змісту п.7.1. договору розмір відсотків річних, передбачений статтею 625 ЦК України, не змінювався.

За викладеного, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення трьох процентів річних у розмірі 3 082,26 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, аул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 37471933) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4, ідентифікаційний код 39688675) 3% річних у розмірі 3 082 (три тисячі вісімдесят дві) грн. 26 коп. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.02.2019

Суддя Н.М. Євстигнеєва