УХВАЛА

18 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 909/473/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.- головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Національного банку України на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 та ухвалу Господарського суду Івано - Франківської області від 16.10.2018 про призначення судової оціночно - будівельної експертизи у справі

за позовом Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся 17.01.2019 до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 (у складі колегії суддів: Хабіб М.І., Кордюк Г.Т., Кравчук Н.М.) та ухвалу Господарського суду Івано - Франківської області від 16.10.2018 про призначення судової оціночно - будівельної експертизи (суддя Матуляк П.Я.)

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2019 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню з огляду на те, що оскаржувану постанову отримано 08.01.2019 (оригінал повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи).

Дослідивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 287 ГПК України, Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином, положення чинного ГПК України не передбачають права на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції про призначення експертизи у справі після їх перегляду в апеляційному порядку.

Доводи скаржника викладені у касаційній скарзі (з посиланням на практику Верховного Суду у справах №№ 910/9971/17, 922/4110/16) стосовно того, що судові рішення, зокрема, про призначення судової експертизи незалежно від можливості їх оскарження в касаційному порядку мають бути "перевірені" Верховним Судом, не беруться колегією суддів до уваги з огляду на те, що наведена практика, на яку посилається скаржник, стосується ухвал судів апеляційної інстанції, а не ухвал судів першої інстанції, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного та враховуючи заперечення проти відкриття касаційного провадження Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера», Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного банку України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 234, 287, 293, 314 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 та ухвалу Господарського суду Івано - Франківської області від 16.10.2018 про призначення судової оціночно - будівельної експертизи у справі № 909/473/18.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути скаржнику ( в тому числі оригінал меморіального ордеру № (#) від 09.01.2019 про сплату судового збору в сумі 1 921,00 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір