УХВАЛА

21 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 917/633/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 (у складі колегії суддів: Склярук О.І. (головуючий), Гетьман Р.А., Слободін М.М.)

у справі № 917/633/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (далі - ТОВ "Приватофис") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018, прийняту за результатами перегляду ухвали Господарського суду Полтавської області від 27.09.2018 про призначення оціночно-будівельної експертизи і зупинення провадження у справі № 917/633/18.

Ухвалою судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2019 касаційну скаргу ТОВ "Приватофис" залишено без руху, скаржникові надано строк для усунення недоліків до 11.02.2019.

Недоліки касаційної скарги ТОВ "Приватофис" усунуто у визначений судом строк.

Розглянувши матеріали касаційної скарги ТОВ "Приватофис", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Оскарженою постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 скасовано ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.09.2018 про призначення оціночно-будівельної експертизи і зупинення провадження у справі № 917/633/18. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

ТОВ "Приватофис" звернулося до суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018.

Згідно з частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання права касаційного оскарження урегульовано статтею 287 ГПК.

Пунктом 2 частини 1 статті 287 ГПК визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до їх числа належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвали про призначення експертизи, про зупинення провадження у справі (пункти 11, 12 частини 1 статті 255 ГПК), до переліку таких ухвал не віднесено, а тому, відповідно, не підлягають касаційному оскарженню, і при цьому результат апеляційного перегляду правового значення при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження таких ухвал не має.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Така судова практика суду касаційної інстанції є сталою, що підтверджується численними ухвалами Суду, зокрема: від 21.05.2018 у справі № 910/12787/17, від 22.08.2018 у справі № 922/539/18, від 20.11.2018 у справі № 904/2611/18, від 21.12.2018 у справі № 904/2350/18, від 07.02.2019 у справі № 916/1094/18 та іншими.

Згідно з Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Наявність вичерпного переліку ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечити сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду", що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Зважаючи на викладене, судом не беруться до уваги доводи ТОВ "Приватофис" про те, що стаття 287 ГПК не містить прямої вказівки про заборону подання касаційної скарги на зазначену постанову суду апеляційної інстанції, а відмова у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цього товариства буде відмовою скаржникові у доступі до правосуддя.

Судом також не беруться до уваги доводи ТОВ "Приватофис", що справа №917/633/18 не є малозначною і має виняткове значення для скаржника, а рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наявність чи відсутність зазначених обставин на наділяє скаржника правом подати касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 917/633/18.

Керуючись статтями 234, 235, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 917/633/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 16 аркушах (у тому числі платіжним дорученням про сплату судового збору від 04.02.2019 № 4026 на суму 1 762,00 грн) надіслати скаржникові.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий