ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа№ 910/9195/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Калатай Н.Ф.

за участю представників: не викликались

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018

у справі № 910/9195/18(суддя Мудрий С.М.)

за позовом Київського міського центру зайнятості

до Публічного акціонерного товариства "Українська

залізниця"

про стягнення 76 471,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Київський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 76 471,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв'язку з поновленням на попередній роботі громадянина ОСОБА_2, відповідачем повинно бути відшкодовано позивачу виплачене забезпечення по безробіттю та вартість наданих соціальних послуг у розмірі 76 471,87 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 по справі № 910/9195/18 позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 76 471,87 грн. задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти у розмірі 76 471 грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 по справі № 910/9195/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Київському міському центру зайнятості в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" у повному обсязі. Судові витрати, понесенні Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" по справі № 910/9195/18, покласти на позивача.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Розпорядженням № 09.1-08/86/18 Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2018 для розгляду справи № 910/9195/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 по справі №910/9195/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

06.12.2018 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі № 910/9195/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням № 09.1-08/771/18 Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв'язку з перебуванням судді Буравльова С.І. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2018 для розгляду справи № 910/9195/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ГПК України процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2018 справу № 910/9195/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

24.03.2017 з заявою про надання статусу безробітного до Печерського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості (далі - Печерський РЦЗ), звернувся гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Останнє місце роботи: директор з правових питань і корпоративного управління Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

У зв'язку з відсутністю підходящої роботи, відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. за № 5067-VI та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, наказом Печерського РЦЗ від 30.03.2017 № НТ170330 ОСОБА_2 надано статус безробітного з 24.03.2017, тобто з моменту звернення до служби зайнятості (персональна картка № НОМЕР_2).

Наказом Печерського РЦЗ від 31.03.2017 № НТ170331 ОСОБА_2 призначено допомогу по безробіттю з 31.03.2017 (з 8 дня після реєстрації) по 25.03.2018 та розпочато її виплату.

Відповідно до наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 21.04.2017 № 47 «Про проведення Пілотного проекту» та наказу Київського міського центру зайнятості від 27.10.2017 № 280-к «Про реорганізацію районних центрів зайнятості (утворення філій)», Печерський районний центр зайнятості реорганізовано шляхом перейменування і утворення Печерської районної філії Київського міського центру зайнятості (далі - Печерська районна філія КМЦЗ).

06.02.2018 ОСОБА_2 до Печерської районної філії КМЦЗ надано належним чином завірену копію наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 26.01.2018 № 127/ОС про поновлення його на роботі за рішенням суду, рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2017 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06.12.2017 у справі №757/64183/16-ц.

Таким чином, на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2017 на підставі наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 26.01.2018 № 127/ОС ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) поновлено на останньому місці роботі на посаді директора з правових питань і корпоративного управління у Публічному акціонерному товаристві «Українська залізниця».

На підставі наказу Печерської районної філії КМЦЗ від 06.02.2018 № НТ180206 ОСОБА_2 з 26.01.2018 було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду (з дня припинення реєстрації в центрі зайнятості) та припинено реєстрацію безробітного у зв'язку з поновленням зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили (з дня поновлення на роботі безробітного).

Відповідно до договору про професійне навчання безробітного №74-н/17 від 24.07.2017 безробітний ОСОБА_2 пройшов курс підвищення кваліфікації у Вищому навчальному закладі «Київський університет ринкових відносин» за навчальною програмою «Правове та фінансове забезпечення суб'єктів підприємництва», про що отримав свідоцтво серії 12СПВ № 067314 від 20.10.2017 реєстраційний № 512/17. Вартість навчання згідно договору № 460/118 від 19.07.2017 за період з 25.07.2017 по 20.10.2017 складає 8 155,49 грн.

На підставі наказів Печерської районної філії КМЦЗ: від 04.09.2017 № НТ170904, від 23.10.2017 № НТ171023, за наданими маршрутними листами, ОСОБА_2 здійснювалась компенсація фактичних витрат у період проходження професійного навчання за щоденний міський проїзд до навчального закладу та у зворотному напрямку у загальній сумі 1 140,00 грн.

Згідно з розрахунком виплаченого матеріального забезпечення по безробіттю, за період з 31.03.2017 по 25.01.2018 ОСОБА_2 нараховано та виплачено допомогу по безробіттю у сумі 67 176,38 грн., а саме за: березень 2017р. - 206,45 грн.; квітень 2017 p.- 6 400,00 грн.; травень2017 р. - 6 736,00 грн.; червень2017 р. - 6 736,00 грн.; липень 2017 р. - 6 803,34 грн.; серпень 2017 р. - 6 803,36 грн.; вересень 2017 р. - 6 803,36 грн.; жовтень 2017 р. - 6 803,36 грн.; листопад 2017 р. -6 870,72 грн.; грудень 2017 р. - 7 188,96 грн.; січень 2018 р. - 5 824,83 грн. Оплата проїзду становить 1 140,00 грн., а саме за: серпень 2017 - 440,00 грн.; вересень 2017 - 420, 00 грн.; жовтень 2017 - 280,00 грн. Вартість навчання становить 8 155,49 грн.

Загальна сума виплаченого забезпечення по безробіттю та вартості наданих соціальних послуг складає 76 471, 87 грн., на підтвердження надається довідка-розрахунок КМЦЗ від 31.05.2018 № 08-461/10-22/18.

Печерською районною філією КМЦЗ видано наказ від 02.03.2018 за № НТ180302, згідно якого виплачені кошти(матеріальне забезпечення та вартість соціальних послуг) гр. ОСОБА_2 у розмірі 76 471, 87 грн. визнано такими, що підлягають стягненню з роботодавця - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ().

05.03.2018 позивач надіслав відповідачу лист-повідомлення № 219 про необхідність повернення виплаченого гр. ОСОБА_2 забезпечення по безробіттю та вартості наданих йому соціальних послуг. Втім, відповідачем кошти не були перераховані позивачу.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон) загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 ст. 1 Закону передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Виплата допомоги по безробіттю також припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону).

При цьому, ч. 1 ст. 34 Закону визначено, що Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду (ч. 4 ст. 35 Закону).

Положеннями статей 34, 35 Закону визначено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Частинами 2 та 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 3 ст. 36 Закону).

Пред'явлення гр. ОСОБА_2ОСОБА_1 позову до суду про поновлення його на роботі не позбавляло останнього права на отримання допомоги по безробіттю до його поновлення на роботі за рішенням суду, а тому не звільняє відповідача від обов'язку компенсувати вартість фактично здійснених гр. ОСОБА_2 соціальних виплат на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Оскільки рішенням Печерського районного суду міста Києва №757/64183/16-ц від 30.08.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді директора з правових питань і корпоративного управління у Публічному акціонерному товаристві «Українська залізниця», а позивачем виплачувалася останньому допомога по безробіттю до його поновлення на роботі за рішенням суду, то позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у відповідності до ст.ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Щодо твердження відповідача, що гр. ОСОБА_2 безпідставно отримав статус безробітного, оскільки має свідоцтво адвоката та був самозайнятою особою, слід зазначити наступне.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», особа працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, може набути статус безробітного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи, згідно ст.6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Загальний страховий стаж ОСОБА_2 складав (на дату звернення) 12 років 9 місяців, страховий стаж за останні дванадцять місяців, що передують реєстрації - 9 місяців, отже ОСОБА_2, як застрахована особа, мав можливість скористатись правами наданими Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Абзацом 2 п. 3 та п. 7 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198, передбачено перелік документів для реєстрації осіб та надано вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні статусу безробітного.

Гр. ОСОБА_2 надавши усі необхідні документи до центру зайнятості, зокрема паспорт, РНОКПП, документ про освіту, оригінал трудової книжки, де останнім місцем його роботи значилось Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», отримав 24.03.2017 статус безробітного.

За даними державних електронних ресурсів: реєстраційного номеру облікової картки платника податків, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців Міністерства юстиції України, даними про особу з ДР ЗДСС(ПФУ) щодо ОСОБА_2 інформація відсутня.

ОСОБА_2 призначено виплату допомоги по безробіттю з 31.03.2017 по 25.03.2018 тривалістю 360 календарних днів на підставі частин 1,3,4 ст.22, частини 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Таким чином, твердження відповідача, про встановлення розміру допомоги по безробіттю ОСОБА_2 на підставі інших норм передбачених «п.3 ст.23 та ч.2 ст.22» Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не має правових підстав.

Частина 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", покладена в основу даного позову, також не передбачає жодних підстав чи можливостей зменшити суму виплаченого забезпечення безробітному та вартості наданих йому соціальних послуг, які підлягають відшкодуванню роботодавцем у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, в тому числі, і на суму коштів, стягнутих в якості оплати за час вимушеного прогулу.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі № 910/9195/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі № 910/9195/18- без змін.

2. Матеріали справи № 910/9195/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Н.Ф. Калатай