ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Черкаси справа № 925/86/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу:

за позовом фізичної особи-підприємця Жерносекова Дмитра Дмитровича, м. Христинівка, Черкаська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік Фарм ІІ", с. Нехайки, Драбівський район, Черкаська область,

про стягнення 93244,53 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Жерносеков Дмитро Дмитрович звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік Фарм ІІ" про стягнення заборгованості за договором про виконання агротехнічних робіт №2206/1-18 від 22.06.2018 в розмірі 93244,53 грн, з яких 75870,30 грн - заборгованість за надані послуги, 10382,76 грн - пеня, 5695,45 грн - 20% річних, 1441,53 грн - інфляційні втрати.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати останнього на сплату судового збору та на оплату професійної правничої допомоги.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за укладеним між сторонами договором про виконання агротехнічних робіт №2206/1-18 від 22.06.2018 щодо своєчасної та повної оплати виконаних позивачем відповідно до умов цього договору агротехнічних робіт по внесенню засобів захисту рослин на землях сільськогосподарського призначення відповідача.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов, позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною першою статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представники сторін належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання.

Господарський суд Черкаської області надіслав учасникам справи рекомендованими листами з повідомленням ухвалу суду від 22.01.2019 про відкриття провадження у справі, які були вручені адресатам, про що свідчить відмітка пошти на рекомендованих повідомленнях (а.с. 45-46).

Від відповідача заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

07 лютого 2019 року позивач направив до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача: 10382,76 грн - пені, 5695,45 грн - 20% річних, 1441,53 грн - інфляційні втрати та судові витрати - 5920 грн, підстави зменшення позовних вимог обґрунтовані частковою сплатою відповідачем заборгованості (а.с. 40-41). Також в даній заяві позивач просить суд розглянути дану справу без його участі в зв'язку з перебуванням на лікарняному за межами Черкаської області.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, суд вважає за необхідне відповідну заяву прийняти до розгляду та задовольнити її, у зв'язку з чим позов розглядається судом з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог.

Відзиву на позов та заяви від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 14 лютого 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступні обставини справи.

22 червня 2018 року фізична особа-підприємець Жерносеков Дмитро Дмитрович (позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантік Фарм ІІ", о (відповідач у справі) уклали договір про виконання агротехнічних робіт №2206/1-18 (далі - Договір).

Вказаний Договір підписаний представниками сторін, оригінал міститься в матеріалах справи (а.с. 21).

Відповідно до положень п. 1 Договору відповідач доручає, а позивач бере на себе виконати агротехнічні роботи по внесенню засобів захисту рослин на землях сільськогосподарського призначення відповідача на умовах, визначених цим Договором.

В розділах 2.1. та 2.2. Договору сторони погодили обов'язки:

2.1.1. Замовник зобов'язується надати план землекористування, на якому зазначені перепони та санітарно-захисні зони. До обробітку приймаються ділянки, які відповідають вимогам екологічної безпеки та технології даного виду робіт, підтвердженні відповідними документами, в іншому випадку, Замовник несе всю відповідальність за негативні наслідки викликані проведеними агротехнічними роботами Виконавцем

2.1.2. Замовник зобов'язується провести карантинні заходи (попередити мешканців найближчих населених пунктів про проведення агротехнічних робіт, попередити власників суміжних ділянок, орендарів, бджолярів якіцо такі маються, про час, строки та якими препаратами будуть проводитись дані роботи). В іншому випадку. Замовник несе всю відповідальність за негативні наслідки викликані проведеними агротехнічними роботами Виконавцем.

Відповідно до положень п. 2.1.8 Договору відповідач зобов'язаний своєчасно прийняти та оплатити роботу на умовах передбачених цим Договором.

2.2.1. Виконавець зобов'язується виконати роботу в зазначені договором терміни.

2.2.2. Виконавець зобов'язується забезпечити якість виконаних робіт відповідно до встановлених вимог та вимог узгоджених із Замовником.

2.2.3. Виконавець зобов'язується при неможливості надати послуги в передбачений цим Договором термін, негайно повідомити про це замовника способом, який має бути задокументований (письмово, телеграфом, телефоном).

2.2.4. У разі неможливості виконання замовлення з причин негативних поточних умов (злива, ураган, неналежна температура повітря та інше), виконання цих робіт переноситься на строк додатково узгоджений сторонами.

2.2.5. У випадку неякісного виконання робіт (про що складається відповідний акт за участю сторін договору), Виконавець бере на себе зобов'язання виправити неналежно виконану роботу за свій рахунок та в зазначені Замовником терміни. Замовник має право притримати належні до сплати Виконавцю грошові кошти за цим договором до усунення Виконавцем недоліків виконаної роботи.

В розділі 3. Договору сторони погодили розмір та порядок оплати:

3.1. Замовник зобов'язується перед початком роботи виплатити Виконавцю аванс у розмірі 30% відсотків.

3.2. Решту суми Замовник оплачує Виконавцю згідно акту(-ів) прийому-здачі виконаних робіт, який (і) підписується після закінчення робіт.

3.3.Оплата виконується не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дня прийняття робіт згідно акту (-ів) прийому-здачі виконаних робіт.

В розділі 4. Договору сторони прописали їх відповідальність:

4.1. Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором згідно чинного законодавства.

4.2. За прострочення виконання зобов'язання винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення.

4.3. У випадку якщо прострочення платежу триватиме більше одного місяця. Виконавець матиме право додатково стягнути з Замовника 20 % річних від простроченої суми за весь період прострочення (ст. 625 ЦК України).

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31 грудня 2018 року. (п. 6.1. Договору).

26 липня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю « Атлантік Фарм II» перераховано кошти в сумі 30000 грн 00 коп. на виконання даного договору, як аванс за виконану роботу.

На виконання умов Договору позивачем було оброблено 3529,01 га, ціна робіт 30 грн. за гектар, загальна вартість виконаних робіт складає 105870 грн 30 коп., що підтверджується актом прийомки - здачі виконаних робіт від 19 серпня 2018 року (а.с. 22), який підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Таким чином, позивачем роботи відповідно до умов Договору № 2206/1-18 від 22 червня 2018 року виконано в повному обсязі.

Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повного та своєчасного розрахунку за надані послуги не виконав.

Відповідно до вимог п. 7.1 Договору Позивачем вживались заходи досудового врегулювання. 01 грудня 2018 року фізичною особою - підприємцем Жерносековим Дмитром Дмитровичем направлено Відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Атлантік Фарм II» претензію № 1 (а.с. 17-18).

Відповідачем 04.12.2018 претензію отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення (а.с. 19-20), однак зобов'язання відповідачем не виконано, відповіді на претензію не надано.

Невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманих послуг стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка становить 75870 грн 30 коп.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про виконання агротехнічних робіт №2206/1-18, зміст якого врегульовано Главою 63 ЦК України та, зокрема, статтею 901 ЦК України, відповідно до якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до статей 902, 903 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Виконання позивачем наданих послуг підтверджується актом прийому-здачі виконаних робіт/послуг, а обов'язок відповідача щодо оплати цих послуг передбачений у п. 3 Договору, відповідно до якого відповідач зобов'язаний перед початком роботи виплатити позивачу аванс у розмірі 30% відсотків, решту суми оплачує згідно акту прийому-здачі виконаних робіт. Оплата виконується не пізніше 10 банківських днів з дня прийняття робіт згідно акту прийому-здачі виконаних робіт

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання.

За приписом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається та відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, що позивачем відповідно до умов договору про виконання агротехнічних робіт №2206/1-18 від 22.06.2018 було оброблено 3529,01 га, по ціні 30 грн. за гектар, загальна вартість виконаних робіт складає 105870, 30 грн 30 коп., що підтверджується актом прийомки - здачі виконаних робіт від 19 серпня 2018 року, (а.с. 22), який підписаний представниками обох сторін та скріплена їх печатками, на загальну суму 105870 грн 30 коп.

26 липня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлантік Фарм II» перераховано кошти в сумі - 30000 грн 00 коп. на виконання даного договору, як аванс за виконану роботу.

Таким чином, позивачем роботи відповідно до умов Договору № 2206/1-18 від 22 червня 2018 року виконано в повному обсязі. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повного та своєчасного розрахунку за надані послуги не виконав, у зв'язку з чим у Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлантік Фарм II» виникла заборгованість перед фізичною особою-підприємцем Жерносековим Дмитром Дмитровичем в розмірі 75870 грн 30 коп.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про виконання агротехнічних робіт №2206/1-18 від 22.06.2018 стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості з боржника.

Крім боргу у сумі 75870 грн 30 коп. позивач за прострочення оплати за надані ним послуги нарахував відповідачу до сплати 10382 грн 76 коп. передбаченої п. 4.2 Договору пені за період прострочення з 31.08.2018 по 14.01.2019 у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у вказаний період прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України та п. 4.3 Договору позивачем нараховані відповідачу 20 % річних у сумі 4898 грн. 84 коп. за період з 31.08.2018 по 14.01.2019 та 1441 грн 53 коп. інфляційних.

Після відкриття провадження по даній справі, відповідачем сплачено позивачу кошти в розмірі 75870 грн 30 коп., у зв'язку з чим позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача: 10382,76 грн пені, 4489,84 грн 20% річних, 1441,53 грн інфляційних втрат та судові витрати 5920 грн. Суд прийняв вказане зменшення позивачем розміру позовних вимог.

Отже, на день прийняття господарським судом цього рішення відповідач борг у сумі 75870 грн 30 коп. сплатив.

Таким чином, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати від відповідача виконання своїх зобов'язань шляхом стягнення з нього на свою користь передбачених п. 4.2 Договору пені, а відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 4.3 Договору інфляційних і 20% річних, нарахованих на суму боргу за вказані вище періоди прострочення.

Стягувані суми пені, інфляційних та 20% річних нараховані позивачем у відповідності з умовами договору про виконання агротехнічних робіт №2206/1-18 від 22.06.2018, фактичними обставинами виконання сторонами цього договору та вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

Здійснивши перевірку правильності розрахунку пені, інфляційних і 20% річних за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон" судом встановлено, що розрахунки інфляційних і 20% річних, здійснено позивачем вірно. Проте, розрахунок пені позивачем зроблено невірно, за розрахунками суду до стягнення підлягає 10237 грн 29 коп. пені.

Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього кодексу Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази, які дають підстави суду задовольнити позов в частині стягнення з відповідача: 10237 грн 25 коп. пені, 20 % річних у сумі 4898 грн. 84 коп. та 1441 грн 53 коп. інфляційних.

Сплата відповідачем заборгованості в розмірі 75870 грн 30 коп. після подання позивачем позову вказує на відсутність на день прийняття господарським судом цього рішення предмету спору щодо стягнення основної суми заборгованості, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження у справі у цій частині позовних вимог.

За подання позову позивач відповідно до квитанції №84 від 15.01.2019 сплатив 1921 грн судового збору (а.с. 9).

Крім того, позивач поніс витрати на правничу професійну допомогу у сумі 4000 грн 00 коп., що підтверджується договором про надання правової допомоги № 3 від 26.11.2018 (а.с. 43), копією свідоцтва про право Слободянюка І.В. на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 34), актом надання професійної правничої допомоги № 3 від 15.01.2019 (а.с 36), рахунком - фактурою на оплату правничих послуг на суму 4000 грн. (а.с. 35), квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3 від 15.01.2019 на оплату правової допомоги в сумі 4000 грн 00 коп. (а.с. 37).

Відповідно до ст. ст. 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі п. 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю, незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, позивач належними доказами довів, що поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв'язку із даною справою, вказані витрати є судовими.

Добровільна сплата відповідачем боргу за позовними вимогами в ході розгляду справи є доказом неправильних дій сторони, що призвели до виникнення спору, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1920 грн 00 коп. на відшкодування сплаченого судового збору та 4000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік Фарм ІІ", (вул. Хмельницького, 16, с. Нехайки, Драбівський район, Черкаська область, 19931, ) на користь фізичної особи-підприємця Жерносекова Дмитра Дмитровича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) - 10237 грн 25 коп. пені, 20 % річних у сумі 4898 грн. 84 коп. та 1441 грн 53 коп. інфляційних, 1920 грн 00 коп. судового збору, 4000 грн 00 коп. судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу у розмірі 75870 грн 30 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 22.02.2019

Суддя О.В. Чевгуз