ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5537/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК ПЛЮС ЛТД", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Східно-Українська Компанія "ЗОЛОТИЙ ЛЕВ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 52 271,53 грн. за договором № 524 від 05.04.2018 року на транспорно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні.

Представники:

від позивача: Ковальчук А.І., довіреність № б/н від 07.12.2018 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕК ПЛЮС ЛТД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Східно-Українська Компанія "ЗОЛОТИЙ ЛЕВ" заборгованість у розмірі 52 271,53 грн. за договором № 524 від 05.04.2018 року на транспорно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (52 271,53 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 15.01.2019 року о 10:00 год.

15.01.2019 року до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання вих. № 14/01-1 від 14.01.2019 року про відкладення розгляду справи по суті.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, з метою надання можливості сторонам реалізації своїх процесуальних прав і обов'язків та забезпечення рівності і змагальності сторін, суд вважає за необхідне відкласти судове засідання з розгляду справи по суті, провівши його у розумні строки.

Ухвалою суду від 15.01.2019 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 12.02.2019 року о 11:30 год.

17.01.2019 представник позивача подав до суду клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

08.02.2019 представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Перше судове засідання у цій справі відбулось 15.01.2019. Тобто позивач мав подати заяву про збільшення позовних вимог саме до початку цього судового засідання. Подана позивачем заява 08.02.2019 є такою, що подана з пропуском процесуального строку.

Наслідком подачі заяви з пропуском процесуального строку є залишення такої заяви без розгляду (ч.2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, подана позивачем заява про збільшення позовних вимог підлягає залишенню без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням № 357, яке повернулось до господарського суду та знаходиться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕК ПЛЮС ЛТД" (далі - позивач, експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Східно-Українська Компанія "ЗОЛОТИЙ ЛЕВ" (далі - відповідач, замовник) укладений договір № 524 на транспорно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні.

Відповідно до п. 1.1. договору, експедитор зобов'язується за дорученням, за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів (транспортно-експедиторське обслуговування - ТЕО), а саме: забезпечення оптимального транспортного обслуговування; пошук перевізника за заявкою замовника; укладення договору перевезення; забезпечення оптимізації руху вантажів з метою мінімального рівня витрат; оформлення, відправка та / або отримання товарно-транспортних та інших документів, необхідних для перевезення вантажів; організація перевезення та перевалки вантажів автомобільним транспортом по території України та в міжнародному сполученні; страхування вантажів та своєї відповідальності; організація вантажно-розвантажувальних робіт; забезпечення підготовки та додаткового обладнання транспортних засобів і вантажів відповідно до вимог нормативно-правових актів; проведення своєчасних розрахунків із залученими транспортними та іншими організаціями за перевезення, перевалку та зберігання зовнішньоторговельних вантажів; забезпечення схоронності вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання; забезпечення виконання комплексу заходів з відправлення вантажів, що надійшли в некондиційному стані, з браком, у пошкодженій, нестандартній упаковці, в упаковці, яка не відповідає вимогам перевізників; оформлення документів та організація робіт згідно митним, карантинним і санітарним вимогам.

Згідно із п. 2.1. договору, експедитор здійснює надання послуг на підстав письмовій заявки замовника. Заявка повинна містити такі відомості: кількість транспортних засобів; кількість необхідних бланків СМК (для міжнародного перевезення); тип транспортного засобу; дата і час подачі транспортного засобу; вид (найменування) вантажу, вага брутто; вантажовідправник, його адреса, контактні особи та телефони; вантажоодержувач, його адреса, контактні особи та телефони; місця митного оформлення при відправці і отриманні вантажу; термін доставки вантажу; вартість перевезення; розмір плати експедитору. Заявка на перевезення, що є невід'ємною частиною цього договору, повинна бути здійснена в письмовій формі і засвідчена круглою печаткою обох сторін. Сторони не мають права змінювати будь-який пункт заявки без письмового узгодження один з одним.

Згідно із п. 2.9. договору заявка вважається виконаною експедитором з надання звіту та передачі підтверджуючих документів замовнику, після підписання сторонами акту виконаних робіт.

13 вересня 2018 року експедитором від замовника засобами електронного зв'язку була отримана Заявка-договір № 5277 на перевезення автотранспортом за маршрутом Словенія -Україна, вантаж металообробне обладнання, загальні умови ставка за 1 а/м 47 599,00 грн., штрафні санкції згідно договору. Заявка підписана та скріплена печатками сторін.

Відповідно до п. 4.2. договору загальна сума договору прирівнюється до суми всіх актів виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін і скріплених печатками.

Згідно п. 4.4. договору вартість послуг експедитора вказується в заявці замовника на виконання робіт, а також рахунку, і включає в себе компенсацію витрат експедитора, а також винагороду експедитору з урахуванням ПДВ.

На виконання умов договору позивач надав послуги відповідачу. що підтверджується актом № ОУ-0000525 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.09.2018, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 47 599,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 4.6. договору встановлено, що платежі за виконані послуги проводяться замовником протягом 2 (двох) банківських днів за фактом завантаження та отримання факсової копії рахунку від експедитора, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора, якщо інше не обумовлено в заявці. Умови, обумовлені в заявці, є превалюючими.

Як вбачається із копії міжнародної товарно-транспортної накладної СМR 3060336 графа 24 вантаж був отриманий замовником, під час здачі вантажу та при перевірці кількості місць і ваги недостачі, псування або пошкодження вантажу замовником не було виявлено, відсутній акт отримання (вивантаження), в якому була б вказана кількість відсутнього (зіпсованого) вантажу.

Позивач направив на електронну адресу відповідача 24.09.2018 рахунок-фактуру № про те, що на виконання договору № 524 від 05 квітня 2018 року було надані послуги автомобілем АО 6250 ВМ/ АО 0489 ХТ.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора (п. 4.7. договору).

Проте, в порушення умов договору відповідач не оплатив надані послуги позивачем.

Позивачем було направлено відповідачу претензію від 02.11.2018 із пропозицією добровільно сплатити заборгованість за проведені роботи (надані такі послуги) по договору № 524 від 05 квітня 2018 року, проте відповідач залишив претензію без відповіді, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав.

05.11.2018 відповідач отримав претензію, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги з перевезення вантажів становить 47 599,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантiєю, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 5.5.4. договору за несплату або несвоєчасну оплату рахунків експедитора, замовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від неоплаченої суми за кожний день прострочення (п. 5.5.4. договору).

Так, позивачем нараховано пеню за загальний період з 27.09.2018 по 10.12.2018 у розмірі 3 569,93 грн.

Перевіривши правильність нарахування пені та період за який її було нараховано, судом встановлено, період нарахування містить помилки.

Згідно статті 3 Закону України від 22.11.1996р. №543/ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обмежується подвійною обліковою ставкою НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, пеня з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ становить 3 521,02 грн. за періоди:

- на суму 47 599,00 грн. пені (за період з 27.09.2018 по 10.12.2018) складають 3 521,02 грн.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, а саме пені у розмірі 3 521,02 грн.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 27.09.2018 по 10.12.2018 у розмірі 293,42 грн. та інфляційних втрат за період з вересня 2018 по листопад 2018 у розмірі 809,18 грн.

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних в сумах. Визначених позивачем.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково у загальному розмірі 52 222,62 грн., який складається з сум: 47 599,00 грн. - основного боргу, 3 521,02 грн. - пені, 809,18 грн. - інфляційних втрат, 293,42 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Східно-Українська Компанія "ЗОЛОТИЙ ЛЕВ" (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 80, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК ПЛЮС ЛТД" (49054, м. Дніпро, вул. Сергія Подолинського, буд. 31-Ж, кім. 703, ) - 47 599,00 грн. - основного боргу, 3 521,02 грн. - пені, 809,18 грн. - інфляційних втрат, 293,42 грн. - 3% річних та 1 760,35 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.02.2019

Суддя В.Г. Бєлік