РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.02.2019Справа № 910/17506/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАУЗ ГРУПП"

про стягнення 55689,72 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАУЗ ГРУПП" про стягнення 55 689,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 067/Н-15 від 21.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/17506/18, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 29.12.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №479.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАУЗ ГРУПП" (покупець) укладений договір поставки №067/Н-15 (надалі - договір) з протоколом узгодження розбіжностей, відповідно до умов якого постачальник на умовах цього договору доставляє і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями та товарно-супровідною документацією, що складають невід'ємною частину цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору покупець надає замовлення постачальнику на підставі затвердженої сторонами специфікації, що є невід'ємною частиною договору, в якій наведено перелік товарів, що можуть бути передані покупцю за цим договором та ціни на такі товари.

На виконання умов договору сторонами складено та підписано Специфікацію до договору поставки №067/Н-15 від 21.10.2015.

Згідно із п. 2.1. договору, постачальник повинен поставляти товари вчасно, до магазину "Покупця", у відповідній кількості та належної якості, а також у відповідності до усіх інших вимог згідно з замовленням, договором та законодавством. Замовлення можуть надаватись постачальникові у письмовій формі, по факсу, електронній пошті або у іншій формі, прийнятній для сторін, за 1-3 робочих дні до дня поставки товару.

Товари приймаються за кількістю та якістю на підставі товарно-супровідних документів, які підтверджують якість та повноту товарів. Відсутність, неповнота або неналежне оформлення вантажних та товаросупровідних документів є достатньою підставою для відмови в отриманні товарів. Перевірка якості та кількості товарів виконується під час отримання товарів, і у випадку виявлення будь-яких недоліків покупець складає акт (п. 2.9 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору постачальник поставляє, а покупець оплачує товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами.

Відповідно до п. 3.3. договору, оплата партії товару виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника за весь реалізований у звітному періоді товар протягом семи календарних днів після закінчення кожного звітного періоду. Звітний період становить один календарний місяць.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму55689,72 грн. згідно із видатковими накладними: №РН000002044 від 26.09.2016 на суму 16040,16 грн., №РН000002045 від 26.09.2016 на суму 1140,00 грн., №РН000002347 від 25.10.2016 на суму 1178,40 грн., №РН000002348 від 25.10.2016 на суму 2280,00 грн., №РН000002349 від 25.10.2016 на суму 1 648,80 грн., №РН000002360 від 26.10.2016 на суму 4 600,80 грн., №РН000002361 від 26.10.2016 на суму 1497,60 грн., №РН000002874 від 07.12.2016 на суму 1137,60 грн., №РН000002875 від 07.12.2016 на суму 3928,80 грн., №РН000000773 від 21.03.2017 на суму 1 656,00 грн., №РН000000774 від 21.03.2017 на суму 7 416,00 грн., №РН000000781 від 21.03.2017 на суму 1104,00 грн., №РН000000783 від 21.03.2017 на суму 1 104,00 грн., №РН000000929 від 02.03.2018 на суму 2 697,84 грн., №РН000000785 від 21.03.2017 на суму 1 104,00 грн., №РН000000507 від 09.02.2018 на суму 2 697,84 грн., №РН000000634 від 15.02.2018 на суму 1 760,04 грн., №РН000000635 від 15.02.2018 на суму 1 348,92 грн., №РН000000636 від 15.02.2018 на суму 1348,92 грн.

29.11.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію вих. № 2611-1 від 26.11.2018 про сплату заборгованості за договором у сумі 55689,72 грн.

Відповідач відповіді на вимогу позивач не надав, оплату заборгованості за поставлений товар не здійснив, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як підтверджено наявними в матеріалах справи видатковими накладними, оформленими позивачем та відповідачем, які містять підписи уповноважених осіб та відтиски печатки товариств, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 55689,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строки оплати за поставлений товар встановлений пунктом 3.3. договору поставки №067/Н-15 від 21.10.2015.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

В порушення умов договору поставки № 067/Н-15 від 21.10.2015 відповідач оплату за поставлений позивачем товар не здійснив.

При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять звітів про залишки товару і звітів про реалізацію товару. Однак, реалізація товару, вартість якого сплачується відповідачем протягом семи календарних днів після закінчення кожного звітного періоду (один календарний місяць), не може вважатись подією, яка має неминуче настати в розумінні ст. 530 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

З урахуванням наведеного, у відповідача виник обов'язок з оплати отриманого товару за видатковими накладними після прийняття товару за ними, а тому строк оплати товару на загальну суму сумі 55689,72 грн. є таким, що настав.

Крім того, судом враховано, що пунктом 2.7. договору передбачено, що право власності та ризик випадкової загибелі або пошкодження товарів переходить від постачальника до покупця з моменту, коли товар поставлено покупцеві і сторони підписали накладну, яка засвідчує те, що товари були отримані покупцем.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов'язання за договором поставки № 067/Н-15 від 21.10.2015 у сумі 55689,72 грн., доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 55689,72 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАУЗ ГРУПП" про стягнення 55689,72 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАУЗ ГРУПП" (04071, м. Київ, вулиця ЩЕКАВИЦЬКА, будинок 37/48, квартира 1; ідентифікаційний код 35363688) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРУСЯ БЕВЕРЕДЖИЗ ЮКРЕЙН" (04201, м. Київ, вулиця ЮРІЯ КОНДРАТЮКА, будинок 4-В, офіс 72; ідентифікаційний код 33399843) заборгованість у сумі 55689,72 грн. та судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення: 25.02.2019.

Суддя О.В. Гулевець