РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019Справа № 910/248/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Мартиненка Віталія Володимировича Черкаської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Канеллі Груп" м. Києва

про визнання договору недійсним.

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Хахуда О.В.

Представники:

від позивача не з'явився,

від відповідача Гончаров А.М.

СУТЬ СПОРУ :

у січні 2019 року Фізична особа-підприємець Мартиненко Віталій Володимирович звернувся в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем укладено договір про надання юридичних послуг № 04/05-18 від 4 травня 2018 р., згідно з умовами якого він зобов'язався надавати відповідачу юридичні послуги із надання рекомендацій та юридичних консультацій, правовий аналіз матеріалів, що будуть надані замовником, підготовку стратегії можливості врегулювання спірних правовідносин замовника із боржниками у зв'язку із невиконанням боржниками своїх зобов'язань, а останній - прийняти та оплатити вказані послуги на умовах договору.

Посилаючись на те, що вказаний договір укладений від імені відповідача директором з перевищенням наданих йому повноважень, без досягнення згоди з усіх істотних умов договору, позивач на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України просив задовольнити позов та визнати цей договір недійсним.

Позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений в установленому порядку, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відповідність спірного договору вимогам чинного законодавства.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України у відсутності представника позивача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 4 травня 2018 р між сторонами у справі укладено договір про надання юридичних послуг № 04/05-18, згідно з умовами якого позивач зобов'язався надавати відповідачу юридичні послуги із надання рекомендацій та юридичних консультацій, правовий аналіз матеріалів, що будуть надані замовником, підготовку стратегії можливості врегулювання спірних правовідносин замовника із боржниками у зв'язку із невиконанням боржниками своїх зобов'язань, а останній - оплатити вказані послуги на умовах договору.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представника відповідача, наявною у матеріалах справи копією вищевказаного договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані укладенням спірного договору від імені відповідача директором його товариства з перевищенням повноважень.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналогічні положення закріплені ч. 2 ст. 4 ГПК України, за змістом якої юридичні та фізичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Здійснення директором відповідача Андарак К.С її управлінських та представницьких повноважень під час укладення спірного договору не стосується прав позивача. Тому його звернення з цим позовом не дає підстав для визнання вищевказаного договору недійсним.

Недосягнення сторонами правочину згоди з усіх істотних умов для певного виду договорів не тягне правових наслідків у вигляді недійсності такого правочину з підстав ст.ст. 203, 215 ЦК України, тому посилання позивача з цього приводу є необґрунтованими.

Враховуючи викладені обставини, які свідчать про відсутність у позивача права вимагати визнання недійсним спірного договору з визначених ним підстав, у позові стосовно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Фізичної особи-підприємця Мартиненка Віталія Володимировича Черкаської області відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 25 лютого 2019 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар