УХВАЛА

м. Київ

25.02.2019Справа № 910/2116/19

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Заступника військового прокурора Центрального регіону України

про забезпечення позову

у справі № 910/1998/19

за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах

держави в особі: 1) Кабінету Міністрів України;

2) Міністерства оборони України;

до 1) Київської міської ради;

2) Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

про визнання права власності та користування землею, визнання недійсною

реєстрації права власності на земельні ділянки

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі: 1) Кабінету Міністрів України; 2) Міністерства оборони України до 1) Київської міської ради; 2) Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності та користування землею, визнання недійсною реєстрації права власності на земельні ділянки

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Київська міська рада неправомірно змінила цільове призначення земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 4,72 га, та з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,8628 га, що розташовані по вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва, які відносяться до земель оборони, та незаконно віднесла їх до земель запасу житлової та громадської забудови і відповідно незаконно провела державну реєстрацію спірних земельних ділянок за територіальною громадою міста Києва.

Разом з позовною заявою Заступником військового прокурора Центрального регіону України подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яким іншим фізичним і юридичним особам вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення, укладання договорів, вчинення будь-яких інших правочинів стосовно земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 4,72 га, та з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,8628 га, що розташовані по вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва.

Розглянувши заяву Заступника військового прокурора Центрального регіону України про забезпечення позову та додані до неї докази, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення зазначених приписів та з урахуванням використання спірних земельних ділянок орендарями, заявником не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як це передбачено п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, дана заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заява Заступника військового прокурора Центрального регіону України про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Заступника військового прокурора Центрального регіону України про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

2. Згідно з ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 25.02.2019р.

Суддя А.І. Привалов