ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. Справа№ 910/4141/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 (повний текст складено 05.12.2018)

у справі №910/4141/18 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця»

про стягнення 598 470,82 дол. США та 65 167 018,39 грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі, позивач або Банк) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі, відповідач) про стягнення донарахованої заборгованості за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3759/2-1 від 29.12.2011 за період з 24.04.2017 по 26.03.2018 у розмірі 598 470,82 дол. США та 65 167 018,39 грн., яка складається з: 598 470,82 дол. США заборгованості по процентам, 57 127 775,48 грн. пені по кредиту, 1 351 444,26 грн. пені по процентах, 6 272 919,29 грн. 3% річних по тілу кредиту, 134 879,36 грн. 3% річних по процентах, 280 000,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов'язання за укладеним між останнім та позивачем кредитним договором №20-3759/2-1 від 29.12.2011 за період з 24.04.2017 по 26.03.2018, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення заборгованості по процентам - 598 470,82 дол. США, пені по кредиту - 57 127 775,48 грн., пені по процентам - 1 351 444,26 грн., 3% річних по тілу кредиту - 6 272 919,29 грн., 3% річних по процентах - 134 879,36 грн., штраф - 280 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» (далі, третя особа).

Як вбачається із матеріалів справи, 16.11.2018 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання (уточнене) про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №910/7252/17 та №910/15456/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 провадження у справі №910/4141/18 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 910/7252/17.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/4141/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- місцевий господарський суд дійшов хибного висновку про преюдиційне значення рішення у справі №910/7252/17 для вирішення даної справи, оскільки встановлення дійсного розміру заборгованості за тілом кредиту за період з 24.04.2018 по 26.03.2018 входить до предмету доказування саме в справі №910/4141/18;

- суд першої інстанції дійшов висновку про об'єктивну неможливість здійснити судом розгляд справи №910/4141/18 на підставі зібраних доказів всупереч тому, що судом не було з'ясовано в межах підготовчого провадження питання про подання сторонами всіх доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень.

З огляду на зазначене, на думку позивача, у суду були відсутні підстави для зупинення провадження в даній справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у справі №910/4141/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Іоннікової І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/4141/18; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі (пункт 12 частина 1 стаття 255 Господарського процесуального кодексу України); встановлено сторонам строк для подання відзиву, заперечення на відзиві, заяв, клопотань.

04.02.2019 від відповідача у строк, встановлений ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін.

Враховуючи наявність у матеріалах справи відзиву відповідача на апеляційну скаргу та закінчення встановленого ухвалою суду від 21.01.2019 строку для подачі сторонами документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Суд, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати:

- як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

- чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

Судом встановлено, що предметом позову у справі №910/4141/18 є стягнення донарахованої заборгованості за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3759/2-1 від 29.12.2011 за період з 24.04.2017 по 26.03.2018 у розмірі 598 470,82 дол. США та 65 167 018,39 грн., яка складається з: 598 470,82 дол. США заборгованості по процентам, 57 127 775,48 грн. пені по кредиту, 1 351 444,26 грн. пені по процентах, 6 272 919,29 грн. 3% річних по тілу кредиту, 134 879,36 грн. 3% річних по процентах, 280 000,00 грн. штрафу.

Предметом доказування у справі №910/4141/18 є наявність у позивача підстав для стягнення з відповідача за період з 24.04.2017 по 26.03.2018 заборгованості по процентам, пені по кредиту та процентам, 3% річних по тілу кредиту та по процентам, штрафу за порушення умов Кредитного договору.

При цьому, в обґрунтування поданого позову Банк зазначає, що заборгованість за тілом кредиту по Кредитному договору вже заявлена ним до стягнення у судовій справі №910/7252/17.

Судом встановлено, що предметом спору у справі №910/7252/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» є стягнення з ПАТ «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» є стягнення з ПАТ «Українська залізниця» заборгованості за Кредитним договором, а саме: 8 500 000,00 доларів США заборгованості по кредиту, 57 835,42 доларів США заборгованості по процентам, 67 183 097,66 грн. пені по кредиту, 466 302,17 грн. пені по процентам, 15 023 935,63 грн. 3% річних по тілу кредиту, 133 201,80 грн. 3% річних по процентам та 530 000,00 грн. штрафу.

Отже, предметом доказування у справі №910/7252/17 є, зокрема, встановлення факту наявності та розміру заборгованості ПАТ «Українська залізниця» за отриманими від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» згідно Кредитного договору кредитними коштами (тілом кредиту).

Із наведеного вбачається, що позовні вимоги у справах №910/4141/18 та №910/7252/17 ґрунтуються на одному й тому ж Кредитному договорі про відкриття кредитної лінії №20-3759/2-1 від 29.12.2011.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідно до пункту 3.2. Кредитного договору у редакції Договору про внесення змін та доповнень №20-3768/2-1 проценти за користування кредитом нараховуються Банком, виходячи із встановленої Банком процентної ставки у розмірі 10,65% річних, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів по заборгованості іноземній валюті використовується метод «факт/360», виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Відповідно до умов пункту 5.3. Кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або плати за кредит позичальник сплачує за кожен день прострочення пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

Отже, розмір заборгованості по тілу кредиту, що є предметом судового розгляду у справі №910/7252/17, є базою для нарахування, зокрема, заборгованості по процентах, пені та 3% річних за прострочення повернення кредиту та сплати процентів у справі №910/4141/18. При цьому, як вбачається із матеріалів справи, ухвалами Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 було призначено у справі №910/7252/17 судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі №910/7252/17 на час проведення судової експертизи.

Таким чином, при вирішенні спору у справі № 910/7252/17 буде встановлено, у якому розмірі документально підтверджується отримання позичальником кредитних коштів за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3759/2-1 від 29.12.2011, розмір повернених коштів, а також визначено дату остаточного повернення кредитних коштів та розмір боргу по тілу кредиту, факт прострочення погашення заборгованості в розумінні п.2.2 договору чи інших положень договору, і в залежності від цих фактів судом у даній справі № 910/4141/18 буде встановлено наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 598 470,82 дол. США заборгованості по процентам, 57 127 775,48 грн. пені по кредиту, 1 351 444,26 грн. пені по процентах, 6 272 919,29 грн. 3% річних по тілу кредиту, 134 879,36 грн. 3% річних по процентах, 280 000,00 грн. штрафу, нарахування яких здійснено виходячи із обґрунтування позовних вимог у позовній заяві - з дати остаточного повернення коштів 22.04.2014 та суми 8 500 000,00 дол. США заборгованості по кредиту, що є предметом розгляду саме справи №910/7252/17.

Посилання скаржника на те, що встановлення дійсного розміру заборгованості за тілом кредиту за період з 24.04.2018 по 26.03.2018 входить до предмету доказування саме у справі №910/4141/18 не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем у даній справі вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту за вказаний період не заявлялись. Водночас, як зазначив сам позивач у позовній заяві, заборгованість за тілом кредиту вже заявлена до стягнення у іншій судовій справі №910/7252/17.

Відтак, оскільки базою для нарахування позовних вимог у даній справі є сума тіла кредиту, розмір заборгованості за яким встановлюється у пов'язаній справі №910/7252/17, а також враховуючи, що питання щодо встановлення розміру останнього передано у межах справи №910/7252/17 на вирішення експерта, з огляду на неможливість розгляду даної справи через обмеженість предметом позову та встановленої черговості розгляду вимог Банку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність об'єктивної неможливості розгляду господарської справи №910/4141/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/7252/17 та правомірно зупинив провадження у справі №910/4141/18 на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно посилань скаржника у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції дійшов висновку про об'єктивну неможливість здійснити розгляд справи №910/4141/18 всупереч тому, що не з'ясував в межах підготовчого провадження питання про подання сторонами всіх доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, колегія суддів зазначає наступне.

Одним із основних завдань підготовчого провадження відповідно до змісту статті 178 Господарського процесуального кодексу України є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік дій, які вчиняються судом у підготовчому засіданні, який не є вичерпним.

За змістом пунктів 7, 10 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд з'ясовує, зокрема, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Оскільки відповідач у підготовчому провадженні заявив клопотання про зупинення провадження у справі, а суд першої інстанції дійшов висновку про його обґрунтованість з огляду на те, що визначення суми заборгованості за тілом кредиту у межах справи №910/7252/17 впливатиме на встановлення розміру донарахованої заборгованості за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3759/2-1 від 29.12.2011 у межах даної справи, суд правомірно задовольнив вказане клопотання на стадії підготовчого провадження, що не суперечить нормам статті 182 Господарського процесуального кодексу України та, як вбачається із матеріалів справи, спрямоване на забезпечення правильного вирішення спору по суті у майбутньому.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/4141/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/4141/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/4141/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню враховуючи положення статті 286 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова