ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м.Дніпро Справа № 10/339/10

Центральний апеляційний господарський суд у складі

судді - доповідача: Антоніка С.Г.,

суддів Дарміна М.О., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" ( на дії відділу примусового виконання рішень Департамету державної виконавчої служби МУЮ) на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.12.2018р. у справі №10/339/10 (суддя Колодій Н.А., повний текст складено 14.12.2018р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповвдальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", м.Запоріжжя

про стягнення суми

орган виконання відділ примусового виконання рішень Департамету державної виконавчої служби Міністерства юстиції, м.Київ

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулось ПАТ "Запоріжжяобленерго" зі скаргою на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015 року ВП 27535592, в якій просило суд визнати оскаржувану постанову недійсною, та зобов’язати державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.12.2018 року в частині вимог за скаргою, щодо зобов"язання державного виконавця відновити виконавче провадження та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду - відмовлено. Закрито провадження за скаргою в частині вимог, щодо визнання недійсної постанови від 01.04.2015 року ВП 27535592 про закінчення виконавчого провадження. В обгрунтування прийнятого рішення, господарський суд, посилаючись на норми діючого законодавства, зазначив, що оскільки на момент розгляду даної скарги, постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015 року ВП 27535592 не визнано судом незаконною, суд відмовляє в частині задоволення вимог за скаргою, щодо зобов?язання державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду. В частині вимог, щодо визнання недійсної постанови від 01.04.2015 року ВП 27535592 про закінчення виконавчого провадження, суд прийняв до відома, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.11.2018 року (суддя Горохов І.С.) вимога ПАТ "Запоріжжяобленерго" про визнати недійсною постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015 року ВП 27535592 вже розглянута судом. У задоволенні скарги ПАТ "Запоріжжяобленерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 10/339/10 відмовлено. Дана ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення. За таких обставин, суд вважав за можливе застосувати аналогію закону та закрити провадження у скарзі в частині заявлених вимог про визнання недійсної постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015 року ВП 27535592 у зв'язку з тим, що є ухвала, яка набрала законної сили за тими самими вимогами.

Не погодившись з винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права та неповного з’ясування обставин справи, просить ухвалу господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обґрунтування апеляційних вимог, скаржник зазначає, що підстави скарг і вимог, поданих до господарського суду є різними – в скарзі, поданій 29.10.2018 року мова йшла про бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, а саме начальника відділу ДВС щодо не відновлення виконавчого провадження, а в скарзі від 07.09.2018 року ставилось питання про визнання неправомірною постанови державного виконавця від 01.04.2015 року про закінчення виконавчого провадження, судовий наказ з тими самими вимогами відсутній. Вважає, що звернення до суду з проханням визнати недійсною постанову про закінчення виконавчого провадження, не позбавляє права стягувача звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність органу виконання. Апелянт стверджує, що суд необґрунтовано зазначив, що на момент розгляду скарги у даній справі постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не визнана судом незаконною, оскільки скарга ПАТ «Запоріжжяобленерго» і полягала в тому, щоб визнати недійсною через рішення суду постанову про закінчення виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу боржник просив ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

13.02.2019р. на адресу суду електронною поштою надійшла заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» про залишення апеляційної скарги без розгляду у зв’язку з наявністю постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019р., якою постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП №27535592 визнано недійсною.          Колегія суддів залишає вказану заяву без розгляду, оскільки вона не містить електронного цифрового підпису особи, яка направила заяву.

14.01.2019 року ухвалою судової колегії Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Антоніка С.Г. ( доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. ухвалено відкрити апеляційне провадження у справі № 10/339/10, розглянути апеляційну скаргу в судовому засіданні.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, які з’явилися в судове засідання, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

До господарського суду Запорізької області звернулось ПАТ "Запоріжжяобленерго" зі скаргою на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015 року ВП 27535592, в якій просило суд визнати оскаржувану постанову неправомірною, та зобов’язати державного виконавця відновити виконавче

провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду (а.с.5-7).

Зі змісту копії Постанови Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 10/339/10 вбачається хронологія судових рішень та дій органів державної виконавчої служби у господарському спорі між ПАТ "Запоріжжяобленерго" та ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" :

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.12.2010 року у справі №10/339/10 задоволено позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" (в подальшому назву змінено на ПАТ "Запоріжжяобленерго" та стягнуто з Казенного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (правонаступником якого є ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат") на користь позивача 34 232 677,50 грн. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 100 000,00 грн. - пені, 91 060,02 грн. - інфляційні нарахування; 173 880,21 грн. - три відсотки річних; 25 500,00 грн. витрат по держмиту та 236,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

20.12.2010 року господарським судом Запорізької області на виконання рішення видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця від 11.07.2011 року відкрито виконавче провадження ВП № 27535592 з примусового виконання зазначеного виконавчого документу.

22.12.2014 року між ВАТ "Запоріжжяобленерго" (далі Первісний кредитор), ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа" (далі Новий кредитор) і ДП "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (далі по тексту - Боржник) укладено договір № 651214/42 про відступлення права вимоги, згідно умов якого Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги до Боржника - Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" по оплаті заборгованості за Договором на користування електричною енергією № 76/199 від 01.07.2000 року в сумі 17 014 446,03 грн., яка розстрочена на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 18.11.2013 року.

Право вимоги заборгованості Первісного кредитора до Боржника виникло в результаті невиконання останнім зобов'язань по договору від 01.07.2000р. № 76/199, що підтверджено рішенням господарського суду Запорізької області від 06.12.2010 року у справі № 10/339/10.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 року задоволено заяву ВАТ "Запоріжжяобленерго" та замінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 року у справі № 10/339/10, а саме, замінено стягувача ВАТ "Запоріжжяобленерго" на стягувача ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа".

Постановою державного виконавця від 05.03.2015 року на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 замінено назву сторони виконавчого провадження - стягувача з ВАТ "Запоріжжяобленерго" на ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа".

Постановою державного виконавця від 01.04.2015 року у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду за заявою стягувача (ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа") виконавче провадження з примусового виконання наказу № 10/339/10 від 20.12.2010 закінчено.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.09.2017 року у справі № 910/2694/16 визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 22.12.2014р. № 651214/42, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго", Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 року рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 року у справі №910/2694/16 змінено в мотивувальній частині, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови. В решті рішення господарського суду залишено без змін.

24.04.2017 року ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до господарського суду Запорізької області з заявою про перегляд судового рішення (ухвали) за нововиявленими обставинами у справі №10/339/10, а саме: ухвали господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 року у справі №10/339/10 про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.03.2018 року заяву ПАТ "Запоріжжяобленерго" задоволено. Скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 року у справі № 10/339/10 про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.12.2010р. у справі № 10/339/10. Прийнято нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про заміну сторони у виконавчому проваджені з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.12.2010р. у справі № 10/339/10.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2018р. скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.03.2018р. та прийнято постанову про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Запоріжжяобленерго" про перегляд судового рішення (ухвали) від 11.02.2015 року за нововиявленими обставинами.

Постановою Верховного Суду від 22.08.2018 року скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2018 року, ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.03.2018 року залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2018 року у справі № 910/7448/17 задоволено заяву ТОВ "Запорізький титаново-магнієвий комбінат" про визнання недійсним Договору №43 від 23.12.2014 року про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в межах справи №910/7448/17 повністю. Визнано недійсним Договір №43 від 23.12.2014 року про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014 року. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" 50 000 000 грн. та судовий збір у розмірі 241 600 грн. (а.с.9 – 10).

23.10.2018 року позивач уточнив вимоги скарги – просить визнати недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015 року ВП 27535592. Зобов’язати державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду (а.с.27).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.11.2018 (суддя Горохов І.С.) вимога ПАТ "Запоріжжяобленерго" про визнання недійсною постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП 27535592 вже розглянута судом. У задоволенні скарги ПАТ "Запоріжжяобленерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 10/339/10 відмовлено.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 10 ст.11 ГПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК , якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 ГПК України.

Таким чином, у зв’язку з наявністю судового рішення щодо визнання недійсною постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП 27535592, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно закрито провадження в частині визнання недійсною постанови від 01.04.2015р. ВП №27535592 на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Також апеляційний суд підтримує висновок господарського суду про відмову в задоволенні скарги щодо зобов’язання державного виконавця відновити виконавче провадження, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця, у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.

Тобто, Законом встановлено обов'язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження у разі визнання недійсною відповідної постанови судом.

Відповідно до абз. 2 п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 року господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Оскільки на момент розгляду даної скарги постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП 27535592 не визнана судом незаконною, суд правомірно відмовив в частині задоволення вимог про зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, винесена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.12.2018 у справі №10/339/10 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст складено 18.02.2019р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ М.О. Дармін

__________________ О.Г. Іванов