номер провадження справи 35/20/18-33/71/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 Справа № 908/354/18

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" (юридична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд.18 Літ.Б-2; адреса для кореспонденції: 69005, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 84, прим.1)

до 1-го відповідача: Комунального підприємства "Управління капітального будівництва" (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 60-Б)

до 2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8)

до 3-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЄВРОБУДГРУП"(адреса, визначена в позовній заяві: 01001, м. Київ, вул. Софіївська, буд.6; юридична адреса: 01024, м.Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 26/1)

про захист авторського права та стягнення компенсації в розмірі 169041,00 грн

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., судді - Горохов І.С., Дроздова С.С.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Котелевський К.В.- Ордер серія ЗП № 56662 від 20.02.2018 р.

від відповідача-1: Коновалов В.М.- довіреність № юр-00029 від 09.01.2019 р.

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" звернулося в господарський суд Запорізької області із позовною заявою до Комунального підприємства "Управління капітального будівництва"; Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП"; Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЄВРОБУДГРУП" про захист авторського права та стягнення компенсації в розмірі 100000,00 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 16, 418, 432, 433, 443 ЦК України, ст. 8, 15, 50, 52 ЗУ "Про захист авторських і суміжних прав", ст. 29 ЗУ "Про архітектурну діяльність".

02.03.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/354/18 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження № 35/20/18 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2018 у справі № 908/354/18 призначено судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України.

23.07.2018 від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов супровідний лист з матеріалами справи № 908/354/18, а також висновком експерта за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності № 31/13.1.1/133 від 20.07.2018.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.08.2018р. № П-415/18, враховуючи закінчення 5-ти річного терміну повноважень судді-доповідача Топчій О.А. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 908/354/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2018р. справу № 908/354/18 передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.08.2018 р. прийнято справу № 908/354/18 до провадження суддею Мірошниченко М.В. Присвоєно справі номер провадження 35/20/18-33/71/18. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Поновлено провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 04.09.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.09.2018р. підготовче засідання у справі № 908/354/18 відкладено на 02.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.10.2018р. підготовче провадження у справі № 908/354/18 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 30.10.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.10.2018р. призначено колегіальний розгляд справи № 908/354/18 у складі трьох суддів.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 30.10.2018 р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., судді - Горохов І.С., Дроздова С.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.11.2018 р. прийнято справу № 908/354/18 до провадження колегією суддів у складі головуючий суддя - Мірошниченко М.В., судді - Дроздова С.С., Горохов І.С.., підготовче засідання призначено на 04.12.2018р.

Ухвалою суду від 27.11.2018 р., враховуючи нагальну потребу у перебуванні судді-доповідача у даній справі у відрядженні, судове засідання призначене на 04.12.2018р., призначено на 07.12.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.12.2018 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30-ть днів - до 04.02.2019 р., відкладено підготовче засідання на 14.01.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.01.2019 р. закрито підготовче провадження у справі № 908/354/18, призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.02.2019р., судовий розгляд справи № 908/1762/18 відкладено на 14.02.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Позовні вимоги мотивовані наступним. Протягом 2016 року між позивачем та відповідачем-1 велись перемовини щодо укладення договору на виготовлення ТОВ «Запоріжпроект» проектно-кошторисної документації по об'єкту «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж». Для підтвердження необхідної кваліфікації позивача щодо виконання вказаних робіт, останнім було передано відповідачу-1 предпроектні розробки за цим об'єктом. Договір між позивачем та відповідачем-1 так і не був укладений, однак предпроектні розробки відповідач-1 не повернув. В подальшому договір на виконання проектних робіт по об'єкту «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж» був укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2. На виконання зазначеного договору, відповідачем-2 була виготовлена проектно-кошторисна документація та передана відповідачу-1. Роботи з реконструкції за вказаним об'єктом виконуються відповідачем-3, на підставі укладеного з відповідачем-1 договором підряду. Реконструкція проводиться на підставі проектної документації, яку відповідачу-3 передав відповідач-1. На думку позивача, виготовлення відповідачем-2 та використання відповідачами проектно-кошторисної документації порушує авторські права позивача, оскільки вищезазначену проектну документацію відповідачем-2 було виготовлено з використанням предпроектних розробок позивача, які відповідачу-2 передав відповідач-1. Жодного дозволу на використання власних пердпроектних розробок позивач не надавав, отже має місце порушення авторських прав позивача. На підставі ст. 52 ЗУ «Про авторське право та суміжні права» позивач просить стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 компенсацію за використання його предпроектних розробок в розмірі 100000 грн., по 50000 грн. з кожного. Крім того, враховуючи, що відповідачем-3 вказана проектно-кошторисна документація використовується при реконструкції об'єкту «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж», позивач просить суд заборонити відповідачу-3 її використання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 16, 418, 432, 433, 443 ЦК України, ст.ст. 8, 15, 50, 52 ЗУ «Про авторське право та суміжні права».

23.08.2018р. позивачем подано суду уточнену позовну заяву за вих. б/н від 22.08.2018р. Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що вона за своїм процесуальним змістом є заявою про зміну підстави позову та про збільшення розміру позовних вимог. Так, позивач збільшив розмір компенсації, яку просить суд стягнути з відповідачів 1, 2 на свою користь - 169041 грн., по 84520,50 грн. з кожного. Визначений розмір компенсації позивач пояснює тим, що сума 169041 грн. є вартістю виготовленої відповідачем-2 проектної документації згідно договору на виконання проектних робіт, укладеного з відповідачем-1, а враховуючи, що вказану проектну документацію відповідачем-2 виготовлено з використанням предпроектних розробок позивача, грошові кошти у розмірі вартості виготовлення проектної документації слід стягнути на його користь.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.09.2018р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" про зміну підстави позову та про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з Комунального підприємства "Управління капітального будівництва" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" суми компенсації за порушення авторського права у розмірі 84520,50 грн.; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" суму компенсації за порушення авторського права у розмірі 84520,50 грн.; заборону Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЄВРОБУДГРУП" здійснювати роботи з реконструкції, які забезпечать введення в експлуатацію об'єкта "Реконструкція зони відпочинку по вул. Л. Шмідта під пляж" відповідно до вимог проектно-кошторисної документації, яка виготовлена Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП" по об'єкту "Реконструкція зони відпочинку по вул. Л. Шмідта під пляж" на підставі договору № 095/1090 на виконання проектних робіт від 23 грудня 2016 р., що укладений з Комунальним підприємством "Управління капітального будівництва".

В судовому засіданні 14.02.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги, з врахуванням заяви про зміну підстави позову та збільшення позовних вимог.

Відповідач-1 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, уточненому відзиві та поясненнях по суті спору, зазначив, що не кожен твір архітектури є об'єктом авторського права, а лише той, який містить творчий задум автора. Створення об'єкту архітектури складається з ряду стадій, починаючи від підготовки містобудівних умов до прийняття спорудженого об'єкту в експлуатацію. Обов'язковою стадією спорудження об'єкту архітектури є стадія проектування, що згідно ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» може включати ескізний проект, проект, робочий проект і передбачає розробку робочої документації. Проектна документація підлягає розробці, затвердженню експертизі, а у визначених випадках і погодженню органами державної влади. Авторське ж право на твір архітектури поширюється лише на творчу частину проекту. Вищевказаний ДБН передбачає, що кожна з частин проекту (чи то ескізний проект, чи робоча документація) включає перелік схем, планів, креслень, описів, однак не всі вони мають творчий характер і втілюють авторський задум. Лише ті частини проекту, що включають творчий елемент підлягають правовій охороні. Тож, на дуку відповідача-1, надані позивачем предпроектні розробки не є об'єктом авторського права та не підлягають захисту як об'єкт авторського права, а є лише констатацією будівельних вимог до проекту, які передбачені для реконструкції певного виду об'єкту благоустрою. Між позивачем та відповідачем-1 не укладався договір на виконання проектних робіт по об'єкту «Реставрація зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж». Позивачу не видавалося завдання на проектування, на виконання предпроектних робіт. Позивач самостійно на свій ризик виконав передпроектні роботи та надав їх відповідачу-1 не зрозуміло на яких умовах. Відповідач-1 вважає безпідставним твердження позивача щодо передачі відповідачем-1 відповідачу-2 предпроектних робіт позивача, оскільки жодного доказу з цього приводу не надано, як не доведено і використання відповідачем-2 предпроектних робіт, виготовлених позивачем. Крім того, позивач листом за вих..№ 387/16 від 12.04.2016р. направив предпроектні розробки районній адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району. В пояснювальній записці до предпроектних робіт вказано, що позивач спільно з представниками районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району відвідували об'єкт «Реставрація зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж», позивач неодноразово презентував предпроектні розробки депутатам міста. Тож, твердження позивача про те, що відповідач-1 єдиний кому були надані предпроетні розробки, не відповідає дійсності. З урахуванням наведеного, відповідач-1 вказує про відсутність підстав для стягнення з нього та відповідача-2 компенсації. Стосовно вимоги позивача про заборону відповідачу-3 здійснювати роботи з реконструкції, які забезпечать введення в експлуатацію об'єкту «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж» відповідно до вимог проектно-кошторисної документації, яка виготовлена відповідачем-2, відповідач-1 також заперечив, вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає. Відповідач-1 зазначив, що на час пред'явлення позову, будівельні роботи на об'єкті «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж» по проектно-кошторисній документації відповідача-2 не здійснювались, сама проектно-кошторисна документація не є актуальною, оскільки внаслідок необхідності її коригування, на замовлення відповідача-1, державним регіональним проектно-вишукувальним інститутом «Запоріждніпроводгосп» було виготовлено нову проектно-кошторисну документацію. Крім того, договори підряду, на підставі яких відповідачем-3 виконувались роботи на об'єкті «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж», 15.11.2018р. розірвано за взаємною згодою сторін.

В судовому засіданні 14.02.2019р. відповідачем-1 подано суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказу - копії схеми генплану ТОВ "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП", яка погоджена головою районної адміністрації по Заводському району 01.09.2016р.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що відповідач мав достатньо часу для подання суду всіх доказів в підготовчому провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Враховуючи, що ухвалою суду від 14.01.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/354/18 до судового розгляду по суті, а клопотання про долучення доказів подано після початку розгляду справи по суті, і відповідачем не доведено поважність причин неподання доказів у підготовчому провадженні, вказане клопотання підлягає залишенню без розгляду.

Відповідач-2 (ТОВ "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП") в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвали суду у даній справі було направлено на адресу місцезнаходження відповідача-2, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, що відповідає вимогам ст.ст. 120, 242 ГПК України.

Відповідач-3, який був присутній у підготовчому засіданні 02.10.2018р., зазначив, що не є належним відповідачем у даній справі, оскільки жодним чином не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача. Надав пояснення, що між ним та відповідачем-1 укладені договори підряду № 17/257 від 23.06.2017р. по об'єкту: «Реконструкція зони відпочинку по вул.Л.Шмідта пляж в М.Запоріжжі» та № 095/18/109 від 16.05.2018р. по об'єкту: «Реконструкція відпочинку по вул.Л.Шмідта під пляж в М.Запоріжжі» (Реконструкція). Однак, у зв'язку з неможливістю виконувати роботи на об'єкті будівництва по причині постійного корегування проектної документації, 15.11.2018р. між відповідачем-3 та відповідачем-1 були підписані угоди про розірвання вказаних договорів підряду.

Процесуальним правом на участь представника у судовому засіданні 14.02.2019р. відповідач-3 не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 14.02.2019р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст.ст. 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 14.07.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" (позивачем у справі) супровідним листом за вих.№ 779/16 передано нарочно Комунальному підприємству "Управління капітального будівництва" (відповідачу-1) договори на виконання проектних робіт у двох примірниках, в тому числі, по об'єкту: «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж».

Супровідним листом за вих.№ 836/16 від 01.08.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" передано Комунальному підприємству "Управління капітального будівництва" передпроектні розробки по об'єкту: «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж» на 27 арк.

Однак договір на виконання проектних робіт по об'єкту: «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж», між сторонами укладений не був.

23.12.2016р. між Комунальним підприємством "Управління капітального будівництва" (замовник, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП" (підрядник, відповідач-2) укладено договір на виконання проектних робіт № 095/1090 (далі за текстом - договір № 095/1090), відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених договором, підрядник взяв на себе обов'язок виконати проектні роботи - виготовити проектно-кошторисну документацію з «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж в м.Запоріжжя» (коригування) згідно завдання на проектування та вихідних даних, узгодити проектні рішення з організаціями, які видавали технічні умови (у разі відхилення від технічних умов), а замовник зобов'язався прийняти виконані роботи і сплатити підряднику вартість виконаних робіт (п. 1.1. договору № 095/1090).

Згідно п.п. 1.2, 2.1, 2.3 договору № 095/1090, результатом виконання проекно-вишукувальних робіт по договору є виготовлена підрядником проектна документація та отриманий позитивний експертний звіт в експертній організації. Замовник надає підряднику вихідні дані (завдання на проектування, МБУ та ОЗ, технічні умови та іншу інформацію) щодо предмету договору, визначеного у п.1.1. цього договору… Підрядник виконує роботи відповідно до вимог державних будівельних норм і правил, строків виконання робіт, вимог техніки безпеки та охорони праці.

Відповідно до п. 3.1. договору № 095/1090 замовник здійснює фінансування підрядника на потреби виконання робіт за договором за рахунок коштів перерахованих Головним розпорядником коштів - Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району, у розмірі 169041,60 грн., в т.ч. ПДВ.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 8.1 договору № 095/1090).

23.06.2017р. між Комунальним підприємством "Управління капітального будівництва" (замовник, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЄВРОБУДГРУП" (підрядник, відповідач-3) укладено договір підряду № 095/17/257 (далі за текстом - договір № 095/17/257), згідно з умовами якого замовник доручає, а підрядник, на свій ризик, в межах договірної ціни приймає на себе обов'язки, власними або залученими силами, виконувати роботи з реконструкції, які забезпечать введення в експлуатацію об'єкта: «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж в м.Запоріжжя» (код ДК 021:2015 - 45110000-1 (Руйнування та знесення будівель і земляні роботи) в обумовлений цим договором термін та з належною якістю в межах затвердженої проектно-кошторисної документації, та узгодженої ціни робіт, вимог національних стандартів, будівельних норм і правил, вимог техніки безпеки і охорони праці (п. 1.1 договору № 095/17/257).

Як зазначає у відзиві відповідач-1, відповідно до проектно-кошторисної документації (далі - ПКД) відповідача-2, відповідачем-3 роботи по об'єкту "Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж" були виконані частково. В подальшому роботи на об'єкті не виконувалися через необхідність коригування ПКД. Конкретні вимоги щодо необхідності коригування зазначені у завданні на коригування від 21.11.2017. Для здійснення коригування ПКД по об'єкту "Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж" між КП "Управління капітального будівництва" та державним регіональним проектно-вишукувальним інститутом "Запоріждіброводгосп" укладено договір підряду на виконання проектних робіт № 17148 від 06.12.2017р. В рамках вказаного договору була виготовлена нова проектно-кошторисна документація, яка отримала позитивний звіт ТОВ "Експертиза МВК". Наказом відповідача-1 від 28.02.2018 №39-од відкориговану проектно-кошторисну документацію по об'єкту перезатверджено. Після проведення процедури відкритих торгів між відповідачем-1 та відповідачем-3 укладено новий договір підряду №095/18/109 від 16.05.2018 на виконання робіт з реконструкції, які забезпечать введення в експлуатацію об'єкта: «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж в м.Запоріжжя». 15.11.2018 договір підряду № 095/17257 від 23.06.2017 та договір підряду № 095/18/109 від 16.05.2018р. розірвані за взаємною згодою сторін, шляхом підписання між відповідачем-1 та відповідачем-3 відповідних додаткових угод. Наразі будівельні роботи на об'єкті «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж в м.Запоріжжя» не здійснюються.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує на те, що під час виготовлення проектно-кошторисної документації з «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж в м.Запоріжжя», відповідачем-2 були запозичені ідеї позивача наведені у предпроектних розробках «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж». Вказані предпроектні розробки позивачем надавались лише КП «УКБ», отже відповідач-1 передав їх відповідачу-2, а останній їх використав. Таким чином, відповідачами 1, 2 порушено авторські права позивача.

Відповідач-1, в свою чергу, зазначає, що проектно-кошторисну документацію з «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж в м.Запоріжжя» відповідачем-2 виготовлено у відповідності до завдання на проектування, погодженого головою районної адміністрації по Заводському району Запорізької міської ради та з врахуванням вимог державних будівельних норм, а не ідей позивача. Предпроектні розробки позивача не містять творчого задуму, відповідно не є об'єктом авторського права.

За приписами статей 418, 420 Цивільного кодексу України об'єктом права інтелектуальної власності може бути нематеріальний об'єкт, який оформлений в певну об'єктивну форму та відповідає вимогам закону.

Так, під твором слід розуміти сукупність ідей, думок, міркувань, образів, наукових положень, оцінок, висновків, пропозицій тощо, які виникли в процесі творчої діяльності автора і знайшли відображення у певній об'єктивній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в т.ч. твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва; ілюстрації, карти, плани, креслення, ескізи, пластичні твори, що стосуються географії, геології, топографії, техніки, архітектури та інших сфер діяльності.

У частині 2 коментованої статті зазначено, що охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо).

У статті 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» термін «твір архітектури» визначено як твір у галузі мистецтва спорудження будівель і ландшафтних утворень (креслення, ескізи, моделі, збудовані будівлі та споруди, парки, плани населених пунктів тощо).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про архітектурну діяльність»:

- архітектурною діяльністю є діяльність по створенню об'єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування, забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

- об'єктами архітектурної діяльності (об'єктами архітектури) є будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об'єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів.

- архітектурне рішення - це авторський задум щодо просторової, планувальної, функціональної організації, зовнішнього вигляду й інтер'єру об'єкта архітектури, а також інженерного та іншого забезпечення його реалізації, викладений в архітектурній частині проекту на всіх стадіях проектування і зафіксований у будь-якій формі.

Частиною другою статті 29 ЗУ «Про архітектурну діяльність» визначено, що об'єктами авторського права в галузі архітектури є твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва, а також плани, креслення, пластичні твори, ілюстрації, карти та ескізи, що стосуються архітектури.

Відповідно до статті 422 ЦК України право інтелектуальної власності виникає (набувається) з підстав, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором.

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ч. 1 ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Аналогічні положення міститься і ч.ч. 1, 3 ст.15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" - до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права" авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права" особа, яка має авторське право (автор твору чи будь-яка інша особа, якій на законних підставах передано авторське майнове право на цей твір), для сповіщення про свої права може використовувати знак охорони авторського права. Цей знак складається з таких елементів: латинська літера "c", обведена колом, - (зображення знака не наводиться); ім'я особи, яка має авторське право; рік першої публікації твору. Знак охорони авторського права проставляється на оригіналі і кожному примірнику твору.

Статтею 443 ЦК України передбачено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права" порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їхні майнові права, визначені статтями 15, 17, 27, 39-41 цього Закону, з урахуванням умов використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтями 21-25, 42, 43 цього Закону, а також зловживання посадовими особами організації колективного управління службовим становищем, що призвело до невиплати або неналежних розподілу і виплати винагороди правовласникам.

Згідно ч.1 ст.52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом 51.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" роз'яснено, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Пунктом 55 цієї ж постанови визначено, що судам слід враховувати особливості процесу доказування у справах про позадоговірне порушення авторського права і суміжних прав. За авторсько-правовою системою охорони об'єктів цих прав захист авторам та іншим суб'єктам авторського права (суміжних прав) надається лише проти будь-якого свідомого несанкціонованого використання іншою особою охоронюваного об'єкту (крім передбачених законом випадків вільного використання творів і об'єктів суміжних прав). Тому факт позадоговірного порушення авторських прав вважається встановленим лише у разі доведення автором чи іншім суб'єктом зазначених прав обставин, пов'язаних з копіюванням або запозиченням іншою особою істотних рис твору чи об'єкта суміжного права, що був раніше введений в цивільний оборот, або з незаконним використанням відповідного твору чи об'єкта суміжного права в інший спосіб.

У даній справі предметом позову є майнова вимога позивача про стягнення, ним як автором, компенсації з відповідачів 1, 2, внаслідок несанкціонованого використання останніми охоронюваного об'єкту - твору архітектури ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» «Предпроектные проработки «Реконструкция зоны отдыха по улице Л. Шмидта под пляж» та немайнова вимога про припинення дій відповідачем-3 з використання твору позивача, що порушують право останнього, у зв'язку з чим, до предмету доказування у такому спорі входить, зокрема, доведення позивачем обставин щодо передачі відповідачем-1 відповідачу-2 предпроектних розробок позивача; доведення обставин пов'язаних з копіюванням або запозиченням відповідачем-2 істотних рис твору позивача; виявлення в спірному об'єкті (ПКД виготовленій відповідачем-2) ідеї, задуму (архітектурного рішення) позивача, втіленого останнім у предпроектних розробках.

В ході підготовчого провадження, за клопотанням позивача, судом у даній справі призначено судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. На вирішення судової експертизи поставлені наступні питання:

- Чи являються "Предпроектные проработки "Реконструкция зоны отдыха по улице Л. Шмидта под пляж", що виготовлені ТОВ "ЗАПОРІЖПРОЕКТ" об'єктом авторського права і чи мають вони творчий характер?

- Чи використані виготовлені ТОВ "ЗАПОРІЖПРОЕКТ" "Предпроектные проработки "Реконструкция зоны отдыха по улице Л. Шмидта под пляж" у проектно-кошторисній документації по об'єкту "Реконструкція зони відпочинку по вул. Л. Шмідта під пляж", що виготовлена Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП" ()?

Висновком експерта № 31/13.1.1/133 від 20.07.2018р. за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності по справі № 908/354/18, складеним головним судовим експертом відділу товарознавчих досліджень та оціночної діяльності Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Жирко В.В. встановлено, що:

« 1. «Предпроектные проработки «Реконструкция зоны отдыха по улице Л.Шмидта под пляж», що виготовлені ТОВ «ЗАПОРІЖПРОЕКТ» є об'єктом авторського права - твором архітектури і мають творчий характер.

2. Виготовлені ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» «Предпроектные проработки «Реконструкция зоны отдыха по улице Л. Шмидта под пляж» використані у проектно-кошторисній документації по об'єкту «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж», що виготовлена Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП».

Використання було здійснено шляхом часткового відтворення, а також переробки твору, яка пов'язана із заміною, вилученням, доповненням креслень, графічних та текстових матеріалів».

За приписами частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина друга вказаної статті містить вичерпний перелік засобів, за допомогою яких судом встановлюються вказані дані, а саме: 1) письмові, речові і електронні докази; 2) висновки експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 статті 98 ГПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Згідно зі статтею 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України.

Дослідивши висновок судового експерта, суд критично оцінює надану експертом відповідь по другому питанню, оскільки в цій частині, експертом висновок складений без урахування всіх обставин справи та положень чинного законодавства.

Так, відповідно до п. 1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі - Інструкція) під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Таким чином, діяльність щодо створення (реконструкції) об'єктів архітектури обтяжена необхідністю врахування та дотримання певних обов'язкових стандартів проектування та будівництва, як то соціальних, економічних функціональних, інженерних, технічних, протипожежних, санітарно-гігієнічних, екологічних та інших вимог до об'єкта в обсязі, необхідному для розробки документації для будівництва (реконструкції) об'єктів.

Втім, дослідивши використану судовим експертом літературу при складанні висновку, судом встановлено, що державні будівельні норми та правила, які регулюють створення об'єктів архітектури, під час здійснення експертного дослідження експертом враховано не було.

Загальні положення проектування нового будівництва, реконструкції та капітального ремонту об'єктів благоустрою встановлені нормами ДБН Б.2.2-5:2011 (далі ДБН). Цих норм слід дотримуватися під час проектування, виконання та приймання робіт з благоустрою територій населених пунктів. Норми ДБН поширюються на об'єкти благоустрою незалежно від їх підпорядкування та форми власності, в т.ч. пляжі (п.п.1.1, 1.2 ДБН).

Пунктом 5.7.4 ДБН визначений обов'язковий перелік елементів благоустрою, які має включати пляж: тверді види покриття проїзду, комбіновані види покриття доріжок, озеленення, питні фонтанчики, лави, урни, контейнери для збирання побутових відходів, обладнання пляжу (навіси від сонця, лежаки, кабінки для переодягання тощо), обладнання для паркування велосипедів.

Отже, наявність даних елементів благоустрою на кожному пляжі є обов'язковим в силу імперативних будівельних норм і не може розцінюватись як творчий задум автора встановити такі елементи.

Крім того, до елементів благоустрою треба відносити, в т.ч., обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків, розміщених на територіях загального користування та інших об'єктах благоустрою (п. 4.5 ДБН).

Відповідно до п. 5.7.5 ДБН, залежно від висоти берегового уступу (крутості схилу) за наявності технічних можливостей, усі пляжі населеного пункту треба обладнати пристроями, що забезпечують вільний доступ маломобільних груп населення до зони відпочинку (пандуси, підйомники, рельєфні доріжки зі зміненим покриттям для інвалідів з вадами зору, перила тощо), при цьому рекомендується один з пляжів повністю облаштувати як пляж для маломобільних груп населення.

Згідно п. 5.7.7 ДБН, пляжі (у припляжній зоні) треба облаштувати громадськими вбиральнями та обладнанням для збирання та зберігання побутових відходів.

Експертом у висновку наведено порівняльну таблицю на підтвердження використання твору позивача "Предпроектные проработки "Реконструкция зоны отдыха по улице Л. Шмидта под пляж", в якій проведено співвставлення видів робіт, передбачених у досліджувальних об'єктах (Т.4; а.с.9-10).

Втім при даному співставленні робіт, експертом не враховано, що співпадання у назвах видів робіт, пов'язано з вимогами державних будівельних норм, дотримання яких є обов'язковим під час проектування, виконання та приймання робіт з благоустрою пляжів.

Крім того, суд бере до уваги, що за умовами договору на виконання проектних робіт № 095/1090 від 23.12.2016р., укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, підрядник зобов'язався виконати роботи, обумовлені договором, відповідно до завдання на проектування, затвердженого КП «УКБ» та погодженого головою районною адміністрацією по Заводському району, в якому визначений певний перелік робіт, які необхідно передбачити проектом.

Також, експертом у висновку проведено аналіз та порівняння експлікації будівель і споруд, наведених у предпроектних розробках позивача та у проектно-кошторисній документації відповідача-2. Встановлено, що однакову просторову організацію (розміщення будинків, споруд тощо на земельній ділянці) мають такі об'єкти: торгівельна площадка (відкрита сезонна площадка), туалети, рятувальний пост, кабінки для перодягання, підпірна стінка, огородження території, пішоходна доріжка, пляжна зона з пляжними «грибками» (парасольками).

Звертаючись до вимог ДБН, необхідно зазначити, що даними нормами, не лише визначено обов'язковий перелік об'єктів, які має включати пляж, а і встановлено порядок розміщення певних об'єктів:

- усі стаціонарні та великогабаритні елементи благоустрою пляжів треба розміщати на території, прилеглій до пляжу поза зоною затоплення або зоною досягнення штормовими хвилями… (п. 5.7.9 ДБН);

- гардероби, павільйони побутового обслуговування і прокату, кафе, інформаційні щити, покажчики треба розміщувати біля входів на пляж або у безпосередній близькості від основних транзитів прилеглої до пляжу зони з урахуванням вимог ст. 88, 89, 90 Водного кодексу України (п. 5.7.11 ДБН);

- тіньові навіси і кабіни для переодягнення треба встановлювати на межі пляжної та прилеглої до пляжу зон. На вузьких та витягнутих пляжах тіньові навіси встановлюють у один ряд. Тіньові навіси треба обладнувати лавами із спинками, а на пляжах, підвладних холодним північно-східним та північно-західним вітрам - вітрозахисними екранами (п. 5.7.13 ДБН).

Крім того, при проведені дослідження, експертом не враховано, що предпроектні розробки позивача та ПКД відповідача-2 стосуються реконструкції вже існуючого об'єкта, а не створення нового.

В обґрунтуванні необхідності реконструкції зони відпочинку по вул.Л.Шмідта під пляж від 03.08.2016р. (Т.5; а.с.79), районна адміністрація по Заводському району зазначає, що в зоні відпочинку наявні малі архітектурні форми. В 2015 році встановлено: грибки-3од., роздягальня-2од., баскетбольні щити, волейбольні стійки, лави-11од., урни-16од., завезено пісок (п. 1.2 Обгрунтування).

В ході розгляду справи, представниками позивача та відповідача-1 спільно складено акт щодо визначення місцерозташування на плані та в натурі від 25.09.2018р., яким встановлено, що станом на момент виготовлення позивачем предпроектних розробок у зоні відпочинку фактично існували такі об'єкти: торгівельна площадка, туалети, кабіни для переодягання-2 од., підпірна стінка - частково, пляжні «грибки»-3 од., лави-7 од. та урни поряд з ними.

Отже, деякі об'єкти вже існували в зоні відпочинку і не потребували їх просторового розміщення, а вимагали лише реконструкції.

Дослідивши ескізи запланованих позивачем у предпроектних розробках, відповідачем-2 у ПКД об'єктів на пляжі, суд також не вбачає запозичення відповідачем-2 ідей позивача, візуально об'єкти є різними, використані різні підходи втілення архітектурного рішення.

За висновком суду, порівняння елементів благоустрою, запланованих у проекті позивачем та відповідачем-2, лише за їх назвою та просторовим розміщенням, не надає можливості встановити запозичення відповідачем-2 істотних рис твору позивача; використання його ідеї, задуму (архітектурного рішення), враховуючи цільове призначення об'єкту - пляж, оскільки на кожному пляжі є обов'язковий перелік елементів благоустрою, наявність та чіткий порядок розміщення яких передбачена ДБН, в той час, як відсутність в проектно-кошторисній документації будь-якого з обов'язкових елементів, свідчитиме про її невідповідність чинним будівельним нормам.

Статтями 76, 77 ГПК України, якими встановлено процесуальні критерії належності та допустимості доказів, передбачено, що (1) належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування; (2) предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; (3) обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено у відповідності до ст.ст. 73, 74, 76 ГПК України, наявності обставин, які свідчать про позадоговірне порушення відповідачами 1, 2 його авторського права. Не надано доказів свідомого несанкціонованого використання відповідачами 1, 2 істотних рис його твору: «Предпроектные проработки «Реконструкция зоны отдыха по улице Л. Шмидта под пляж».

Висновок експерта № 31/13.1.1/133 від 20.07.2018р. за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності по справі № 908/354/18, в частині відповідей наданих по другому питанню щодо використання у ПКД відповідача-2 виготовлених позивачем предпроектних розробок шляхом часткового відтворення, а також переробки твору, судом як належний, допустимий та достатній доказ по справі не прийнято із урахуванням аналізу усіх обставин та доказів у справі у їх сукупності.

Посилання позивача щодо передачі відповідачем-1 відповідачу-2 його предпроектних розробок, з метою запозичення ідей позивача, жодним доказом не підкріплено. А твердження про те, що відповідач-1 єдиний, кому позивачем надавались предприектні розробки не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи містять докази направлення позивачем предпроектних розробок на адресу районній адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району (лист за вих.№ 387/16 від 12.04.2016р.). В самих предпроектних розробках (пояснювальній записці) вказано, що позивач спільно з представниками районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району відвідували об'єкт «Реставрація зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж», позивач неодноразово презентував предпроектні розробки депутатам міста.

Отже, факту порушення відповідачами 1, 2 авторського права позивача судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 1, 2 компенсації за порушення авторського права в розмірі 169041 грн. (по 84520,50 грн. з кожного) необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджено та позивачем не доведено, що проектно-кошторисну документацію по об'єкту: «Реконструкція зони відпочинку по вул. Л.Шмідта під пляж в м.Запоріжжя» виготовлено відповідповідачем-2 з порушенням прав позивача, підстави для задоволення вимоги про припинення дій відповідачем-3 з використання твору позивача, що порушують право останнього відсутні, в зв'язку з чим, позовні вимоги ТОВ "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" про заборону ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЄВРОБУДГРУП" здійснювати роботи з реконструкції, які забезпечать введення в експлуатацію об'єкта "Реконструкція зони відпочинку по вул. Л. Шмідта під пляж" відповідно до вимог проектно-кошторисної документації, яка виготовлена ТОВ "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП" по об'єкту "Реконструкція зони відпочинку по вул. Л. Шмідта під пляж" на підставі договору № 095/1090 на виконання проектних робіт від 23 грудня 2016 р., що укладений з КП "Управління капітального будівництва" задоволенню не підлягають.

До того ж, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача-1, наразі роботи на спірному об'єкті не проводяться, договори підряду на виконання робіт з реконструкції № 095/17/257 від 23.06.2017 та №095/18/109 від 16.05.2018, укладені між відповідачем-1 та відповідачем-3 розірвані за взаємною згодою сторін, шляхом підписання між відповідачем-1 та відповідачем-3 відповідних додаткових угод.

За таких обставин, відсутній факт порушення авторських прав позивача з боку відповідача-3.

Підсумовуючи викладене, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" відносно відповідача-1: Комунального підприємства "Управління капітального будівництва", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП", відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЄВРОБУДГРУП" - судом відмовляється повністю.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на позивача.

Згідно ст. 7 Закону України "Про судовий збір", переплачена сума судового збору за подання позовної заяви (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) в розмірі 1776,21 грн. підлягає поверненню ТОВ "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" - за наявності його письмової заяви.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" відносно відповідача-1: Комунального підприємства "Управління капітального будівництва", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ІНЖИНІРИНГ ГРУП", відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЄВРОБУДГРУП" - відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - « 25» лютого 2019 р.

Головуючий суддя М.В. Мірошниченко

Суддя І.С. Горохов

Суддя С.С. Дроздова