УХВАЛА
м. Київ

14.02.2019 р. Справа № 910/2/19
За позовом Моторного ( транспортного ) страхового бюро України
До Міністерства оборони України
про стягнення 27306,58 грн.

Суддя Пінчук В.І.
Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:
від позивача не з`явився
від відповідача Калюжний А.П. предст.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Моторне ( транспортне ) страхове бюро України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача Міністерства оборони України 27306,58 грн. страхового відшкодування.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.01.2019 р. відкрите провадження у справі № 910/2/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення розгляду зазначеної справи на 14.02.2019 р.
Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що винна особа у дорожньо транспортній пригоді, яка трапилась 07.12.2016 р. у м. Лисичанськ на вул. Першотравнева, а саме ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , а транспортний засіб ( КАМАЗ 5320 ), яким останній керував під час ДТП належить вказаній військовій частині НОМЕР_1 .
У зв`язку з тим, що цивільно правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач вважає, що останній зобов`язаний відшкодувати йому у порядку регресу завдану шкоду в розмірі 27306,58 грн.
Разом з тим, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі № 910/2/19 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, з наступних підстав:
Як встановлено судом Міністерство оборони України, як орган який відповідно до ст. 3 Закону України Про Збройні Сили України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Збройні Сили Українці мають таку загальну структуру:
Генеральний штаб Збройних Сил України, як головний орган військового управління.
види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово - Морські Сили - з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України.
Статтею 10 Закону України Про Збройні Сили України передбачено, що Міністерство оборони України:

здійснює військово-політичне та адміністративне управління Збройними Силами України;
забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил Україні: в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України.
Тобто, на Міноборони покладаються управлінські функції при здійснення публічно-правової діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Натомість, як встановлено судом ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Діяльність із використання, зберігання й утримання військовими частинами бойової (автомобільної) техніки має ознаки джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 зазначеного кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).
Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом.
Органами, які здійснюють управління військовим майном згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» є Кабінет Міністрів України та Міністерство оборони України.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» Міністерство оборони України як центральний орган управління ЗСУ здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування ), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, зокрема у разі їх розформування.
Згідно ст. 3 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.
Відповідно до статті 1 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України військове майно - це державне майно (зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси), закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.

Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України Про Збройні Сили України майно, закріплене за військовими частинами Збройних Сил України, є державною власністю і належить їм на праві оперативного управління.
Згідно ч. 1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).
Відповідно до статті 5 Закону України Про господарську діяльність у Збройних Силах України за шкоду і збитки, заподіяні правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.
Таким чином, враховуючи те, що військові частини володіють на праві оперативного управління закріпленим за ними Міністерством оборони України військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, вони несуть відповідальність згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як свідчать матеріали справи автомобіль - КАМАЗ 5320 державний номер НОМЕР_2 належить військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ).
Згідно листа начальника Військової служби правопорядку Збройних Сил України від 14.01.2019 р. №106/4/208 автомобіль КАМАЗ 5320 номерний знак НОМЕР_2 був облікований за військовою частиною польова пошта НОМЕР_3 та в подальшому 02.03.2017 р. за військовою частиною НОМЕР_4 .
Відповідно до листа першого заступника начальника ГУО та МП ГШ Збройних Сил України від 30.01.2019 р. № 322/1/350 умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_3 анульовано та відновлено умовне найменування військова частина НОМЕР_4 .
Відповідно до витягу із відомчого обліку Міністерства оборони України від 04.02.2019 р. військовій частині НОМЕР_4 видана довідка із ЄДРПОУ № 49/15, ідентифікаційний код 26615169, правовий статус суб`єкта юридична особа.
Згідно ст. 176 Цивільного кодексу України держава, не відповідає за зобов`язаннями створених нею юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.
Таким чином, оскільки автомобіль - КАМАЗ 5320 номерний знак НОМЕР_2 за участю якого трапилась ДТП на праве оперативного управління перебуває у військовій частині, відповідач - Міністерство оборони України є неналежним відповідачем і відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України між сторонами відсутній предмет спору.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у вказаній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки між сторонами відсутній предмет спору.
З урахуванням викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232 - 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі закрити.
Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України і може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту ухвали 22.02.2019 р.

Суддя В.І. Пінчук