ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2019 р. Справа№ 910/11385/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №25868 від 06.12.2018 (вх. №09.1-04.1/16/19 від 14.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 про залишення без розгляду клопотання про розподіл судових витрат у в частині сплати послуг на правничу допомогу

у справі №910/11385/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп"

до Аграрної партії України

про стягнення 663 144,47 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - Авраменко І.В. довіреність № 02/04/18 від 02.04.2018

від відповідача - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Аграрної партії України про стягнення 663 144,47 грн штрафних санкцій та 3% річних, нарахованих у зв'язку із порушенням відповідачем строків оплати вартості наданих послуг згідно договору про надання послуг по розміщенню зовнішньої реклами № ПМ-3398 від 12.06.2018.

17.10.2018 позивачем подано клопотання про стягнення судових витрат, в якому заявлено вимогу про відшкодування за рахунок відповідача 66 500,00 грн витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 (поаний текст складено 14.11.2018) позов задоволено частково. Стягнуто з Аграрної партії України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" 3 249 грн 00 коп - 3 % річних, 621 086 грн 93 коп - суму штрафу, 38 212 грн 97 коп - пеню. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 у справі № 910/11385/18 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" про розподіл судових витрат у справі №910/11385/18 в частині відшкодування за рахунок відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу залишено без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивач - ТОВ "Преміум Медіа Груп", 10.12.2018 подав апеляційну скаргу №25868 від 06.12.2018, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 у справі №910/11385/18 скасувати та прийняти нову, якою клопотання про розподіл судових витрат за рахунок відповідача у розмірі 66 500,00 грн задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права, зокрема, приписів ст. 126 ГПК України. Так, за твердженнями апелянта, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення без розгляду клопотання про стягнення судових витрат пов'язаних із наданням професійної правничої допомоги, оскільки названа норма передбачає можливість відшкодування таких витрат за відсутності доказів оплати стороною таких витрат.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Преміум Медіа Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2018, розгляд справи призначено на 22.02.2019, встановлено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, а також усім учасникам справи надано строк для подання заяв, клопотань, заяв, пояснень, протягом п'яти днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 06.02.2019.

Представники відповідача в судове засідання 22.02.2019 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка з пошукової системи відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта». Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даного учасника справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомлялось.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, колегія суддів зауважує, що згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 22.02.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, стягнути з відповідача витрати, пов'язані із правничою допомогою адвоката в сумі 66 500,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 17.10.2018 позивачем подано клопотання про стягнення судових витрат, в якому сторона просила стягнути з відповідача судовий збір в сумі 9947,17 грн та 66500,00 грн витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката. В якості доказів понесених стороною витрат на послуги адвоката представлено Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання юридичних послуг, правової допомоги та представництва № 02/04/18 від 02.04.2018 (а.с. 80). Також, надано копію Договору про надання юридичних послуг, правової допомоги та представництва № 02/04/18 від 02.04.2018; Додаток № 6 до Договору про надання юридичних послуг; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 56-59).

Рішенням місцевого господарського суду позов задоволено частково. Судовий збір, з урахуванням приписів ст. 129 ГПК України, покладено на відповідача в сумі 9938,24 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 розгляд заяви про розподіл судових витрат призначено на 27.11.2018. В п. 2 резолютивної частини ухвали суд першої інстанції звертав увагу сторін на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати позивачем адвокату витрат, пов'язаних із правничою допомогою.

21.11.2018 від позивача надійшло клопотання про розгляд заяви без участі представника позивача. Крім того, у вказаному клопотанні сторона вказувала на те, що у відповідності до ст. 126 ГПК України відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не є перешкодою для стягнення таких сум.

Залишаючи без розгляду, на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України, клопотання про стягнення витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, місцевий господарський суд виходив з того, що у відповідності до приписів чинного процесуального закону витрати на послуги адвоката повинні бути підтверджені письмовими доказами (касовими чеками, квитанціями, платіжними дорученнями), тоді як позивачем таких доказів представлено не було.

Судова колегія погоджується з вищевикладеним висновком Господарського суду міста Києва, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Таким чином, правовий аналіз вищенаведених норм процесуального закону в їх сукупності дає підстави для висновку, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.11.2018 у справі № 910/8682/18; від 07.02.2019 у справі № 906/194/18.

Оскільки позивачем до суду першої інстанції не було представлено доказів сплати витрат, пов'язаних із правничою допомого, судова колегія вважає цілком обґрунтованим висновок Господарського суду міста Києва про залишення без розгляду клопотання позивача про розподіл судових витрат, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" належними і допустимими доказами не було підтверджено факт понесення ним витрат на послуги адвоката саме в сумі 66 500,00 грн.

Колегія суддів також вважає за необхідне зауважити, що представлений стороною Акт приймання-передачі наданих послуг не може бути достатнім доказом в розумінні приписів ст. ст. 79, 126 ГПК України, оскільки він засвідчує лише факт отримання (прийняття) позивачем відповідних послуг, однак не може свідчити про понесення товариствам витрат саме у визначеній в акті сумі.

Посилання апелянта на те, що за актом приймання-передачі строк оплати ще не настав не може нівелювати унормованого ст. ст. 13, 74 ГПК України принципу змагальності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. При цьому, факт настання чи ненастання строку оплати послуг за Актом приймання-передачі наданих адвокатських послуг підлягає встановленню у випадку виникнення між адвокатом і товариством спору з приводу неналежного виконання останнім своїх договірних зобов'язань, а визначена в договорі умова щодо строків оплати не може виключати унормованого чинним процесуальним законом правила щодо документального підтвердження належними засобами доказування відповідних обставин.

Таким чином, доводи апелянта про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 27.11.2018, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 123, 126, 129, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 у справі № 910/11385/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 у справі № 910/11385/18 залишити без змін.

3. Справу № 910/11385/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 25.02.2019