номер провадження справи 4/34/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.02.2019 Справа № 908/811/18

м. Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви про видачу дубліката судового наказу у справі № 908/811/18

Стягувач: Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями, (юридична адреса: 01001, м. Київ, провулок Музейний, 8; поштова адреса: 49069, м. Дніпро, вул. М.Грушевського, буд. 59А)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216», (69006, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 230)

про стягнення заборгованості у розмірі 3622,96 грн. за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017

Без виклику представників сторін:

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019 до господарського суду Запорізької області від Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями, м. Київ надійшла заява за вих. № 80 від 12.02.2019 (вх. № 08-12/45/19 від 19.02.2019) в порядку пп. 19.4 п. 19 Перехідних положень ГПК України про видачу дубліката судового наказу № 908/811/18 від 04.05.23018 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216», м. Запоріжжя заборгованості за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017 у розмірі 3622,96 грн. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 176,20 грн.

Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2019 заяву по справі № 908/811/18 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Заяву про видачу дубліката судового наказу № 908/811/18 від 04.05.23018 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216», м. Запоріжжя заборгованості за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017 у розмірі 3622,96 грн. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 176,20 грн. заявник мотивує втратою вказаного судового наказу ним при зміні місцезнаходження підприємства.

Розглянувши заяву Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями про видачу дубліката судового наказу № 908/811/18 від 04.05.23018, суд зазначає наступне.

03.05.2018 до господарського суду Запорізької області звернулося Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями, м. Київ із заявою про видачу судового наказу в порядку ст. 147 ГПК України про стягнення заборгованості за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017 у розмірі 3622,96 грн. щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216», м. Запоріжжя.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2018 справу № 908/811/18 за вище вказаною заявою про видачу судового наказу розподілено судді Зінченко Н.Г.

04.05.2018 господарським судом Запорізької області видано судовий наказ по справі № 908/811/18, стягнуто з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216» на користь стягувача - Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями заборгованості за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017 у розмірі 3622 грн. 96 коп. та 176 грн. 20 коп. судового збору.

Дата набрання судовим наказом законної сили: 31.05.2018. Строк пред'явлення судового наказу до виконання: 01.06.20212. Дата видачі судового наказу стягувачу: 05.06.2018.

Згідно ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Зазначена норма кореспондується із приписами ст. 18 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 147 ГПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень.

Підпунктом 19.4 п. 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України встановлено, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Зі змісту наведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що вимог до змісту і форми заяви про видачу дублікату наказу законом не висувається. Суду не надано права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості та чинне законодавство не зобов'язує стягувача або державного виконавця наводити причини втрати наказу.

За своєю правовою природою така процесуальна дія як видача дублікату наказу не стосується вирішення господарського спору по суті, а носить виключно процесуальний характер.

За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов'язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі.

Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.01.2019 у справі 916/215/15-г.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З аналізу усталеної практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 зі справи «Горнсбі проти Греції», рішення від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України»).

Як вбачається з судового наказу господарського суду Запорізької області від 04.05.2018 про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216» на користь стягувача - Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями заборгованості за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017 у розмірі 3622 грн. 96 коп. та 176 грн. 20 коп. судового збору, примірник якого міститься в матеріалах справи № 908/811/18, такий судовий наказ виданий стягувачу 05.06.2018 та строк пред'явлення такого судового наказу до виконання до 01.06.2021.

Враховуючи втрату судового наказу від 04.05.2018 по справі № 908/811/18 стягувач - Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями - звернулося до господарського суду Запорізької області із заявою про видачу дубліката такого судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Із заявою вих. № 80 від 12.02.2019 про видачу дубліката судового наказу від 04.05.2018 по справі № 908/811/18 стягувач звернувся до господарського суду Запорізької області 19.02.2019.

Отже, на момент звернення із заявою вих. № 80 від 12.02.2019 про видачу дубліката судового наказу від 04.05.2018 по справі № 908/811/18 строк пред'явлення останнього до виконання не був пропущений, а тому стягувач звернувся до суду про видачу дубліката судового наказу в межах строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За таких обставин, суд вважає заяву Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями, м. Київ про видачу дубліката судового наказу від 04.05.23018 у справі № 908/811/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216», м. Запоріжжя заборгованості за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017 у розмірі 3622,96 грн. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 176,20 грн. обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст., ст. 147, 232-235, пп. 19.4 п. 19 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями, м. Київ про видачу дубліката судового наказу від 04.05.23018 у справі № 908/811/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216», м. Запоріжжя заборгованості за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017 у розмірі 3622,96 грн. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 176,20 грн. задовольнити.

2. Видати дубліката судового наказу господарського суду Запорізької області від 04.05.23018 у справі № 908/811/18 про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне підприємство Аптека № 216», (69006, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 230, ) на користь стягувача - Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІКС» з іноземними інвестиціями, (юридична адреса: 01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-В, ) заборгованості за договором поставки № 82/KZ від 22.03.2017 у розмірі 3622 грн. 96 коп. та 176 грн. 20 коп. судового збору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 26.02.2019.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/. Телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Суддя Н.Г.Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.