ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21 лютого 2019 року Справа № 923/88/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., розглянувши клопотання Державної екологічної інспекції у Херсонській області у справі за позовом Державної екологічної інспекції у Херсонській області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"

про стягнення збитків в сумі 5574грн. 25коп.,

без виклику представників сторін,

Описова частина ухвали. 05.02.2019 до господарського суду надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Херсонській області з вимогою про стягнення з ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" 5574,25грн. збитків, завданих державі порушенням законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів - здійсненням водокористування без спеціального дозволу, розрахованих за період з 01.07.2013 по 08.08.2014.

Ухвалою суду від 07.02.2019 позовна заява залишена без руху у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору за її подання до господарського суду.

19.02.2019 судом отримано клопотання (вх.№289/19 від 19.02.2019) Державної екологічної інспекції у Херсонській області про звільнення від сплати судового збору.

Мотивую клопотання, заявник зазначає про те, що Державна екологічна інспекція у Херсонській області є державною установою, неприбутковою; ставки судового збору непомірно великі для державного підприємства, яке фінансується з державного бюджету України. Кошти від позовних заяв, пред'явлених Держекоінспекцією про відшкодування збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону та раціональне використання надр спрямовуються до бюджетів.

Цитуючи у клопотанні ст.109 Водного Кодексу України, та з посиланням на ст.8 Закону України "Про судовий збір" стверджує про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Суд в с т а н о в и в:

Частинами 1 та 2 ст.4 ГПК України, у редакції Закону України " Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" N 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст.123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір" N 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній на час подання позовної заяви, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1) п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позову майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року для працездатних осіб у розмірі 1921 гривень.

Відтак, за подання позовної заяви із ціною 5574,25 судовий збір становить 1921 грн.

Частиною 2 статті 8 ГПК України встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній на час звернення з клопотанням, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства не зазначені у наведеному переліку осіб, яких за певною оцінкою майнового стану суд вправі звільнити від сплати судового збору.

Як вказує заявник, відповідно до ч.2 ст.109 Водного кодексу України позивачі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, звільняються від сплати державного мита у справах про стягнення коштів на відшкодування збитків, завданих порушеннями водного законодавства.

Платники державного мита, об'єкти справляння державного мита, розміри ставок державного мита, пільги щодо сплати державного мита встановлюються Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито " N 7-93 від 21 січня 1993 року.

У редакції Декрету від 07.07.2011 відповідно до п.27) ст.4 від сплати державного мита звільнялися позивачі - Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, Міністерство лісового господарства України та їхні органи на місцях, підприємства Укрзалізниці, що здійснюють захист лісонасаджень, органи рибоохорони - у справах стягнення коштів на покриття шкоди, заподіяної державі забрудненням навколишнього середовища, порушенням лісового законодавства та нераціональним використанням природних ресурсів і рибних запасів.

Статтею 10 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судовий збір" N3674-VI від 8 липня 2011, що набрав чинності з 1 листопада 2011 року, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема, у Декреті Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N 7-93 "Про державне мито" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 13, ст. 113 із наступними змінами):

у частині першій статті 4:

пункти 1 - 12, абзаци другий і третій пункту 15, пункти 27, 30, 31, 33, 36 - 44, 46 - 48 виключити;

у пункті 28 слова "за позовами, з якими вони звертаються до суду та господарського суду, а також" виключити;

у пункті 35 слова "за позовами, з якими вони звертаються до суду та господарського суду, в усіх справах, пов'язаних із захистом майнових інтересів держави та" виключити.

Суд визнає безпідставним посилання позивача на норму ст.109 Водного кодексу України, як на підставу звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до господарського суду.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючий даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь - якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "ОСОБА_1 проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "ОСОБА_1 проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Виписка по рахунках, додана до клопотання, як доказ на підтвердження відсутності коштів на рахунках установи, хоча і може свідчити про певний стан наведених в ній рахунків за відповідним кодом бюджетної класифікації, але не приймається документом, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові підстави для задоволення клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору за подання позовної заяви до господарського суду відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 123, 232, 234 ГПК України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір",

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Державної екологічної інспекції у Херсонській області про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

Ухвала відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України набирає законної сили з дня її підписання і оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 21.02.2019

Суддя Н.А. Павленко

Інформацію у справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень в мережі Інтернет за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/