ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"20" лютого 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3200/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Майданик Ю.В.

дослідивши матеріали справи

за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ"

до боржника: Публічного акціонерного товариства „Туристично-Виробнича фірма „Чорне Море" (65012, м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59; )

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні за участі

представників сторін та учасників (до оголошеної перерви у судовому засіданні):

від кредитора: ТОВ „ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" - Фельдман О.А.;

від заявників: ПРАТ „Страхова Компанія „Примор'є", ПАТ „Спецавтоматика", ТОВ „Бізнес Розвиток" - Кобелєв О.О.; Національного банку України - Янголь О.О.; ПАТ «Сбербанк» - Крячковська І.М.; ПАТ „Ринок Малиновський" - Фельдман О.А.; ТОВ „Торгово-будівельне агентство „Промбуд" - Чубко І.А.; АТ „Імексбанк" - Кульбаба В.В.; Головного управління ДФС в Одеській області - Максимович Н.М.;

від боржника: Новікова Т.О.;

розпорядник майна боржника: арбітражний керуючий Каленіченко С.Г.;

від розпорядника майна боржника: Захарко І.І.;

присутня: ОСОБА_12;

представників сторін та учасників (після оголошеної перерви у судовому засіданні):

від кредитора: ТОВ „ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" - Фельдман О.А.;

від заявників: ПРАТ „Страхова Компанія „Примор'є", ПАТ „Спецавтоматика", ТОВ „Бізнес Розвиток" - Кобелєв О.О.; Національного банку України - Янголь О.О.; ПАТ «Сбербанк» - Крячковська І.М.; ПАТ „Ринок Малиновський" - Фельдман О.А.; ТОВ „Торгово-будівельне агентство „Промбуд" - Чубко І.А.; АТ „Імексбанк" - Кульбаба В.В.;

від боржника: Новікова Т.О.;

розпорядник майна боржника: арбітражний керуючий Каленіченко С.Г.;

від розпорядника майна боржника: Захарко І.І.;

присутня: ОСОБА_12

У судовому засіданні 20.02.2019р. оголошувалась перерва на 20 хв. у відповідності до ст. 216 ГПК України.

Всі сторони та учасники були належним чином повідомлені про дату і місце проведення судового засідання, про що свідчать підписи представників сторін та учасника на розписці про відкладення (т. 24 а.с. 139), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (т. 24 а.с. 142-145, 154, 171-173) та рекомендовані повідомлення про повернення поштових відправлень (т. 24 а.с. 148-149, 152-153, 160-161, 164-154, 168-169).

Історія справи.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 07.02.2018р. відкрито провадження у справі №916/3200/17 за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" (далі - ТОВ „ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ") про визнання банкрутом Публічного акціонерного товариства „Туристично-Виробнича фірма „Чорне Море" (далі - АТ „ТВФ „Чорне Море"); визнано грошові вимоги ТОВ „ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" до АТ „ТВФ „Чорне Море" в сумі 1 624 000 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника АТ „ТВФ „Чорне Море"; розпорядником майна боржника АТ „ТВФ „Чорне Море" призначено арбітражного керуючого Каленіченка С.Г. (т. 2 а.с. 33-41).

З метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, 07.02.2018р. здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство АТ „ТВФ „Чорне Море" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет від за № 49187 (т. 2 а.с. 44-45).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018р. ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 р. у справі №916/3200/17 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (т. 7 а.с. 209-218).

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 04.09.2018р. касаційну скаргу Національного банку України залишено без задоволення; постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 у справі №916/3200/17 залишено без змін (т. 8 а.с. 218-230).

Таким чином, справа № 916/3200/17 про визнання банкрутом АТ „ТВФ „Чорне Море" перебувала за межами суду у зв'язку з розглядом апеляційної та касаційної скарг з 15.03.2018р. по 31.05.2018р. та з 14.06.2018р. по 01.11.2018р. внаслідок чого не розглядалась.

Зміст питань, що розглядаються судом. Заяви учасників.

26.02.2018р. від Національного банку України надійшла заява про визнання грошових вимог до АТ „ТВФ „Чорне Море" (т. 2 а.с. 59-64) та 03.12.2018р. уточнена заява про визнання грошових вимог в сумі 3 162 606 403, 14 грн. (т. 20 а.с. 58-62), внесення до реєстру вимог кредиторів, як таких, що забезпечені заставою майна боржника. Заявником зазначено, що між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством „Імексбанк" був укладений кредитний договір №29 від 26.11.2009р., відповідно до умов якого останнім отримано кредитні кошти в сумі 3 395 000 000 грн. на строк до 27.07.2016р., та заборгованість за яким визнана у повному обсязі АТ „Імексбанк" відповідно до акту звірки заборгованості від 22.08.2016р. З метою забезпечення виконання АТ „Імексбанк" зобов'язань за вказаним кредитним договором між Національним банком України та АТ „ТВФ „Чорне Море" був укладений договір іпотеки від 26.11.2009р., за умовами якого цей договір у повному обсязі забезпечує вимоги Національного банку України, що випливають з кредитного договору №29 від 26.11.2009р. Заявник вказує, що заборгованість за кредитним договором №29 від 26.11.2009р. у розмірі 3 162 606 403, 14 грн. на момент подання заяви та уточненої заяви вимоги перед Національним Банком України не погашена.

19.04.2018р. АТ „ТВФ „Чорне Море" надано відзив на заяву Національного банку України (т.8 а.с. 73-75), у якому зазначено, що оскільки боржник не є позичальником кредитних коштів, а є майновим поручителем боржника перед Національним банком України за відповідним кредитним договором, то грошові вимоги Національного банку України підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів АТ „ТВФ „Чорне Море" окремо, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

17.01.2019р. АТ „ТВФ „Чорне Море" надано відзив на уточнену заяву Національного банку України (т. 22 а.с. 3-6), в якому вказано, що грошові вимоги заявника у сумі 3 162 606 403, 14 грн. підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

У повідомленні розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Каленіченка С.Г. (т. 8 а.с. 45) вказано про визнання вимог Національного банку України в загальному розмірі 770 000 000 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

У повідомленні розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Каленіченка С.Г. (т. 22 а.с. 17) вказано про визнання заявлених вимог Національним банком України у сумі 3 162 606 403, 14 грн. та внесення їх до реєстру вимог кредиторів як таких, що забезпечені заставою майна боржника.

Обставини, встановленні судом.

26.11.2009р. між Національним банком України та ПАТ „Імексбанк" був укладений кредитний договір №29 про рефінансування (т. 2 а.с. 72-78), відповідно до п. 1.1. якого Національний банк України надає ПАТ „Імексбанк" кредит рефінансування (з урахуванням раніше здійсненого) в сумі 2 900 000 000 грн.

Додатковими угодами №1 від 10.06.2010р. (т. 2 а.с. 79), №2 від 27.08.2010р. (т. 2 а.с. 80), №5 від 27.03.2013р. (т. 2 а.с. 88), №6 від 12.04.2013р. (т. 2 а.с. 89-91), №7 від 30.01.2014р. (т. 2 а.с. 92), №8 від 26.02.2014р. (т. 2 а.с. 93-94), №9 від 25.03.2014р. (т. 2 а.с. 95) та додатковими договорами №3 від 23.03.2011р. (т. 2 а.с. 81-84) та №4 від 20.10.2011р. (т. 2 а.с. 85-87) вносились зміни до кредитного договору №29 про рефінансування від 26.11.2009р.

26.11.2009р. між Національним банком України та Відкритим акціонерним товариством Туристично-Виробнича фірма „Чорне Море", яке у подальшому змінило найменування на Публічне акціонерне товариство „Туристично-Виробнича фірма „Чорне Море", був укладений іпотечний договір з майновим поручителем (т. 2 а.с. 96-98), відповідно до умов якого цей договір іпотеки забезпечує вимоги Національного банку України за кредитним договором №29 про рефінансування від 26.11.2009р., який укладено між Національним банком України та ПАТ „Імексбанк", стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі.

П. 1.5. вказаного договору передбачено, що заставна вартість предмету іпотеки визначається сторонами в сумі 770 000 000 грн.

Відповідно до п. 7.1. зазначеного договору цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Відкритим акціонерним товариством Туристично-Виробнича фірма „Чорне Море" зобов'язань за кредитним договором та додаткових договорів/угод до нього.

Додатковими змінами №1 від 24.03.2011р. (т. 2 а.с. 99), №2 від 20.10.2011р. (т. 2 а.с. 100-101), №3 від 26.03.2014р. (т. 2 а.с. 102-103) вносились зміни до іпотечного договору (з майновим поручителем) від 26.11.2009р.

Згідно акту звірки від 22.08.2016р. (т. 2 а.с. 110), підписаного між ліквідатором АТ „Імексбанк" та директором Операційного департаменту Національного банку України, станом на 27.05.2015р. заборгованість становить 3 472 457 073, 21 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 3 392 825 995, 46 грн., за відсотками - 78 592 449, 30 грн., пеня за прострочення відсотків - 1 038 628, 45 грн.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №114408825 від 19.02.2018р. (т. 2 а.с. 111-119) вбачається, що наявний запис про обтяження за №1569610 від 26.11.2009р. на підставі іпотечного договору з майновим поручителем від 26.11.2009р., особа, майно/права якої обтяжуються - АТ „ТВФ „Чорне Море", обтяжувач: Національний банк України.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків визначені договори та інші правочини.

Ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України „Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Ч. 1 ст. 7 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України „Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Обов'язковість виконання сторонами умов договору визначена у ст. 629 ЦК України.

Ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Грошове зобов'язання згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Висновки суду.

Виходячи з вимог ст.ст. 23, 24, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.

Визначальною датою для розподілу конкурсних та поточних вимог кредиторів є 07.02.2018р. дата відкриття провадження у справі про банкрутство АТ „ТВФ „Чорне Море" та офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство боржника на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України від 07.02.2018р.

Тридцятиденний строк, встановлений ст. 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для подання заяв конкурсних кредиторів закінчився 12.03.2018р.

Однак, аналіз норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" свідчить про те, що забезпечені кредитори, кредитори, вимоги яких повністю забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя) не є конкурсними кредиторами, мають ряд прав та обов'язків, які відрізняються від прав і обов'язків інших кредиторів. Їх вимоги підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів як за заявою кредитора, так і безпосередньо арбітражним керуючим згідно облікових даних боржника. Граничний строк, встановлений для подачі заяв конкурсних кредиторів на забезпечених кредиторів не розповсюджується та вони можуть заявляти свої вимоги на протязі всієї процедури банкрутства.

Приймаючи до уваги те, що заявлені грошові вимоги Національного Банку України в сумі 3 162 606 403, 14 грн. документально підтверджені та обґрунтовані, суд їх визнає в повному обсязі, як такі, що забезпечені заставою майна боржника із внесенням до реєстру вимог кредиторів окремо.

Керуючись ст.ст. 1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

Визнати грошові вимоги Національного Банку України до Публічного акціонерного товариства „Туристично-Виробнича фірма „Чорне Море" (65012, м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59; ) в сумі 3 162 606 403, 14 грн., як вимоги забезпечені заставою майна боржника із внесенням до реєстру вимог кредиторів окремо.

Ухвала набирає законної сили 20.02.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено та підписано 25.02.2019р.

Копію ухвали надіслати: ПАТ „Туристично-Виробнича фірма „Чорне Море" (65012, м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59), Національному банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9), арбітражному керуючому Каленіченко С.Г. (АДРЕСА_1).

Суддя Л.І. Грабован