РІШЕННЯ

11 лютого 2019 року Справа №913/506/18

Провадження №16/913/506/18

За позовом Фізичної особи - підприємця Кирилова Павла Васильовича, м.Лисичанськ Луганської області

до Лисичанської міської ради Луганської області, м.Лисичанськ Луганської області

про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання - Гулевич В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-визнати незаконною бездіяльність Лисичанської міської ради щодо неприйняття рішення про продаж чи відмову у продажі позивачу - ФОП Кирилову П.В. земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0,732 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для експлуатації комплексу пекарні та ангару, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

-поновити порушене право позивача ФОП Кирилова П.В. на викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0,732 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для експлуатації комплексу пекарні та ангару, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом:

-визнати право за позивачем ФОП Кириловим П.В. на купівлю у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0,732 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для експлуатації комплексу пекарні та ангару, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

-зобов'язати відповідача - Лисичанську міську раду вчинити продаж позивачу -ФОП Кирилову П.В. (укласти договір купівлі-продажу) земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0,732 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для експлуатації комплексу пекарні та ангару, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ринковою ціною, визначеною суб'єктом оцінювання ТОВ Агентство по нерухомості "Дісконт", зазначеної у звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 03.03.2017.

Ухвалою суду від 25.10.2018, на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

Ухвала суду від 25.10.2018 отримана позивачем 02.11.2018, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні.

Від ФОП Кирилова Павла Васильовича надійшла заява від 06.11.2018 б/н про усунення недоліків, до якої він надав квитанцію про сплату судового збору від 06.11.2018 №137 у розмірі 1762 грн 00 коп. та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на відповідача.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.12.2018.

У судове засідання 10.12.2018 прибув позивач та його представник.

Від Лисичанської міської ради Луганської області через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від 28.11.2018 №6858/01-16, яким відповідач заперечує проти позову з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що позивач неодноразово звертався до Лисичанської міської ради із заявою про продаж земельної ділянки. Відповідач стверджує, що рішенням Лисичанської міської ради від 26.04.2012 №30/508 затверджено проект землеустрою та надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки для продажу земельної ділянки, однак за заявою позивача пункт щодо продажу було виключено із вказаного рішення. Як вказує відповідач у відзиві, у 2013 році позивач повторно звернувся із заявою про продаж йому земельної ділянки, але не викупив її. Лише у 2016 році позивач пояснив, що не купив земельну ділянку, у зв'язку із великою грошовою оцінкою. Відповідач зазначає, що у 2017 році позивач втретє звернувся із заявою про продаж земельної ділянки і проект рішення був винесений на розгляд ради, але не набрав більшості голосів депутатів.

Відповідач вважає, що посилання позивача на Указ Президента України від 19.01.1999 №32/99 "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення", постанову КМУ від 24.03.199 №440 "Про порядок подання заяв (клопотань) про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення та форму державного акта на право власності на землю" та роз'яснення Вищого господарського суду України від 27.06.2001 №02-5/743 є неправомірним, у зв'язку з тим, що вказані акти втратили чинність.

Щодо вимог позивача про поновлення порушеного права шляхом визнання права на купівлю земельної ділянки та зобов'язання Лисичанської міської ради вчинити продаж земельної ділянки, відповідач вважає, що вирішення вказаних питань є дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень та позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення від 09.12.2018 на відзив відповідача, в яких представник позивача зазначає, що неприйняття рішення щодо продажу земельної ділянки позивачу ставить його у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.12.2019 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження до 14.01.2019 та відклав підготовче засідання на вказану дату.

У судове засідання 14.01.2019 представники сторін не прибули.

Від позивача на електронну адресу суду 14.01.2019 надійшла заява від 11.01.2019 про розгляд справи без участі повноважного представника. Суд задовольняє вказане клопотання позивача.

Також від позивача на електронну адресу суду надійшло додаткове обґрунтування позовної заяви від 11.01.2019, в яких ФОП Кирилов П.В. зазначає, що повноваження відповідача у спірних відносин не є дискреційними, оскільки за твердженням позивача, він виконав всі необхідні дії для прийняття Лисичанською міською радою позитивного рішення про продаж йому спірної земельної ділянки.

Позивач вказує, що відповідно до вимог ст.ст.127-128 Земельного кодексу України, земельна ділянка, на якій розташований об'єкт нерухомості, який є власністю позивача, підлягає продажу без проведення земельних торгів.

Також, позивач зауважує, що ним був здійснений авансовий внесок на рахунок відповідача, який зараховується до ціни продажу земельної ділянки.

Таким чином, на думку позивача, правовою підставою заявленого позову є факт бездіяльності відповідача щодо неприйняття відповідного рішення про продаж спірної земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.01.2019 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 11.02.2019.

У судове засідання 11.02.2019 представники сторін не прибули.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

У 2012 році Лисичанська міська рада постановила рішення від 26.04.12 №30/508 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та про надання дозволу на проведення експертних грошових оцінок для продажу" за зверненням ФОП Кирилова Павла Васильовича (позивача у справі) щодо земельної ділянки площею 0,7320 га за адресою: м. Лисичанськ Луганської області, вул. П.Морозова (наразі-Канатна), 39-В для будівництва комплексу пекарні та ангару.

Заявою від 10.07.2012 позивач просив відповідача скасувати вищезазначене рішення і за результатами цього звернення рішенням від 12.07.2012 №34/573 Лисичанська міська рада скасовує дію рішення від 26.04.2012 №30/508 щодо затвердження проекту землеустрою та надання дозволу на проведення грошової оцінки.

Відповідно до свідоцтва Виконкому Лисичанської міської ради про право власності на нерухоме майно від 24.12.2012 серії САЕ №681689 та витягу Лисичанського комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" від 24.12.2012 про державну реєстрацію прав, позивач стає власником комплексу пекарні та ангару загальною площею 2549,80 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

У 2013 році рішенням Лисичанської міської ради від 23.05.2013 №47/829 на підставі клопотання ФОП Кирилова Павла Васильовича йому надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,732 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 для продажу у власність (спірна земельна ділянка).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки, проведену 31.07.2013 на замовлення управління власності Лисичанської міської ради Луганської області, ринкова вартість її становить 300000 грн (а.с.14-15).

У січні 2016 року на підставі рішення Лисичанської міської ради від 28.01.2016 №6/65 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди спірної земельної ділянки площею 0,732 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 строком на 5 (п'ять) років. В 2016 році листом від 13.10.2016 №55 позивач повідомив Лисичанську міську раду, що у зв'язку із відсутністю у нього грошових коштів, земельна ділянка ним викуплена не була.

У подальшому позивачем на адресу Лисичанської міської ради було надіслано заяву від 10.01.2017 №2 з проханням розглянути питання щодо продажу орендованої ним спірної земельної ділянки в розстрочку.

Міська рада відреагувала на заяву позивача і уклала, як замовник, договір від 27.02.17 №013/з на проведення оцінки землі. Згідно звіту про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки, проведену 03.03.2017 ТОВ Агентство по нерухомості "Дисконт" на замовлення управління власності Лисичанської міської ради Луганської області, ринкова вартість землі становить 350000 грн (а.с.14-15).

Звіт про оцінку землі розглянула постійна комісія міської ради. На засіданні постійної комісії з питань розвитку міста в галузі житлово-комунального господарства, власності та земельних відносин Лисичанської міської ради від 23.05.2017 проект рішення №3/9 "Про продаж земельної ділянки з розстроченням платежу під об'єктом приватної власності" у власність позивача (питання 9) прийнято не було, оскільки "проти" проголосувало 4 особи, а "за" - 3.

На сесії Лисичанської міської ради від 25.05.2017 рішення №3/9 "Про продаж земельної ділянки з розстроченням платежу під об'єктом приватної власності" на користь позивача прийнято не було, депутатами висловлено думку, що оцінка спірної земельної ділянки, у порівнянні з іншими, занижена (а.с.36-37, витяг з протоколу 28-ї (чергової) сесії 7 скликання від 25.05.2017) .

Позивач в липні 2017 року знову звернувся із заявою від 03.07.2017 №58 щодо розгляду питання продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,732 га для експлуатації комплексу пекарні та ангару за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане звернення було включено до порядку денного засідання постійної комісії з питань розвитку міста в галузі житлово-комунального господарства, власності та земельних відносин Лисичанської міської ради 7 скликання від 25.07.2017, однак по суті розглянуто не було та запропоновано на наступному засіданні заслухати представника оціночної діяльності - ТОВ Агентство по нерухомості "Дисконт" щодо оцінки спірної земельної ділянки. Вказана пропозиція підтримана одноголосно (а.с.50-53).

Протягом часу - з 25.07.17 по 29.05.18 - позивач продовжував користуватись землею під власними будівлями на праві оренди.

У травні 2018 року позивач заявою від 29.05.2018 №39 просить Лисичанську міську раду повторно (враховуючи розгляд заяви позивача сесією в травні 2017 року) винести питання щодо продажу спірної земельної ділянки на наступне засідання сесії Лисичанської міської ради і подає на затвердження оцінку землі від 2017 року, тобто звіт, по якому міська рада висловила свою позицію на засіданні у травні 2017 року.

На черговій сесії Лисичанської міської ради від 21.06.2018 для розгляду заяви позивача з наміром придбати землю у власність за договором купівлі продажу, згідно протоколу присутні 26 депутатів. Участь у розгляді питання позивача приймало 29 осіб, 4 з яких не голосували (згідно протоколу).

Згідно протоколу сесії Лисичанської міської ради від 21.06.2018 рішення про продаж земельної ділянки позивачеві за ціною, вказаною в звіті про оцінку, рада не приймає. Тобто, рада не приймає рішення про продаж позивачу спірної земельної ділянки, проголосувавши наступним чином: за-9 голосів (8 депутатів, міський голова); проти-9; утримались-7; не голосували-4 (а.с.61-68). З протоколу засідання міськради вбачається, що депутати висловлювали різні думки з приводу розглянутого питання, в тому числі голова постійної комісії висловив думку про занижену ціну землі.

Таким чином, міська рада розглянула заяву позивача про продаж йому землі у власність і рішення про продаж земельної ділянки не прийнято, про що і записано в протоколі засідання ради від 21.06.18.

Позивач вважає, що Лисичанська міська рада проявляє бездіяльність і не приймає рішення про продаж, чи рішення про відмову у продажі позивачу спірної земельної ділянки. Позивач вважає, що бездіяльність міськради у неприйнятті будь-якого рішення, є незаконною, і просить суд постановити судове рішення, яким визнати бездіяльність незаконною.

Також позивач просить суд поновити його право на викуп спірної земельної ділянки, порушене міською радою (відповідачем), шляхом визнання за ним права на купівлю вказаної земельної ділянки та шляхом зобов'язання відповідача вчинити продаж землі, уклавши договір купівлі продажу за ринковою ціною, визначеною суб'єктом оцінювання ТОВ Агентство по нерухомості "Дісконт", зазначеної у звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 03.03.2017.

Відповідач, посилаючись у відзиві на свої дискреційні повноваження і на невірно обраний позивачем спосіб захисту, просить суд у позові відмовити.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково за таких підстав.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Далі, главою 20 ЗК України встановлено порядок продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів. Статтею 128 Земельного кодексу України визначено порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам, згідно якого продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 2012 року по січень 2017 року позивач відмовився від реалізації свого права на вчинення встановлених законом дій для отримання рішення міської ради щодо продажу чи відмови продажу земельної ділянки, а з 2016 року використовує спірну ділянку землі на праві оренди, про що було вказано вище у рішенні.

Заяви позивача до відповідача з клопотанням вирішити питання про продаж землі у власність, подані у 2017 році (від 10.01.17) та 2018 році, відповідач розглянув в межах своєї компетенції, визначеної Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України.

На підставі п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Лисичанська міська рада розглядала та приймала рішення стосовно звернень позивача з наміром отримати землю у власність.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Відповідач двічі прийняв рішення про відмову продажу позивачеві земельної ділянки, мотивуючи свою позицію заниженою ціною на землю, вказаною у звіті про оцінку, що підтверджено витягами з протоколу 28-ї (чергової) сесії 7 скликання від 25.05.2017 та сесії Лисичанської міської ради від 21.06.2018.

Матеріалами справи підтверджено той факт, що на порядку денному проведення сесії Лисичанською міською радою у 2017 і у 2018 роках, було питання про придбання землі у власність шляхом укладення договору купівлі-продажу. Отже, депутати Лисичанської міської ради розглядали саме це питання, і як колегіальний орган - шляхом голосування - висловили незгоду продавати землю і рішення про продаж не прийняли. Неприйняття рішення з питання про продаж землі є результатом роботи колегіального органу і цей результат розцінюється як рішення про відмову у продажу земельної ділянки позивачу.

В даному позові позивач оскаржує бездіяльність міської ради, а не рішення про відмову продажу землі, і протягом розгляду спору позивач не змінив предмет та підстави позову. Приписи чинного законодавства, в тому числі і норма ч.10 ст.128 ЗК України, надають право оскаржувати рішення міської ради про відмову у продажі землі, але позивач цим правом не скористався.

За таких обставин відсутні підстави для твердження про бездіяльність Лисичанської міської ради з питань неприйняття рішень по зверненню позивача від 10.01.17 та від 29.05.18, у звязку з чим позов в цій частині є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Стосовно заяви позивача до міської ради від 03.07.17 №58 суд зазначає. Дана заява розглядалась постійною комісією в порядку ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За приписами статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. В матеріалах справи відсутні докази запрошення експерта на засідання комісії і відсутні докази розгляду цієї заяви позивача на пленарному засіданні міської ради. Відсутні докази щодо оскарження або рецензування звіту про оцінку землі Лисичанською міською радою. З огляду на відсутність таких доказів суд дійшов висновку, що заява позивача від 03.07.17 №58 з проханням продати землю у власність, не була вирішена відповідачем в порядку чинного законодавства.

На підставі недотримання відповідачем приписів ст.ст.26.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.128 ЗК України - за невиконання свого обов'язку розглянути на засіданні міської ради звернення про отримання землі у власність суд визнає неправомірною бездіяльність відповідача у неприйнятті рішення за заявою позивача від 03.07.17 №58 з клопотанням про продаж землі.

Позов в частині поновлення права позивача на викуп спірної земельної ділянки, порушеного міською радою (відповідачем), шляхом визнання за ним права на купівлю вказаної земельної ділянки та шляхом зобов'язання відповідача вчинити продаж землі, уклавши договір купівлі продажу за ринковою ціною, визначеною суб'єктом оцінювання ТОВ Агентство по нерухомості "Дісконт", зазначеної у звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 03.03.2017 слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Право на придбання у власність землі громадянами і юридичними особами закріплено в Конституції України, в Земельному кодексі України та в інших законах. Таке право не є абсолютним, а набувається у встановленому законом порядку - на підставі рішень повноважних органів влади та місцевого самоврядування (ст.ст.116, 128 ЗК України), а не на підставі рішення суду. Адже земельними ресурсами розпоряджається і володіє орган влади або орган місцевого самоврядування, який діє в межах своїх повноважень і від імені власників землі. Повноваження органів влади і органів місцевого самоврядування відносно земельних ресурсів держави чітко прописані в законах України.

Право на укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок виникає у заінтересованої особи також на підставі рішення органу влади або органу місцевого самоврядування. Законом передбачена можливість оскаржити рішення про відмову продажу землі. Суд не наділений правом зобов'язувати міську раду (відповідача) укласти договір купівлі-продажу землі при відсутності прийнятого рішення про продаж землі особі. Приймання рішень по зверненням громадян та юридичних осіб з клопотанням щодо продажу землі - є обов'язком міської ради з огляду на приписи ст. 19 Конституції України та інших законів держави.

На підставі викладеного в даній частині позову слід відмовити, у зв'язку з неправомірністю заявлених вимог.

Стосовно доводів відповідача, викладених у відзиві.

Спосіб захисту права, обраний позивачем, не суперечить діючому законодавству (ст.20 ГК України, ст.16 ЦК України) і відповідає принципу права на захист власних інтересів судом і припису ст. 55 Конституції України. Обрання саме такого способу захисту права і визначення цього способу, як найефективнішого, є виключним (суб'єктивним) правом позивача.

Доводи відповідача про дискреційні повноваження не мають відношення до суті спору, оскільки вирішення питання про продаж земельної ділянки є обов'язком міської ради, чітко визначеним у законі - Конституція України, Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельним кодексом України, і правила виконання цього обов'язку, як і відповідальність за його невиконання, також регламентовані законодавством. Орган місцевого самоврядування зобов'язаний діяти в межах своїх законних повноважень і з дотриманням приписів закону (ст.19 Конституції України).

За таких підстав позов слід задовольнити частково.

В якості судових витрат, заявлених до стягнення позивачем, крім судового збору, зазначено:

-витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн;

-витрати на виїзд представника позивача до суду для участі у судовому засіданні у сумі 1500 грн /1 поїздка.

Докази понесених судових витрат, крім судового збору, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у сумі 881 грн підлягають стягненню з відповідача, оскільки позов задоволено в частині визнання бездіяльності відповідача неправомірної в неприйнятті рішення по заяві ФОП Кирилова Павла Васильовича від 03.07.2017 №58 про продаж земельної ділянки. Решту судових витрат у сумі 2643 грн слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати неправомірною бездіяльність Лисичанської міської ради Луганської області (93100, м.Лисичанськ Луганської області, вул. ім.М. Грушевського,7, ід. код 26522196) в неприйнятті рішення по заяві Фізичної особи - підприємця Кирилова Павла Васильовича (АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1) від 03.07.2017 №58 про продаж земельної ділянки.

3.Стягнути з Лисичанської міської ради Луганської області (93100, м.Лисичанськ Луганської області, вул. ім.М. Грушевського,7, ід. код 26522196) на користь Фізичної особи - підприємця Кирилова Павла Васильовича (АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у сумі 881 грн, після набрання рішенням законної сили, видати наказ позивачу.

4.В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано 21.02.2019.

Суддя Р. Шеліхіна