ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2019 р. Справа№ 910/14200/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу № 30/КМ від 17.12.2018 (вх. №09.1-04.1/187/19 від 15.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 про повернення заяви про скасування судового наказу, виданого в порядку наказного провадження

у справі №910/14200/18 (суддя - Пінчук В.І.)

за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК»

про стягнення заборгованості у розмірі 18 405,42 грн

за участю представників сторін:

від заявника: не з'явились,

від боржника: Кіндрас М.М., ордер серія КВ № 423071 від 21.11.2018

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва в порядку наказного провадження із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

29.10.2018 Господарським судом міста Києва виданий судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» 18 405,42 грн заборгованості за договором про надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку № 1530985/1.10876748 від 04.02.2004 та 176,20 грн судових витрат.

22.11.2018 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» надійшла заява про скасування зазначеного судового наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» про скасування судового наказу від 29.10.2018 повернуто заявнику на підставі ч. 6 ст. 157 ГПК України у зв'язку з тим, що ним до матеріалів заяви не було додано наказу, що оспорюється.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2018, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» - подав апеляційну скаргу № 30/КМ від 17.12.2018 (вх. №09.1-04.1/187/19 від 15.01.2019), в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 скасувати, та справу направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що Господарським судом міста Києва було допущено неправильне тлумачення п. 4 ч. 3 ст. 157 ГПК України, в результаті чого помилково застосовано ч. 6 ст. 157 ГПК України. Боржник вважає, що у ч. 5 ст. 157 ГПК України зазначений вичерпний перелік документів, що мають бути додані до заяви про скасування судового наказу, а тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» є такою, що оформлена належним чином. Також, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом всупереч вимогам ч. 6 ст. 157 ГПК України було порушено строк прийняття оскаржуваної ухвали.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2019 справа № 910/14200/18 та апеляційна скарга №30/КМ від 17.12.2018 (вх. №09.1-04.1/187/19 від 15.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» відкрито, встановлено заявнику строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, встановлено учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, пояснень, справу призначено до розгляду на 22.02.2019.

Заявник не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та у строк, встановлений судом, не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представник боржника в судовому засіданні 22.02.2019 просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Представник заявника у судове засідання 22.02.2019 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за кодом 733 заявнику 30.01.2019 (вх. №09.2-04/13715/19).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника заявникк, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи №910/14200/18, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника боржника, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Предметом розгляду у даній справі є вимога Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань в частині оплати рахунків за надані послуги. З вказаною вимогою Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва в порядку наказного провадження.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 1 статті 157 встановлено, що боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення заяви про скасування судового наказу, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи п. 4 ч. 3 ст. 157 ГПК України, дійшов висновку, що до заяви про скасування судового наказу мав бути доданий наказ, що оспорюється. Проте, з наведеним суд апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 157 ГПК України, яка регламентує форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання, заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі (ч. 2 ст. 157 ГПК України) та має містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; наказ, що оспорюється; зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (ч. 3 ст. 157 ГПК України), підписується боржником або його представником (ч. 4 ст. 157 ГПК України).

Водночас відповідно до ч. 5 ст. 157 ГПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Із аналізу наведених норм вбачається, що зміст заяви має містити посилання на судовий наказ із зазначенням його реквізитів. Однак, перелік додатків до заяви чітко визначений у ч. 5 ст. 157 ГПК України. До даного переліку не включено копії судового наказу, що оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що текст заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» про скасування судового наказу містить реквізити оспорюваного наказу, а саме його дату, найменування суду, який видав наказ, найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження та ідентифікаційний код, суму грошових коштів, що підлягають стягненню, а також суму судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що оригінал судового наказу Господарського суду міста Києва, виданий 29.10.2018 у справі №910/14200/18, міститься у матеріалах справи (а.с. 36-37).

Враховуючи те, що в заяві містяться реквізити судового наказу, а також той факт, що оригінал судового наказу наявний в матеріалах справи, судова колегія дійшла висновку про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» було дотримано вимоги, що встановлені ст. 157 ГПК України.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» про скасування судового наказу відповідає вимогам чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про неналежне оформлення заяви про скасування судового наказу, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК».

Відповідно до ч. 6 ст. 157 ГПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Судова колегія зауважує, що оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд виніс з пропущенням встановленого у ч. 6 ст. 157 ГПК України строку. Так, відповідно до відмітки вхідної кореспонденції Господарського суду міста Києва, проставленої на першій сторінці заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» про скасування судового наказу, вказана заява надійшла до суду першої інстанції 22.11.2018. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, ухвала про повернення заяви про скасування судового наказу прийнята 30.11.2018, тобто з пропуском встановленого дводенного строку.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 277 ГПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про повернення заяви про скасування судового наказу у даній справі не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до місцевого господарського суду. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 підлягає задоволенню.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДДК» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі №910/14200/18 задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі №910/14200/18 скасувати.

3. Справу №910/14200/18 направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 25.02.2019