ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2019

Справа № 910/17541/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСІТІ-1"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОСПЕК УКРАЇНА"

про                    стягнення 110 910,60 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСІТІ-1" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОСПЕК УКРАЇНА" суми орендної плати у розмірі 110 910,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди № 01/12-02 нежитлового приміщення від 01.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 22.11.2018, яка повернута на адресу суду поштовим відділенням зв’язку. З огляду на положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України зазначена ухвала вважається врученою відповідачу.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСІТІ-1" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОСПЕК УКРАЇНА" (орендар, відповідач) укладений договір оренди №01/12-02 нежитлового приміщення (надалі - договір), відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування без права викупу нежитлові будівлі загальною площею 178,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82 на строк, що зазначений в п. 5.1. цього договору.

У відповідності до пункту 5.1. договору, строк оренди встановлюється з дати фактичної передачі орендодавцем приміщення по акту приймання-передачі до фактичного повернення приміщень орендодавцеві за актом прийому-передачі (повернення) згідно із цим договором.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє по 30 листопада 2018 року (включно), а в частині зобов’язань фінансового характеру щодо здійснення платежів і розрахунків) – до моменту їх повного виконання (п. 5.2. договору).

Згідно із актом приймання-передачі від 01.12.2017 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлові будівлі, загальною площею 178,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82.

Відповідно до п. 3.1. договору, оренда плата сплачується орендарем щомісячно, 12323,40 грн., в т. ч. ПДВ - 2053,90 грн., виходячи з розрахунку 69,00 грн. з урахуванням ПДВ за 1 (один) кв.м.

В пункті 3.3. договору сторони погодили, що орендна плата сплачується орендарем в наступному порядку: орендна плата за користування приміщенням сплачується щомісячно в порядку попередньої оплати не пізніше ніж за 5 (п’ять) календарних днів до початку кожного наступного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі цього договору. Сплата орендної плати здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця, який зазначений у п. 9 цього договору. при неотриманні орендарем рахунків-фактури, орендар сплачує суму, що підлягає оплаті самостійно, входячи з умов договору.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що в порушення взятих на себе зобов’язань у період з грудня 2017 року по серпень 2018 року відповідач не здійснив сплати орендної плати, у зв’язку із чим у відповідача утворилась заборгованість у сумі 110910,60 грн.

18.04.2018 позивач направив відповідачу претензію від 02.04.2018 про сплату заборгованості за договором оренди № 01/12-02 нежитлового приміщення від 01.12.2017.

16.08.2018 позивач направив відповідачу лист за вих. № 003/18/14 від 15.08.2018 про розірвання договору та підписання акту приймання-передачі (повернення) приміщення, в якому позивач на підставі пункту 6.2. договору повідомив відповідача про розірвання з 31 серпня 2018 року договору оренди нежитлового приміщення № 01/12-02 від 01.12.2017. Разом із вказаним листом позивачем направлено на адресу відповідача для підписання два примірники акту приймання-передачі (повернення) приміщення. вказані вимоги повернуті на адресу позивача поштовим відділенням зв’язку за закінченням встановленого строку зберігання.

Оскільки, відповідач оплату заборгованості за договором оренди № 01/12-02 нежитлового приміщення від 01.12.2017 не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОСПЕК УКРАЇНА" суми орендної плати у розмірі 110 910,60 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з грудня 2017 року по серпень 2018 року відповідач користувався нежитловими будівлями, загальною площею 178,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до пункту 3.3. договору відповідач здійснює орендну оплату щомісячно в порядку попередньої оплату не пізніше ніж за 5 (п’яти) календарних днів до початку кожного наступного місяця, за який здійснюється оплата.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов’язковим для виконання сторонами.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача з орендної плати за період з грудня 2017 року по серпень 2018 року становить 110910,60 грн.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості по сплаті орендної плати у період з грудня 2017 року по серпень 2018 року за договором оренди № 01/12-02 нежитлового приміщення від 01.12.2017 в загальному розмірі 110910,60 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказів в спростування заборгованості по договору оренди № 01/12-02 нежитлового приміщення від 01.12.2017 в загальному розмірі 110910,60 грн. відповідачем не надано.

Обставин наведених у позові у встановленому законом порядку відповідач не спростував.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вище встановлені судом обставини, оскільки невиконане зобов'язання за договором оренди № 01/12-02 нежитлового приміщення від 01.12.2017 в загальному розмірі 110910,60 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 110910,60 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСІТІ-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОСПЕК УКРАЇНА" про стягнення 110 910,60 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРОСПЕК УКРАЇНА" (01001, м. Київ, ВУЛИЦЯ МАЛОПІДВАЛЬНА, будинок 12/10, нежиле приміщення 27-А; ідентифікаційний код 40154907) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСІТІ-1" (07400, Київська обл., місто Бровари, ОБ'ЇЗДНА ДОРОГА, будинок 62; ідентифікаційний код 41388600) заборгованість у сумі 110910,60 грн. та судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.02.2019.

Суддя                                                                                                              О.В. Гулевець