ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Справа№ 910/3984/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

без виклику та повідомлення учасників справи,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» про розподіл судових витрат (витрат понесених на правничу допомогу) пов'язаних з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2018

у справі №910/3984/18 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 1653295,44 грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2018 у справі №910/3984/18 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 1 653 295,44 грн, судовий збір за подання позовної заяви у сумі 24799,44 грн та за розгляд апеляційної скарги - 37199,17 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 51 000,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2018 у справі №910/3984/18 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2018 у справі №910/3984/18 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «Металургтранс» 1 653 295,44 грн, 24 799,43 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 37 199,15 грн судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі, скаржник просив Північний апеляційний господарський суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Металургтранс» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 51 000,00 грн. Крім того, 21.12.2018 до розгляду справи по суті до апеляційного господарського суду надійшла заява від ТОВ «Металургтранс» про долучення до матеріалів справи документів, що, на думку позивача, підтверджують понесені ним витрати на правничу допомогу, а саме: копію договору №09012018/МТ про надання правничої допомоги від 09.01.2018; копію додаткової угоди №20112018 від 20.11.2018 до договору №09012018/МТ про надання правничої допомоги від 09.01.2018; копію рахунку-фактури №301118 від 30.11.2018 суму 19 550,00 грн; копію акта приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди, №20112018 від 20.11.2018 до договору №09012018/МТ про надання правничої допомоги від 09.01.2018; копію ордеру, виданого АО «СОТА», адвокату ОСОБА_2, який є членом АО «СОТА», на ведення справи позивача в Північному апеляційному господарському суді, а також копію свідоцтва адвоката ОСОБА_2 про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Оскільки, позивачем було надано не всі документи, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, сторонам роз'яснено, що питання про судові витрати буде вирішене судом апеляційної інстанції враховуючи приписи ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Після винесення постанови Північним апеляційним господарським судом від 07.02.2019, ТОВ «Металургтранс» 11.02.2019 надало суду копію платіжного доручення №7703 від 30.03.2018 про сплату 31450,00 грн за послуги на правничу допомогу згідно рахунку-фактури №300318 від 30.03.2018, копію платіжного доручення №43975 від 08.02.2019 про сплату 19550,00 грн за послуги на правничу допомогу згідно рахунку-фактури №301118 від 30.11.2018 та копії банківських виписок з рахунку АО «СОТА».

Заперечуючи проти стягнення з ПАТ «Українська залізниця» витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/3984/18, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що позивачем не було додано доказів оплати рахунку-фактури №300318 від 30.03.18 за надання правової допомоги в суді першої інстанції та рахунку-фактури №301118 від 30.11.18 за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Крім того, відповідач зазначив, що витрати на правову допомогу не повинні перевищувати розмірів встановлених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а саме не більше 40% від однієї мінімальної місячної заробітної плати за годину праці адвоката.

Розглянувши заяву відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/3984/18 з доданими до неї документами, матеріали справи, враховуючи заперечення ПАТ «Українська залізниця» викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ТОВ «Металургтранс» з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вказує позивач, у зв'язку з розглядом справи №910/3984/18, ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 51000,00 грн.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, як вказано вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 апеляційну скаргу ТОВ «Металургтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2018 у справі №910/3984/18 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2018 у справі №910/3984/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю та судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на ПАТ «Українська залізниця», то витрати на професійну правничу допомогу належить покласти на відповідача.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, на переконання колегії суддів, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Північний апеляційний господарський суд, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «Металургтранс» на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані: копія договору №09012018/МТ про надання правничої допомоги від 09.01.2018; копія додаткової угоди №20112018 від 20.11.2018 до договору №09012018/МТ про надання правничої допомоги від 09.01.2018; копія рахунку-фактури №301118 від 30.11.2018 суму 19 550,00 грн; копія акта приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди, №20112018 від 20.11.2018 до договору №09012018/МТ про надання правничої допомоги від 09.01.2018; копія ордеру, виданого АО «СОТА», адвокату ОСОБА_2, який є членом АО «СОТА», на ведення справи позивача в Північному апеляційному господарському суді, копія свідоцтва адвоката ОСОБА_2 про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також копія платіжного доручення №7703 від 30.03.2018 про сплату 31450,00 грн за послуги на правничу допомогу згідно рахунку-фактури №300318 від 30.03.2018, копія платіжного доручення №43975 від 08.02.2019 про сплату 19550,00 грн за послуги на правничу допомогу згідно рахунку-фактури №301118 від 30.11.2018, та копії банківських виписок з рахунку АО «СОТА» в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а відповідна заява про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції міститься в апеляційній скарзі ТОВ «Металургтранс».

Наведена правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи викладене та керуючись ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» про розподіл судових витрат (витрат понесених на правничу допомогу) у справі №910/3984/18 задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Федорова, буд.32; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (49000, м. Дніпро, площа героїв Майдану, буд.1; ), 51000 (п'ятдесят одну тисячу) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи №910/3984/18.

3. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід'ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко