Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "26" лютого 2019 р. м. Житомир Справа № 906/943/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Макаревича В. А., розглянувши без виклику учасників провадження заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587111,12 грн у справі №906/943/18

За заявою Фізичної особи - підприємця Косенка Володимира Олександровича (м.Львів-Брюховичі)

До боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/943/18 за заявою Фізичної особи-підприємця Косенка Володимира Олександровича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078) про визнання банкрутом.

Ухвалою суду від 31.01.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078); визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора Фізичної особи-підприємця Косенка Володимира Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на суму 2 844 218,63 грн основного боргу (четверта черга), 17620,00 грн судового збору (перша черга); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078); введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на строк 115 календарних днів по 26.05.2019; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078) арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

31.01.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод".

25.02.2019 до господарського суду надійшла заява Головного управління ДФС у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587111,12 грн.

Дослідивши подану кредиторську заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За приписами ч. 6 ст. 12 ГПК України, в редакції чинній з 15.12.2017, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, які додаються до заяви. До заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником. Господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Ознайомившись зі змістом заяви Головного управління ДФС у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 та оглянувши додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття заяви №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019, з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пункту 10 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2019 ставка судового збору за подання до господарського суду, зокрема, заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство складає 3842,00грн. (1921,00 грн. + 1921,00 грн.).

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України №12-6621/11 від 10.11.2011).

Заявником не надано суду доказів сплати судового збору, або доказів які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, заява з вимогами до боржника містить клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Заявник повідомляє, що ГУ ДФС у Вінницькій області не має можливості сплатити судовий збір, у зв'язку з блокуванням рахунків установи.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Вказана стаття містить вичерпний перелік підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відтак, заявник повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, при цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому, подане заявником клопотання не обгрунтоване та не підтверджене належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог ч. 3 ст. 23 вищезазначеного Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне встановити заявнику строк до 11.03.2019 для усунення виявлених недоліків заяви №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу заявника, на те, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась до суду з заявою.

Керуючись статтями 23, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та статтями 12, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній з 15.12.2017, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Вінницькій області у задоволенні клопотання в частині відстрочення сплати судового збору за подання до суду заяви з грошовими вимогами до борника.

2. Встановити Головному управлінню ДФС у Вінницькій області строк до 11.03.2019 для усунення виявлених недоліків заяви №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587111,12 грн, а саме: надати суду докази сплати судового збору у встановленому Законом розмірі.

3. Заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587111,12 грн залишити без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Суддя Макаревич В.А.

1- у справу

2- Головне управління ДФС у Вінницькій області (21100, вул. Хмельницьке шосе, буд.7, м. Вінниця (рек. з пов.)