номер провадження справи 29/112/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду позовних заяв про визнання договору оренди недійсним

12.02.2019 Справа № 908/6036/14

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Кричмаржевського В.А.

за участю секретаря судового засідання - Ракович С.І.

розглянувши у межах справи № 908/6036/14

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", код в ЄДР-31792555, м. Запоріжжя

позовні заяви кредиторів - Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", код в ЄДР-00032112 (03150 м.Київ вул. Антоновича, 127) та

Компанії "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." (EMI VENTURE CAPITAL LTD.), код 9226721 (Студіо G3, Гроув Парк Студіос, 188-192, Саттон Корт Роуд, Лондон, W43HR, Великобританія, адреса для листування: 01000 м.Київ вул.Велика Житомирська, 4 оф.9), правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВ СОЛАР", код - FN307602g, Австрія, м. Відень

до відповідача-1 (банкрута) - Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", м. Запоріжжя

та відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАТ Олімп", код в ЄДР-36983800, м. Світловодськ Кіровоградської області

про визнання недійсним договору оренди № 60 від 04.09.2017

Присутні представники:

- позивача - АТ "Укрексімбанк" - Гижко О.Л.

- відповідача-1 - ПрАТ "Завод напівпровідників" - ліквідатор Дейнегіна К.М.

Установив:

Відповідно до постанови господарського суду Запорізької області від 24.11.2016р. ПрАТ "Завод напівпровідників", код в ЄДР-31792555, м.Запоріжжя, визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кириченка Є.О.

Відповідно до ухвали суду від 13.12.2018 арбітражного керуючого Кириченка Є.О. усунуто від виконання обов'язків ліквідатора ПрАТ "Завод напівпровідників", новим ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Дейнегіну К.М.

Згідно з ухвалою суду від 27.11.2018 здійснено заміну кредитора у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Солар" на правонаступника - Компанію "ЕМІ Венче Кепітал Лтд.".

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2017 позовну заяву за позовом - Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до відповідача-1 - Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", до відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАТ Олімп" про визнання недійсним договору оренди № 60 від 04.09.2017 прийнято до розгляду в межах справи № 908/6036/14 про банкрутство ПрАТ "Завод напівпровідників", порушено провадження за позовною заявою, цією ж ухвалою зупинено провадження за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до відповідача-1 - ПрАТ "Завод напівпровідників" та відповідача-2 - ТОВ "ВАТ Олімп" про визнання недійсним договору оренди № 60 від 04.09.2017 до повернення справи № 908/6036/14 про банкрутство ПрАТ "Завод напівпровідників" до господарського суду Запорізької області з вищих судових інстанцій.

Згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.12.2017 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВ СОЛАР" до відповідача-1 - ПрАТ "Завод напівпровідників" та відповідача-2 - ТОВ "ВАТ Олімп" про визнання недійсним договору оренди № 60 від 04.09.2017 прийнято до розгляду в межах справи № 908/6036/14 про банкрутство ПрАТ "Завод напівпровідників", порушено провадження за цим позовом.

Цією ж ухвалою зупинено провадження за вказаною позовною заявою ТОВ "АКТИВ СОЛАР" до повернення справи № 908/6036/14 до господарського суду Запорізької області з вищих судових інстанцій.

Отже, провадження за вказаними позовними заявами порушено відповідно 22.11.2017 та 13.12.2017.

Ухвалою суду від 21.11.2018 поновлено провадження за позовом АТ "Укрексімбанк ", м.Київ, до відповідача-1 - ПрАТ "Завод напівпровідників", м.Запоріжжя, та відповідача-2 - ТОВ "ВАТ Олімп", Кіровоградська область, м.Світловодськ, про визнання недійсним договору оренди № 60 від 04.09.2017, а також провадження за позовом ТОВ "АКТИВ СОЛАР", Австрія, 1010, м.Відень, до відповідача-1 - ПрАТ "Завод напівпровідників", м.Запоріжжя, та відповідача-2 - ТОВ "ВАТ Олімп", Кіровоградська область, м. Світловодськ, про визнання недійсним договору оренди № 60 від 04.09.2017, зазначені позови об'єднані в одне провадження, підготовче засідання призначено на 18.12.2018 о 10-00 год.

Відповідно до ухвали суду від 18.12.2018 підготовче засідання було відкладено до 17.01.2019 на 10-00 год.

Згідно з ухвалою суду від 17.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12 лютого 2019 о 10-00 год.

В судове засідання - 12.02.2019 позивач - Компанія "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." та відповідач - ТОВ "ВАТ Олімп" не забезпечили явку своїх представників, про час та місце проведення якого повідомлені в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили.

В матеріалах справи міститься клопотання представника Компанії "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." від 10.12.2018 про розгляд справи без присутності його представника з причин великої завантаженості.

З огляду на обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками, відсутність перешкод для розгляду справи, достатність матеріалів справи для розгляду та прийняття відповідного рішення, судове засідання відбулося за відсутності представників позивача -Компанії "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." та відповідача - ТОВ "ВАТ Олімп", згідно зі статтею 202 ГПК України.

Від ліквідатора ПрАТ "Завод напівпровідників" 08.02.2019 надійшло клопотання про закриття провадження у справі з розгляду позовних вимог про визнання договору оренди № 60 від 04.09.2017 недійсним у зв'язку з відсутністю предмету спору, також з посиланням на статті 119 та 207 ГПК України просить визнати поважними причини не заявлення клопотання в підготовчому провадженні та поновити строк для звернення з клопотанням.

Ліквідатор вважає, що підготовче провадження було закрито передчасно, враховуючи те, що позивачами не надано відповіді на відзив ПрАТ "Завод напівпровідників", також на думку ліквідатора судом не було з'ясовано - чи мають сторони бажання заявити додаткові заяви та клопотання в підготовчому засіданні.

Відповідно до приписів статті 207 ГПК України при розгляді справи по суті головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Представник АТ "Укрексімбанк" висловив думку про наявність підстав для закриття провадження за позовами в зв'язку з розірванням спірного договору.

Суд, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні представників сторін, дійшов висновку про залишення клопотання ліквідатора без розгляду у зв'язку з відсутністю поважних причин не заявлення його в підготовчому провадженні.

Ухвалами суду від 21.11.2018 та від 18.12.2018 сторонам наголошувалось про необхідність в порядку статей 165, 178 ГПК України надати відзив на позов та в порядку статті 166 ГПК України - відповідь на відзив. Позивачі своїм правом на подання відповідей на відзив ПрАТ "Завод напівпровідників" не скористалось.

Позов АТ "Укрексімбанк" обґрунтовано статтями 203, 215, частиною 2 статті 586 Цивільного кодексу України, статтями 9, 12 Закону України "Про іпотеку", статтею 17 Закону України "Про заставу". Позивач просить визнати недійсним договір оренди № 60 від 04.09.2017, згідно з яким ПрАТ "Завод напівпровідників" в особі ліквідатора Кириченка Є.О. передано ТОВ "ВАТ "Олімп" в оренду майно боржника, яке знаходиться за адресою: м.Запоріжжя вул.Теплична, 16, та перебуває у заставі Банку. Позивач вважає, що договір оренди необхідно було погодити з Банком - заставодержателем майна.

Позов Компанії "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." обґрунтовано статтями 15, 16, 206, 215 ЦК України та статтями 1, 10, 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Позивач просить визнати договір оренди майна № 60 від 04.09.2017 недійсним, враховуючи, що він є значним, та укладений заінтересованими особами без згоди комітету кредиторів. На думку позивача ліквідатор діяв не у відповідності до вимог статей 98, 99 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при визначенні розміру орендної плати та особи орендаря.

Відповідач-1 - ПрАТ "Завод напівпровідників" проти позовів заперечує, доводи Компанії "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." вважає безпідставними, необґрунтованими, вимоги не підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що ґрунтуються на припущеннях, в зв'язку з чим задоволенню не підлягають. На його думку Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить норми, яка зобов'язує ліквідатора отримувати згоду комітету кредиторів на укладання договору оренди, а зміст оспорюваного договору відображає всі істотні для нього умови. Також відповідач-1 вважає необґрунтованими доводи АТ "Укрексімбанк" щодо обов'язкового отримання згоди Банку як заставодержателя, на укладання договору оренди майна в ліквідаційній процедурі. Крім того, на думку ліквідатора ПрАТ "Завод напівпровідників" у даний час відсутній предмет спору в зв'язку з розірванням оспорюваного договору оренди.

Відповідач-2 - ТОВ "ВАТ "Олімп" проти позовів заперечує, вважає, що договір оренди майна відповідає вимогам закону, укладений незаінтересованими особами у відповідності до вимог частини 1 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та не є значним правочином.

За підсумками розгляду позовних заяв господарським судом у нарадчій кімнаті прийнято ухвалу, вступну та резолютивну частини якої оголошено після виходу з нарадчої кімнати. Повідомлено про термін виготовлення повного тексту ухвали - протягом п'яти днів.

Дослідивши матеріали та обставини справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з постановою суду від 24.11.2016р. ПрАТ "Завод напівпровідників", код в ЄДР-31792555, м.Запоріжжя, визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кириченка Є.О.

Відповідно до ухвали суду від 13.12.2018 арбітражного керуючого Кириченка Є.О. усунуто від виконання обов'язків ліквідатора ПрАТ "Завод напівпровідників", новим ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Дейнегіну К.М.

АТ "Укрексімбанк" визнано у справі кредитором, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, а саме такими правочинами: іпотечним договором № 151112Z60 від 29.08.2012р., договором застави №151109Z35 від 18.03.2009р., іпотечним договором № 151109Z29 від 13.03.2009р., договором застави №151110Z88 від 26.04.2010р., договором застави №151110Z23 від 22.01.2010р., договором застави № 151109Z73 від 10.06.2009р., договором застави №151109 Z39 від 31.03.2009р., договором застави № 151110Z125 від 30.07.2010р., договором застави № 151110Z126 від 17.09.2010р. та договором застави №151114Z41 від 15.07.2014р.

Арбітражний керуючий Кириченко Є.О., виконуючи повноваження ліквідатора ПрАТ "Завод напівпровідників" (Орендодавець) у цій справі, 04.09.2017 уклав з ТОВ "ВАТ "Олімп" (Орендар) договір оренди № 60 (далі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове користування за плату, на умовах, викладених у Договорі та невід'ємних додатках до нього, майно (Об'єкт оренди), що тимчасово не використовується, і розташоване за адресою: м.Запоріжжя вул.Теплична, 16, для здійснення Орендарем діяльності в порядку, передбаченому даним Договором.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що Об'єкт оренди передається Орендареві з метою захисту майна Банкрута та забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані з правом користування даним майном у відповідності до умов Договору.

Згідно з п.1.3 Договору Об'єкт оренди може використовуватися Орендарем відповідно до його призначення та умов договору, зокрема, для організації та здійснення виробництва монокристалічного кремнію та напівпровідникових матеріалів та інших промислових товарів, без заподіяння шкоди Об'єкту оренди, недопущення погіршення його стану, у тому числі його знецінення.

Балансова вартість об'єкта оренди становить - 3 521 598 125,66 грн., як зафіксовано в п.1.4 Договору.

Згідно з п.2.3 Договору передача Об'єкта оренди в користування Орендареві не тягне за собою переходу права власності на нього. Власником Об'єкта оренди є Орендодавець. Передання Об'єкта оренди не припиняє та не змінює прав на неї третіх осіб, зокрема, права застави.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що Об'єкт оренди підлягає поверненню Орендодавцю у випадку: продажу об'єкту оренди чи його частини, в порядку передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме, при укладенні договору купівлі-продажу між Орендодавцем (банкрутом) та покупцем, та зарахуванням грошових коштів за продане майно на розрахунковий рахунок Орендодавця (п.2.4.1 Договору).

Порядок повернення майна визначений пунктами 2.5 та 2.6, згідно з якими Орендар зобов'язується повернути повністю Об'єкт оренди або його частину Орендодавцю не пізніше 90 (дев'яносто) календарних днів з моменту, коли настала подія, визначена п.2.4.1 Договору.

Термін оренди та строк договору визначені сторонами у пунктах 3.1 та 8.1 Договору, і встановлені з моменту підписання договору та акту приймання-передачі Об'єкту оренди до моменту продажу Об'єкта оренди в процедурі ліквідації орендодавця відповідно до вимог статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розмір орендної плати за один місяці становить - 300.000 грн., у тому числі ПДВ - 50.000 грн., та оплачується Орендарем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця.

Умовами розділу 5.3 Договору також визначено зобов'язання Орендаря, серед яких: забезпечувати захист збереження (підтримання) майна у належному стані, вжиття заходів для запобігання будь-якого пошкодження та псування Об'єкту оренди; надавати доступ на Об'єкт оренди уповноваженим представникам Орендодавця та АТ "Укрексімбанк" з метою перевірки майна, що знаходиться у заставі АТ "Укрексімбанк", несення повної відповідальності за дотримання на Об'єкті оренди правил пожежної безпеки, екологічної безпеки, техніки безпеки, норм санітарії та екології.

Згідно з умовами договору майно було передано орендатору та сторонами складено акт приймання-передачі Об'єкту оренди.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, серед яких вказані правочини і договори, передбачено статтею 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору, за яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 статті 202 ЦК України).

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частинами 1 та 2 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктами 2.1 та 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" передбачено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до статей 575 та 576 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно з частиною 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами частини 1 статті 759 ЦК право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до статті 769 ЦК України передання речі у найм не припиняє та не змінює прав на неї третіх осіб, зокрема права застави. При укладенні договору найму наймодавець зобов'язаний повідомити наймача про всі права третіх осіб на річ, що передається у найм. Якщо наймодавець не повідомив наймача про всі права третіх осіб на річ, що передається у найм, наймач має право вимагати зменшення розміру плати за користування річчю або розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Частиною 1 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено поняття "ліквідатора" - це фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

За змістом частин 2, 3 статті 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий зобов'язаний, зокрема, неухильно дотримуватися вимог законодавства та здійснювати захист майна боржника. Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

Вказана норма покликана в першу чергу забезпечити як збереження майна боржника, визнаного банкрутом, так і не допустити втрати його властивостей для досягнення основного завдання ліквідаційної процедури -продажу майна банкрута за найвищою ціною та ключової мети - задоволення вимог всіх кредиторів боржника за рахунок його продажу, в тому числі і заставних.

При цьому зазначена правова норма не передбачає отримання ліквідатором згоди заставодержателя у разі укладення договорів оренди майна банкрута, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації.

Суд зауважує, що з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. (Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015року у справі № 916/2019/13).

Ліквідатор у справі про банкрутство має самостійний статус як особа, що за рішенням суду зобов'язана належним чином виконувати свої повноваження в ході ліквідаційної процедури, зокрема, ті, що спрямовані на формування ліквідаційної маси боржника та задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, саме до повноважень ліквідатора закон відносить укладення договорів оренди майна банкрута та вибір орендаря, що має відбуватись із врахуванням конкретних обставин справи.

Суд не погоджується з позицією АТ "Укрексімбанк", яка обґрунтована частиною 2 статті 586 ЦК України (Заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом), статтею 17 Закону України "Про заставу" (Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом), статтею 12 Закону України "Про іпотеку" (Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним) та полягає у ствердженні про необхідність обов'язкового погодження договору оренди майна банкрута, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації з заставодержателем, враховуючи, що ПрАТ "Завод напівпровідників" перебуває в особливому стані - в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство.

До правовідносин, що виникли, в першу чергу застосовуються норми саме Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також суд вважає за необхідне зазначити, що умовами договору (п.5.3.3) передбачено обов'язок орендаря надавати доступ до об'єкту оренди уповноваженим представникам орендодавця та АТ "Укрексімбанк" з метою перевірки майна, що знаходиться в заставі АТ "Укрексімбанк".

Тобто, АТ "Укрексімбанк" мав повне право за бажанням у будь-який час перевіряти стан заставного майна. Попереднім ліквідатором - арбітражним керуючим Кириченком Є.О. представлено в матеріали справи звіти про хід ліквідаційної процедури, протоколи засідань комітету кредиторів, які свідчать про інформування комітет кредиторів про вжиті ним заходи та обставини ліквідаційної процедури.

Суд вважає безпідставним посилання позивача - Компанії "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." на необхідність погодження оспорюваного договору з комітетом кредиторів.

Частиною 8 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора); підготовку та укладення мирової угоди; схвалення плану санації боржника, змін та доповнень до нього у випадках, передбачених цим Законом; визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Законом.

З викладеного вбачається, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів не віднесено погодження договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації.

Також не підлягає застосуванню до спірних правовідносин положення частини 9 статті 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка передбачає, що значні правочини (договори) та правочини (договори), щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації боржника, бо у зазначеній нормі йде мова про процедуру санації та відповідно керуючого санацією.

Суд не вбачає підстав для застосування і частини 1 статті 8 ЦК України, а саме аналогії закону, враховуючи те, що для застосування положень цієї статті потрібно дотримання двох необхідних умов: - по-перше, відносини, про які йдеться в статті, мають знаходитися в межах правового простору, регульованого цивільним законодавством, по-друге, дані відносини не врегульовані конкретними нормами, що містяться в законах, інших нормативних актах чи звичаях ділового обороту. Іншими словами, у частині розглянутих відносин є прогалина у джерелах цивільного права.

В даному ж випадку відносини, що склалися - передача ліквідатором в оренду майна банкрута, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в ліквідаційній процедурі з метою забезпечення збереження такого майна, врегульовані положеннями розділу ІІІ - "Ліквідаційна процедура", розділу VIII - "Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатора)" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Твердження позивача - Компанії "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." про порушення ліквідатором положень статей 98, 99 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при проведення ліквідаційної процедури, а, насамперед, при укладенні оспорюваного договору, які полягають у нез'ясуванні ліквідатором фінансового стану орендаря, та наявності у нього спеціальних дозволів та ліцензій для використання специфічного обладнання, наявності кваліфікованого персоналу у штаті ґрунтуються на припущеннях.

Представлені ліквідатором копії платіжних документів підтверджують оплату ТОВ "ВАТ "Олімп" за оспорюваним договором за 10 місяців - з 05.09.2017 по 10.10.2018. Несплаченою є лише частина орендної плати за листопад-грудень 2018р.

Як вже зазначалось, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Однак, позивачем - Компанією "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." конкретної підстави недійсності оспорюваного договору, що передбачено статтями 203, 215 ЦК України, не було визначено.

Позивачами не доведено наявності обставин, з якими законодавство пов'язує недійсність правочину та настання відповідних наслідків.

Приймаючи до уваги наведені норми права, суд вважає, що оскаржуваний договір оренди вчинений з додержанням вимог, визначених частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України, порушень при його укладенні сторонами не допущено, підстав для визнання його недійсним немає.

Під час укладення оспорюваного договору сторони керувались законодавством, яке регулює ліквідаційну процедуру, введену судом згідно з постановою від 24.11.2016, в межах наданих ліквідатору повноважень, з дотриманням вимог діючого законодавства, а саме статей 38, 41, 98 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак позов про визнання недійсним договору оренди № 60 від 04.09.2017 задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивачів.

Враховуючи частину 6 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", де визначено, що під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону, господарський суд вважає за доцільне цю ухвалу надіслати лише членам комітету кредиторів: Компанії "ЕМІ Венче Кепітал Лтд." (EMI VENTURE CAPITAL LTD.), Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 8, 10, 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 3, 12, 129, 232-235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Ухвалив:

В позові відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строк, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Копію ухвали надіслати: позивачам, відповідачам, ліквідатору, членам комітету кредиторів у справі (Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби).

Суддя В.А. Кричмаржевський

Повний текст ухвали складений 18.02.2019.