ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.2019м. ДніпроСправа № 904/4666/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова"

про стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов'язання у розмірі 334 589,97 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кравченко Р.В.

Представники:

Позивача - Пац В.О. дов. №14-165 від 30.08.18р. посвідчення про право на зайняття адвокатською діяльністю №2079 від 28.10.18р.

Відповідача - Дружина Т.Г. дов. №114/1554 від 26.12.18р. посвідчення про право на зайняття адвокатською діяльністю №2456 від 28.11.18р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг у розмірі 334 589,97 грн. за Договором №4858/1617-БО-4/ПТ від 31.10.16р., мотивуючи несвоєчасним виконанням Відповідачем грошового зобов'язання в частині оплати.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки врегульовані Постановою КМУ від 18.06.14р. №217 "Про порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з Постачальником природного газу, на якого покладені спеціальні обов'язки" (далі - Постанова №217). Відповідач є теплогенеруючою організацією. Поставлений за Договором природний газ, Відповідачем використаний виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями відповідно до п.1.2. Договору. Кінцевими споживачами виробленої теплової енергії є бюджетні установи/організації, які отримують вироблену відповідачем теплову енергію від теплопостачальної організації - КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради". Оплата за поставлену теплову енергію здійснюється на рахунки зі спеціальним режимом використання, оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється, крім того, отримані за поставлену теплову енергію грошові кошти розподіляються згідно з нормативами, встановленими Постановою КМУ №217, на кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та тепло транспортуючих організацій. З наведеного вбачається, що Відповідач на законодавчому рівні позбавлений можливості яким би то не було чином (у тому числі й пред'явленням позову до теплопостачальника) вплинути на порядок розрахунків, як з теплопостачальною організацією так і з гарантованим постачальником, оскільки кінцевими споживачами виробленої теплової енергії є підприємства, організації та інші споживачі (крім бюджетних організацій), які не перебувають у договірних правовідносинах з Відповідачем. 30.11.16р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.16р., яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення. Статтею 3 цього Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Відповідач під номером 8 внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. Отже, з наведеного вбачається, що для здійснення процедури врегулювання заборгованості, а це - зменшення, списання та/або реструктуризація, необхідною умовою є включення до реєстру обсягів наявної заборгованості теплопостачального підприємства, з метою її врегулювання за домовленістю сторін шляхом вчинення відповідних правочинів. При цьому ч. 3 ст. 7 Закону, яка окремо регулює списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, даною нормою законодавець передбачив можливість уникнення боржником відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання як у спосіб не нарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань. Крім того, даною нормою, не ставиться право не нарахування неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних в залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом. Отже, на Відповідача поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.16р. №1730-VIII. Враховуючи зазначене, а також те, що станом на 30.11.16р. - день набрання чинності Закону, основна заборгованість у відповідача перед Позивачем відсутня, нараховані Позивачем пеня, штраф, інфляційні та річні відсотки, які є предметом позову, підлягають списанню відповідно до норм чинного законодавства. Наведене дає підстави стверджувати, що законодавець, нормами спеціального Закону, який розповсюджується на відносини, що існують між Позивачем та Відповідачем імперативно визначив, що неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються на погашену заборгованість, що виникла до дня набрання чинності спеціального закону, а нарахована підлягає - списанню з 03.11.16р.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що посилання Відповідача на відсутність вини, жодним чином не звільняє його від виконання зобов'язань та відповідальності за їх неналежне виконання. Важкий фінансовий стан Відповідача, невиконання своїх зобов'язань його контрагентами, тощо, не звільняє Відповідача від виконання свого зобов'язання за спірним договором, так і не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань. Взявши на себе зобов'язання, Відповідач повинен був добросовісно контролювати надходження коштів на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання аби уникнути відповідальності визначеної договором за порушення покупцем грошового зобов'язання та санкцій передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Врахування Позивачем сплати Відповідачем коштів за рахунок державних субвенцій на виконання спільних протокольних рішень підтверджує неухильне дотримання Позивачем своїх договірних відносин та приписів чинного законодавства. Окрім цього, станом на момент розгляду даного спору, Відповідач до відповідного реєстру у порядку, встановленому Законом, не включений. Дана обставина виключає можливість застосування до спірної заборгованості положень Закону щодо її списання. Майже всі платежі здійснені Відповідачем після 30.11.16р., що унеможливлює в будь-якому випадку застосувати приписи Закону №1730.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив позов заперечує з підстав викладених у відзиві на позов та звертає увагу на розбіжності у сумах нарахованих штрафних санкцій, відповідно до здійсненого Відповідачем контррозрахунку.

Також Відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій, мотивуючи скрутним фінансовим становищем, на 90%.

Відповідач подав клопотання про призначення судово-економічної експертизи, мотивоване тим, що для прийняття обґрунтованого та законного рішення суд повинен встановити: чи підтверджується документально щоденний відбір у жовтні-грудні 2016 та січні-березні 2017 природного газу теплогенеруючою організацією (Відповідачем) та його вартість за кожен день, наведена у позовній заяві; чи є правомірним здійснення Позивачем перенесення оплат з рахунку 68-1-1-08 на рахунок 36-1-08-18; чи є правомірним виключення перерахованих 16.12.16р. 1 113 333,25 грн. та 23.12.16р. 1 223 648,01 грн., тощо. За наявними матеріалами справи надати відповіді на дані питання, перевірити розрахунки стягуваної суми, наданих сторонами неможливо, оскільки ці розрахунки є достатньо складними, суперечливими, для їх перевірки необхідно вивчення значної кількості первинних документів.

Окрім цього, Відповідач просить відстрочити виконання рішення суду строком на один рік з дня ухвалення відповідного рішення, мотивуючи тим, що одночасне стягнення з нього всієї суми боргу зі сплати штрафних санкцій з дати набрання судовим рішенням законної сили є об'єктивно неможливим та призведе до зупинки виробництва підприємством Відповідача та фактичного припинення його діяльності, що не забезпечить дотримання принципу пропорційності, а саме дотримання необхідного балансу між вкрай несприятливими наслідками для Відповідача аж до припинення підприємства і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Тобто, одночасне стягнення пені, річних, інфляційних втрат з дати набрання судовим рішенням законної сили по суті припинить діяльність підприємства. Що ніяк не відповідає призначенню неустойки, як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов'язання.

Позивач заперечує проти зменшення пені, мотивуючи тим, що зменшення судом розміру неустойки спричинить Позивачеві збитки та дозволить Відповідачеві й у подальшому безкарно порушувати договірні умови. Також, Позивач заперечує проти призначення судово-економічної експертизи, мотивуючи тим, що Відповідачем не обґрунтовано потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування та які не можуть бути самостійно з'ясовані судом на підставі наявних матеріалів справи. Також Позивач заперечує проти відстрочки виконання рішення суду, посилаючись на те, що Відповідач не надав достатніх і допустимих доказів наявності підстав для такого відстрочення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні клопотання Відповідача про призначення судово-економічної експертизи слід відмовити, у зв'язку з не доведенням Відповідачем необхідності спеціальних знань для встановлення фактичних обставин справи, що входять до предмету доказування, оскільки акти приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. сторонами підписано без зауважень, за спожитий газ Відповідач розрахувався у повному обсязі, лише з порушенням обумовлених договором строків.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.10.16р. сторонами укладено Договір №4858/1617-БО-4/ПТ постачання природного газу (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов'язується поставити Споживачеві (Відповідачеві) у 2016-2017 роках природний газ, а Споживач зобов'язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.3.4. Договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Згідно з п.6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 - відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 6.2. Договору визначено, що сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов'язковим.

Оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюється дія статті 191 Закону України "Про теплопостачання";

2) будь-якому випадку, споживач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п.6.1. цього договору в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу;

3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюється дія статті 191 Закону України "Про теплопостачання" в частині відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений у минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості, - за наявності заборгованості у споживача за цим договором.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п.8.2. Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов'язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з п. 10.3 Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п'ять років.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016р. до 31 березня 2017р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.12.1 Договору).

На виконання умов Договору, у жовтні 2016р. - березні 2017р., Позивач постачав Відповідачеві природний газ на загальну суму 18 131 724,78 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу (від 31.10.16р. за жовтень на суму 902 840,76 грн., від 30.11.16р. за листопад на суму 3 638 277,46 грн., від 31.12.16р. за грудень на суму 4 630 691,36 грн., від 31.01.17р. за січень на суму 4 363 102,03 грн., від 28.02.17р. за лютий на суму 3 240 121,49 грн., від 31.03.17р. за березень на суму 1 356 691,68 грн.).

Відповідач за поставлений природний газ розраховувався несвоєчасно, чим порушив умови, передбачені п. 6.1 Договору.

З посиланням на п. 8.2 Договору, за період прострочення оплати, Позивач нарахував пеню у розмірі 215 483,41 грн. за період з 26.11.16р. до 04.05.17р., за кожним актом окремо.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував індекс інфляції - 88 323, 21 грн. за період 01.02.17р. по 31.05.17р., 3% річних - 30 783,35 грн. за період з 26.11.16р. до 04.05.17р., нарахування проводилися за кожним актом окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд частково погоджується з доводами обох сторін.

Так, нарахування Позивач провів за природний газ, спожитий Відповідачем з жовтня 2016р. по березень 2017р.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Зазначений Закон набрав чинності 30.11.16р.

Відповідач є теплогенеруючою організацією.

За газ, спожитий у жовтні 2016р. Відповідач розрахувався частково до 30.11.16р., частково після 30.11.16р. Однак, при нарахуванні пені й річних за цей період Позивач не врахував, що 25 417,47 грн. Відповідач сплатив 29.11.16р., у зв'язку з чим, на думку суду 456,28 грн. - пені й 48,89 грн. - річних з наведеної суми Позивач нарахував з порушенням вимог ч.3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки ці нарахування підлягали списанню.

Що ж до решти розрахунків Позивача, суд визнає їх правильними та обґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано Відповідачем неналежне виконання останнім умов Договору в частині своєчасної оплати поставленого Позивачем природного газу за наведений період.

Відповідач просить зменшити пеню на 90 %, враховуючи ступінь розрахунків за спожитий природний газ, як самим Відповідачем, так і споживачами теплової енергії, виробленої Відповідачем, тяжкий фінансовий стан підприємства та відстрочити виконання рішення суду строком на 1 рік з дня його прийняття.

Приймаючи рішення, суд враховує положення ст.233 ГК України, якою передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст. 551 ЦК України).

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності, суд, з урахуванням усіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

Так, зважаючи на наявні у матеріалах справи документи та доводи сторін, виходячи із загальних засад, встановлених ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що обидва підприємства належать до державної форми власності, отримані Відповідачем за поставлену споживачам теплову енергію грошові кошти розподіляються згідно з нормативами, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України №217, що Відповідач на момент вирішення спору за спожитий у жовтні 2016р. - березні 2017р. природний газ боргів не має, тобто виконав зобов'язання, а пеня - це вид забезпечення виконання зобов'язання, беручи до уваги відсутність доказів спричинення несвоєчасною оплатою збитків Позивачеві, що крім пені, Позивачем на борг Відповідача нараховані інфляційні й річні, суд вважає за можливе пеню, яка підлягає стягненню зменшити до 172 386,73 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приймаючи до уваги, обставини, враховані судом при зменшенні пені, суд вважає за можливе відстрочити виконання рішення у даній справі до 15.05.19р.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, до стягнення належать 172 386,73 грн. - пені, 30 734,46 грн. - 3 % річних, 88 323,21 грн. - індексу інфляції. Решта позову не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова" про стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов'язання у розмірі 334 589,97 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова", 49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, (код 14308368) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, б.6, код 20077720) 172 386,73 грн. - пені, 30 783,35 грн. - 3 % річних, 88 323,21 грн. - індексу інфляції, 5 018,85 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Заяву Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова" про відстрочення виконання рішення суду - задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення суду у даній справі до 15.05.2019р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 18.02.2019

Суддя С.Г.Юзіков