ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про визнання поточних кредиторських вимог

19 лютого 2019 року Справа № 5016/1803/2012(18/38)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Говоріної А.Е.,

ліквідатора ОСОБА_1

та представника Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області ОСОБА_2, дов. від 10.08.2016 № 9384/10;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву кредитора: Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області,

вул. Одеська, 25, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500;

про визнання поточних кредиторських вимог у справі № 5016/1803/2012(18/38), в якій:

банкрут: відкрите акціонерне товариство ПМК-93 Промжитлводбуд,

вул. Жовтневої революції, 247, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500;

ліквідатор: ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 54017;

суть справи: про банкрутство відкритого акціонерного товариства ПМК-93 Промжитлводбуд

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 5016/1803/2012(18/38) про банкрутство відкритого акціонерного товариства (ВАТ) ПМК-93 Промжитлводбуд; ухвалою від 13.09.2012 порушено провадження в даній справі, а постановою від 26.11.2018 припинено процедуру санації ВАТ ПМК-93 Промжитлводбуд, визнано останнє банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого арбітражного керуючого ОСОБА_1

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобовязаннями ВАТ ПМК-93 Промжитлводбуд, що виникли під час проведення процедур банкрутства, на сайті Вищого господарського суду України 27.11.2018 оприлюднене відповідне повідомлення за № 55877.

Від Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі Вознесенське ОУ ПФУ) надійшла заява від 11.01.2019 № 412/12, зареєстрована в суді 14.01.2019 за вх. № 617/19, про визнання, в порядку ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон), поточних кредиторських вимог до банкрута в загальній сумі 137424 грн. 11 коп.

Ухвалою від 04.02.2019 прийнято зазначену заяву до розгляду.

Ліквідатор у відзиві від 22.01.2019 № 02-05/13, зареєстрованому в суді 13.02.2019 за вх. № 2212/19 зазначив, що поточні грошові вимоги Вознесенського ОУ ПФУ виникли під час проведення процедур банкрутства, заявлені в межах строку, встановленого Законом, документально підтверджені та обґрунтовані. У звязку з таким ліквідатор визнав вимоги Вознесенського ОУ ПФУ в повному обсязі, включивши їх до 4-ї черги реєстру вимог кредиторів; крім того, ліквідатором включено до 1-ї черги реєстру вимог кредиторів витрати Вознесенського ОУ ПФУ з оплати судовим збором заяви про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 3842 грн.

Вислухавши учасників судового засідання, які підтримали заяву з викладених у ній підстав, дослідивши матеріали заяви Вознесенського ОУ ПФУ та щодо цієї заяви матеріали справи, суд приходить до такого.

Заявлені кредитором вимоги є заборгованістю ВАТ ПМК-93 Промжитлводбуд з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, за період вересень 2012 року листопад 2018 року; ці вимоги виникли після порушення 13.09.2012 провадження в даній справі та є поточними в розумінні ст. 23 Закону.

При цьому поточна заборгованість у загальній сумі 137424 грн. 11 коп. складається з:

1) визнаної в судовому порядку рішеннями Миколаївського окружного адміністративного суду заборгованості в сумі 130124 грн. 04 коп., з яких: за постановою від 18.01.2013 у справі № 2а-6459/12/1470 3473 грн. 88 коп. за період вересень-листопад 2012; за постановою від 16.09.2013 у справі № 814/3701/13-а 5041 грн. 87 коп. за період грудень 2012-червень 2013; за постановою від 18.04.2014 у справі № 814/593/14 4395 грн. 61 коп. за період липень 2013-січень 2014; за постановою від 23.07.2014 у справі № 814/1545/14 1919 грн. 64 коп. за період лютий-квітень 2014; за постановою від 14.11.2014 у справі № 814/3149/14 2559 грн. 51 коп. за період травень-серпень 2014; за постановою від 13.03.2015 у справі № 814/496/15 2559 грн. 52 коп. за період вересень-грудень 2014; за постановою від 30.07.2015 у справі № 814/1452/15 5914 грн. 01 коп. за період січень-березень 2015;за постановою від 22.09.2015 у справі № 814/2476/15 4360 грн. 26 коп. за період квітень-червень 2015; за постановою від 29.03.2017 у справі № 814/154/17 39721 грн. 86 коп. за період липень 2015- серпень 2016; за постановою від 14.09.2017 у справі № 814/998/17 3254 грн. 16 коп. за період січень-квітень 2017; за постановою від 29.09.2017 у справі № 814/1717/17 2440 грн. 62 коп. за період травень-липень 2017; за постановою від 20.11.2017 у справі № 814/2258/17 12741 грн. 83 коп. за період серпень-вересень 2017; за рішенням від 08.02.2018 у справі № 814/2932/17 8049 грн. 96 коп. за період жовтень-грудень 2017; за рішенням від 18.12.2018 у справі № 400/2520/18 33691 грн. 31 коп. за період січень-вересень 2018;

2) фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в сумі 7300 грн. 07 коп. за період жовтень-листопад 2018 (за списком № 2).

З урахуванням того що, згідно п. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, суми заборгованості банкрута, визнані підлягаючими до стягнення зазначеними вище судовими рішеннями, не підлягають доведенню.

Щодо визначених кредитором сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за період жовтень-листопад 2018, суд приходить до такого.

Законодавством визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення).

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах; б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення).

У відповідності до п.п. 6.1, 6.7 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.02.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція), витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, підлягають відшкодуванню; підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку відповідних пенсій. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Згідно поданих кредитором розрахунків від 16.01.2018 № 581/10 та від 22.03.2018 № 2939/10 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 2018 року, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період жовтень-листопад 2018 становить 3650 грн. 14 коп. на місяць, а загалом 7300 грн. 28 коп. (а.с. 33-34). Направлення зазначених розрахунків банкруту підтверджується підписами уповноваженої особи останнього у відповідних рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Представником Вознесенського ОУ ПФУ в судовому засіданні пояснено, що сума витрат, зазначена в первісних розрахунках від 16.01.2018 № 581/10 та від 22.03.2018 № 2939/10, є коректною, проте кредитор просить суд про визнання поточної заборгованості за період жовтень-листопад 2018 в меншій сумі 7300 грн. 07 коп.

Викладене відповідає принципу диспозитивності господарського судочинства, закріпленому статтею 14 ГПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Крім того, у відповідності до п. 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 Про Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI), звернення до господарського суду з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство - це право кредитора. Крім випадків, прямо передбачених Законом, господарський суд не може включити відповідні грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів поза волею кредитора.

Ураховуючи викладене, суд погоджується з заявленою кредитором сумою поточної заборгованості ВАТ ПМК-93 Промжитлводбуд за період жовтень-листопад 2018 7300 грн. 07 коп.

Законодавством визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України (ч. 1 ст. 2 Закону).

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону, кредитором є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника.

Грошове зобовязання зобовязання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобовязань відносяться також зобовязання щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобовязання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобовязань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобовязань боржника, в тому числі зобовязань щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобовязання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоровю громадян, зобовязання з виплати авторської винагороди, зобовязання перед засновниками (учасниками) боржника-юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобовязань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобовязаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону).

Вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі (ч.1 ст. 38 Закону).

Пунктом 29 Інформаційного листа № 01-06/606/2013 визначено, що після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону. Заяви з такими грошовими вимогами надсилаються кредиторами безпосередньо до господарського суду, який призначає їх до розгляду в судовому засіданні. Відповідно до Закону України Про судовий збір зазначені заяви оплачуються судовим збором. Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі ст. 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобовязує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому ст. 26 Закону. Подальший рух справи в ліквідаційній процедурі має відбуватися тільки за участю новостворених представницьких органів кредиторів. Зокрема, це стосується переходу з ліквідаційної процедури до процедури санації або затвердження мирової угоди, прийняття рішення щодо реалізації активів банкрута, надання оцінки діяльності ліквідатора, затвердження звіту ліквідатора.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 45 Закону, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею; при цьому, зокрема, в першу чергу задовольняються вимоги про відшкодування витрат на оплату судового збору; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобовязань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

З урахуванням викладеного, суд визнає, що поточні грошові вимоги Вознесенського ОУ ПФУ в загальній сумі 137424 грн. 11 коп. виникли під час проведення процедур банкрутства, заявлені в межах строку, встановленого Законом, документально підтверджені та обґрунтовані, а тому їх слід віднести до 4-ї черги задоволення кредиторських вимог. Крім того, підлягають включенню до 1-ї черги реєстру вимог кредиторів витрати Вознесенського ОУ ПФУ у сумі 3842 грн., понесені, згідно платіжного доручення від 28.01.2019 № 29, на оплату судовим збором заяви про визнання поточних кредиторських вимог (а.с. 42).

Керуючись ст.ст. 23, 24, 38, 45 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 75, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати у повному обсязі поточні грошові вимоги Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області в сумі 137424 (сто тридцять сім тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 11 коп. з віднесенням до 4-ї черги реєстру вимог кредиторів, а також з віднесенням до 1-ї черги реєстру вимог кредиторів витрат Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області з оплати судовим збором заяви про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

2. Зобовязати ліквідатора включити зазначені вище вимоги до реєстру вимог кредиторів відкритого акціонерного товариства ПМК-93 Промжитлводбуд.

3. Ухвалу направити кредитору, банкруту, ліквідатору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Суддя Т.М. Давченко