ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"25" лютого 2019 р. м. Київ Справа № 911/456/19

Суддя О.В. Конюх, розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фреш» (49022, м. Дніпро, Самарський район, вул. Молодогвардійська, буд. 6, корпус 29, приміщення 212, код 37374534)

до відповідача дочірнього підприємства «Рітейл Центр» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г, код 38734018)

про стягнення 103 740,34 грн

ВСТАНОВИВ:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Фреш», звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 13.02.2019 № 2 до відповідача - дочірнього підприємства «Рітейл Центр», в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 103 740,34 грн, з яких:

84 151,86 грн згідно Договору поставки товарів від 27.01.2014 № РЦ022459 на підставі Договору про відступлення права вимоги від 19.10.2016 № 2 та

19588,48 грн згідно Договору від 18.08.2014 № ЭГ026992 на підставі Договору про переведення боргу від 01.07.2016 № 1А_202,

та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Підставами звернення до суду позивачем заявлено неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за різними основними Договорами поставки:

від 27.01.2014 № РЦ022459, який був укладений між ТОВ «Компанія «Мандарин» та ДП «Рітейл Центр». При цьому, суд враховує, що заміна сторони (кредитора) в основному зобов'язанні не змінює основного зобов'язання, разом із тим ані самого договору від 27.01.2014 № РЦ022459, ані будь-яких первинних документів, складених під час його виконання, позиваем не подано. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №910/5226/17, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні";

від 18.08.2014 № ЭГ026992, який був укладений між ТОВ «Еффіус Груп» та позивачем ТОВ «Компанія Фреш», первинної документації за яким позивачем також не подано.

Сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та утруднить вирішення спору, оскільки заявлені вимоги про стягнення заборгованості за вищезазначеними договорами не пов'язані підставою їх виникнення, оскільки виникли з різних договорів, виконання яких має підтверджуватися різними доказами. Розглядаючи позов, суд має досліджувати умови кожного з основних договорів окремо, наявність невиконаних зобов'язань, підстави та строки їх виникнення по кожному з договорів окремо, встановлювати факт заміни сторони та обсяг переданих зобов'язань окремо, тобто приймати рішення по кожному з договорів окремо.

Тобто з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позовні вимоги, хоча і заявлені до одного відповідача, однак виникли з різних підстав, та підтверджуються різними доказами. Отже, сумісний розгляд заявлених позовних вимог перешкоджатиме повному та всебічному з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що утруднить вирішення спору.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Договір №2 про відступлення права вимоги від 19.10.2016 від первісного кредитора ТОВ «Компанія «Мандарин» та нового кредитора ТОВ «Компанія «Фреш» підписаний однією і тією ж особою - директором ОСОБА_1, а від імені боржника ДП «Рітейл Центр» - начальником управління закупівель ТОВ «Рітейл Тренд» ОСОБА_2, який 01.07.2016 підписав Договір №1А-202 про переведення боргу від імені первісного боржника ТОВ «Ефіус груп». Зазначене свідчить про те, що крім умов двох різних основних договорів поставки, суду належить дослідити та встановити наявність повноважень у осіб, які підписали угоди про заміну сторони за цими основними договорами.

Відповідно до п. 2 частини 5, частини 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу). Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження.

Згідно до частин 1, 4 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

За таких обставин, позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фреш» підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до ч. 8 ст.174 ГПК України позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду з даним позовом, роз'єднавши позовні вимоги, що виникли з різних основних договорів, відповідно подавши дві окремі позовні заяви, оформлені відповідно до вимог 162-164 ГПК України, та подавши первинну документацію за цими договорами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 13.02.2019 № 2 товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фреш» разом з доданими до неї матеріалами (всього на 66 арк., в тому числі оригінали: платіжного доручення від 22.01.2019 № 59, фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 13.02.2019, накладної ПАТ «Укрпошта» від 13.02.2019, опису вкладення від 13.02.2019 та поштового конверту, в якому надійшли матеріали позовної заяви) повернути заявнику.

Ухвала підписана 25.02.2019, набирає законної сили з моменту її підписання суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та в порядку пункту 6 частини 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Конюх