ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/268/19

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Чистякової І.О.
за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149; ідентифікаційний код 00131954)
до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 )
про стягнення 47558,12 грн.
за участю представників сторін:
позивача - Бєлої І.М. за довіреністю № 01-26/5839 від 19.10.2018;

відповідача - Перепаді В.І. за довіреністю № 40/05/33-52 від 09.01.2019

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом щодо стягнення з відповідача - Військової частини НОМЕР_1 заборгованості в розмірі 47558,12 грн., з яких: 6147,16 грн. - перевищення договірних величин споживання електричної потужності, 24441,85 грн. - пені, 13764,50 грн. інфляційних втрат, 3204,61 грн. 3% річних, а також до стягнення заявлені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 0041.02 від 25.07.2004 щодо оплати спожитої електричної енергії, а також перевищення договірних величин споживання, у зв`язку з чим нараховано заявлену до стягнення пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою господарського суду Хапрківської області від 04 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/268/19. Зазначено, що справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 25 лютого 2019 р. о 10:00 год.

18.02.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №4302), в якому відповідач заперечує проти позову, зокрема посилаючись на те, що у 2018 році АК "Харківобленерго" постачає електричну енергію військовій частині НОМЕР_1 на підставі договору про закупівлю електроенергії №19/КЕС-2018/0041.02 від 05.04.2018, який діяв з 01.01.2018 по 31.10.2018.

Так, військовою частиною дійсно за період з травня по жовтень не своєчасно було проведено оплату за постачання електроенергії, у зв`язку з несвоєчасним фінансуванням з Державного бюджету України.

Заборгованість за період листопад - грудень виникла у зв`язку з проведенням переговорів для закупівлі електричної енергії для потреб обслуговування військових містечок відповідно до ЗУ "Про публічні закупівлі" (системний номер закупівлі UA-2018-12-05-004913-C). В результаті чого було укладено Договір №144/КЕС-2018/0041,02 від 24.12.2018 на період з 01.11.2018 по 31.12.2018 .

Так як даний договір було взято на фінансові зобов`язання 24.12.2018 з цього моменту і було проведено оплату за листопад та грудень.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшити розмір пені на 90%.

25.02.2019 позивач надав заяву про уточнення банківських реквізитів (вх. №4782).

В судовому засіданні 25.02.2019 судом було постановлено ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання від 25.02.2019 про прийняття до розгляду даної заяви.

Також, 25.02.2019 позивач надав заперечення на відзив (вх. №4783), в яких останній заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву.

Проте, суд зазначає.

Згідно з ч.2, ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.166 Господарського процесуального кодексу України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

За своєю суттю заперечення на відзив є письмовою заявою по суті, а саме відповіддю на відзив.

Відзив на позовну заяву позивач отримав 18.02.2019, про що на офіційному веб-сайті ПАТ "Укрпошта" розміщено інформацію про отримання поштового відправлення за № 926.

В ухвалі господарського суду Харківської області від 04 лютого 2019 року встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Отже, відповідь на відзив позивач подав у встановлений судом строк, а тому відповідь на відзив була прийнята судом до розгляду та приєднана до матеріалів справи, про що в судовому засіданні 25.02.2019 була постановлена ухвала, яка занесена до протоколу судового засідання від 25.02.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 25.02.2019 підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання електричної енергії, у зв`язку з чим позивачем було нараховано до сплати відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем перевищено договірні величини постачання електричної енергії, встановлені в договорі.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.02.2019 пояснив, що він ознайомлений з відповіддю на відзив та не бажає скористатися своїм процесуальним правом на подання заперечень, а також вважає за можливе розглядати в даному судовому засіданні справу по суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.07.2004 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (надалі -Постачальник, на даний час АТ "Харківобленерго") та Військовою частиною НОМЕР_1 (надалі - Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №0041.02.

07.06.2018 у результаті проведення державної реєстрації змін до статуту АК "Харківобленерго" у відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" змінила назву на Акціонерне товариство "Харківобленерго", таким чином стороною по справі є AT "Харківобленерго".

27.01.2017 у зв`язку з прийняттям нової редакції Правил користування електричної енергії згідно Постанови НКРЕ № 105 від 04.02.2010 р. сторонами було укладено додаткову угоду про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії від 25.07.2004.

Відповідно до розділу 1 якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 9.5 договору цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2016 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Враховуючи, що жодною із сторін Договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, Договір був продовжений на 2019 рік.

Крім того, в матеріалах справи наявний договір про закупівлю електроенергії № 144/КЕС-2018/0041.02 від 24.12.2018.

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка № 2 "Порядок розрахунків" (у відповідності до додатку 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію") оформлюється звіт про обсяг спожитої електричної енергії у формі додатку № 9 "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії" цього Договору (п. 7.5 Договору), зазначений звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період за встановленою формою споживач зобов`язаний щомісяця у встановлений Договором строк надавати постачальнику (п. 2.3.2 Договору).

Відповідно до п.2.3.3 споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатка 2 "Порядок розрахунків" ( п. 4.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила). Також, п. 3.1.1 Договору закріплено право постачальника одержувати від споживача плату за поставлену електричну енергію та інші платежі, обумовлені цим Договором.

Згідно абзацу 2 п. 5 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору за результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 20 "Акт про використану електричну енергію".

Відповідно до абзацу 3 п. 5 додатку № 2 "Порядок розрахунків", для проведення остаточного розрахунку Споживач протягом 20 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами "Харківенергозбуту" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання.

В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення, (абзац 5 п. 5 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору ).

Згідно п. 2.3.3. Договору споживач зобов`язується здійснювати оплату вартості електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунку".

Також п. 3.1.1 Договору закріплено право Постачальника одержувати від споживача плату за поставлену електричну енергію та інші платежі, обумовлені цим Договором.

Як зазначає позивач, у лютому-листопаді 2018 року позивач поставив електричну енергію споживачу та за результатами розрахункового періоду (з урахуванням оплат) та на підставі "Відомостей про витрати електричної енергії" за лютий-квітень 2018 Військовій частині НОМЕР_1 АТ "Харківобленерго" видав рахунки №0041.02 за використану електричну енергію за лютий-квітень 2018 року.

Рахунки за лютий-квітень 2018 отримані представником відповідача Богдановою Д.В. (на підставі наказу №3 від 02.01.2018).

У зв`язку з наведеним, позивачем було нараховано до сплати відповідачу пеню в розмірі 24441,85 грн., 3% річних в сумі 3204,61 грн. та 13764,50 грн. інфляційних втрат.

Крім того, пунктом 4.2.2 Додаткової угоди від 27.01.2016 року до Договору сторони також передбачили здійснення оплати, зокрема, за такий вид нарахувань як підвищена плата за споживання електричної енергії понад договірну величину.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку постачання електричної енергії споживачам" від 16.06.05 р. № 473, встановлено порядок визначення граничних величин споживання електричної енергії та потужності для споживачів, а саме п. 7 передбачає - енергопостачальні організації до початку наступного року в обумовлені договорами про постачання електричної енергії терміни узгоджують з усіма споживачами, крім населення, обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік за місяцями (кварталами).

Узгоджені обсяги споживання електричної енергії та потужності оформлюються додатками до договору як договірні величини споживання електричної потужності.

Скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

Відповідно до Додатку № 1 відповідачу встановлена договірна величина споживання електричної енергії та потужності на 2018 рік, про що укладено Додаток №1 до Договору № 0041.02.

Відповідно п. 5.1 Договору між сторонами визначені договірні величини споживання електричної енергії та потужності (додаток 1).

П. 5.2 Договору передбачено, що споживач має право протягом поточного розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії та потужності.

Відповідно до Додатку №1 на травень 2018 відповідачу встановлена договірна величина споживання по електроенергії 90800 кВт/г по електричній потужності ранок 122.0 кВт; вечір 122.0 кВт.

Згідно акту №05-0041.02/1/0075/18/у - контролю електричної потужності на травень 2018 року та повідомлення №0041.02 від 13.04.2018 на травень 2018 року скоригована договірна (гранична) величина споживання електричної потужності та становить ранок 143,0 кВт; вечір 143,0 кВт.

11.06.2018 о 09-30 АСКОЕ було зафіксовано перевищення граничної (договірної) величини потужності у ранкові часи максимум енергосистеми по Договору № 0041.02 у кількості 113 кВт. Гранична (договірна) величина потужності у ранкові часи максимуму енергосистеми на травень 2018 склала 143.0 кВт. Фактичне навантаження установлено на ранок о 09-30 склало 256 кВт.

На підставі встановленого перевищення граничної (договірної) величини потужності, позивачем було складено Акт № 4607, з якого вбачається, що понад граничну (договірну) величину фактично спожитої електричної потужності відповідачем за травень 2018 складає - 256 кВт.

Таким чином, боржник у травні 2018 року перевищив встановлені договірні величини споживання електричної потужності на 113 кВт.

Актом №4607 від 10.04.2018 про споживання електричної потужності понад граничну (договірну) величину, про доведення величин споживання електричної потужності на травень 2018 року, згідно якого боржника повідомлено про порушення ним Законодавства України та Договору, яким передбачена відповідальність споживачів за перевищення договірної величини споживання електричної потужності у вигляді сплати на користь енергопостачальної організації двократної різниці між фактично спожитою величиною електричної потужності і договірною величиною, яка за травень 2018 року склала 3060,04 грн.

У жовтні 2018 року Споживачем використана електрична потужність в обсягах, що перевищують договірні величини на 45,00 кВт/год.

Згідно акту №05-0041.02/1/0060/18/у - контролю електричної потужності на жовтень 2018 року та повідомлення №56-к/10-290/0041.02 від 14.09.2018 на жовтень 2018 року скоригована договірна (гранична) величина споживання електричної потужності та становить ранок 143,0 кВт; вечір 143,0 кВт.

12.11.2018 о 09-00 АСКОЕ було зафіксовано перевищення граничної (договірної) величини потужності у ранкові часи максимум енергосистеми по Договору № 0041.02 у кількості 45,00 кВт. Гранична (договірна) величина потужності у ранкові часи максимуму енергосистеми на жовтень 2018 склала 143.0 кВт. Фактичне навантаження установлено на ранок о 09-00 склало 188 кВт.

На підставі встановленого перевищення граничної (договірної) величини потужності, позивачем було складено Акт № 8885, з якого вбачається, що понад граничну (договірну) величину фактично спожитої електричної потужності відповідачем за жовтень 2018 складає - 188 кВт.

Таким чином, боржник у жовтні 2018 року перевищив встановлені договірні величини споживання електричної потужності на 45,00 кВт.

Актом №8885 від 12.11.2018 про споживання електричної потужності понад граничну (договірну) величину, про доведення величин споживання електричної потужності на жовтень 2018 року, згідно якого боржника повідомлено про порушення ним Законодавства України та Договору, яким передбачена відповідальність споживачів за перевищення договірної величини споживання електричної потужності у вигляді сплати на користь енергопостачальної організації двократної різниці між фактично спожитою величиною електричної потужності і договірною величиною, яка за жовтень 2018 року склала 1218,60 грн.

У листопаді 2018 року Споживачем використана електрична потужність в обсягах, що перевищують договірні величини на 69,00 кВт/год.

Згідно акту №05-0041.02/1/0177/18/у - контролю електричної потужності на листопад 2018 року та повідомлення №56-к/10-310/0041.02 від 16.10.2018 на листопад 2018 року скоригована договірна (гранична) величина споживання електричної потужності та становить ранок 143,0 кВт; вечір 143,0 кВт.

10.12.2018 о 09-00 АСКОЕ було зафіксовано перевищення граничної (договірної) величини потужності у ранкові часи максимум енергосистеми по Договору № 0041.02 у кількості 69,00 кВт. Гранична (договірна) величина потужності у ранкові часи максимуму енергосистеми на листопад 2018 склала 143.0 кВт. Фактичне навантаження установлено на ранок о 09-00 склало 188 кВт.

На підставі встановленого перевищення граничної (договірної) величини потужності, позивачем було складено Акт № 9638, з якого вбачається, що понад граничну (договірну) величину фактично спожитої електричної потужності відповідачем за листопад 2018 складає - 212 кВт.

Таким чином, боржник у листопаді 2018 року перевищив встановлені договірні величини споживання електричної потужності на 69,00 кВт.

Актом №9638 від 10.12.2018 про споживання електричної потужності понад граничну (договірну) величину, про доведення величин споживання електричної потужності на листопад 2018 року, згідно якого боржника повідомлено про порушення ним Законодавства України та Договору, яким передбачена відповідальність споживачів за перевищення договірної величини споживання електричної потужності у вигляді сплати на користь енергопостачальної організації двократної різниці між фактично спожитою величиною електричної потужності і договірною величиною, яка за листопад 2018 року склала 1868,52 грн.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 47558,12 грн., з яких: 6147,16 грн. - перевищення договірних величин споживання електричної потужності, 24441,85 грн. - пені, 13764,50 грн. інфляційних втрат, 3204,61 грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За змістом частин 1, 2 статті 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За приписами ч.7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Як вже було зазначено вище, відповідач у травні 2018 перевищив встановлені договірні величини споживання електричної потужності на 113,00 кВт, а саме:

256 кВт - (фактично спожита е/п)-143,00 кВт (узгоджена договірна величина потужності) = 113,00 кВт (перевищення договірної величини потужності).

З акту № 4607 від 10.04.2018 про споживання електричної потужності понад граничну (договірну) величину, про доведення величин споживання електричної потужності на травень 2018 року, вбачається, що відповідача повідомлено про порушення ним вимог чинного законодавства та договору, яким передбачена відповідальність споживачів за перевищення договірної величини споживання електричної потужності у вигляді сплати на користь енергопостачальної організації двократної різниці між фактично спожитою величиною електричної потужності і договірною величиною, яка за травень 2018 складає - 3060,04 грн. (113,00 кВт перевищення договірної величини споживання електричної потужності *13,54 (тариф) *2=3060,04 грн. (сума перевищення договірних величин споживання електричної потужності).

Також, відповідач у жовтні 2018 перевищив встановлені договірні величини споживання електричної потужності на 45,00 кВт, а саме:

188 кВт - (фактично спожита е/п)-143,00 кВт (узгоджена договірна величина потужності) = 45,00 кВт (перевищення договірної величини потужності).

З акту № 8885 від 12.11.2018 про споживання електричної потужності понад граничну (договірну) величину, про доведення величин споживання електричної потужності на жовтень 2018 року, вбачається, що відповідача повідомлено про порушення ним вимог чинного законодавства та договору, яким передбачена відповідальність споживачів за перевищення договірної величини споживання електричної потужності у вигляді сплати на користь енергопостачальної організації двократної різниці між фактично спожитою величиною електричної потужності і договірною величиною, яка за жовтень 2018 складає - 1218,60 грн. (45,00 кВт перевищення договірної величини споживання електричної потужності *13,54 (тариф) *2=1218,60 грн. (сума перевищення договірних величин споживання електричної потужності).

Крім того, відповідач у листопаді 2018 перевищив встановлені договірні величини споживання електричної потужності на 69,00 кВт, а саме:

212 кВт - (фактично спожита е/п)-143,00 кВт (узгоджена договірна величина потужності) = 69,00 кВт (перевищення договірної величини потужності).

З акту № 9638 від 10.12.2018 про споживання електричної потужності понад граничну (договірну) величину, про доведення величин споживання електричної потужності на листопад 2018 року, вбачається, що відповідача повідомлено про порушення ним вимог чинного законодавства та договору, яким передбачена відповідальність споживачів за перевищення договірної величини споживання електричної потужності у вигляді сплати на користь енергопостачальної організації двократної різниці між фактично спожитою величиною електричної потужності і договірною величиною, яка за листопад 2018 складає - 1868,52,60 грн. (69,00 кВт перевищення договірної величини споживання електричної потужності *13,54 (тариф) *2=1868,52 грн. (сума перевищення договірних величин споживання електричної потужності).

Згідно підпункту 2.1.1 та підпункту 2.1.2 Методики проведення контрольних вимірів фактичної електричної потужності у споживачів в години максимуму навантаження об`єднаної електричної системи України, проводиться в години ранкового та/або вечірнього максимуму навантаження ОЕС України, які встановлюються споживачу електропередавальною організацією на відповідний розрахунковий період.

Відповідно до п.5 Додатка № 2 до Договору "Порядок розрахунків" Боржник протягом 3-х днів з дня розрахункового періоду повинен отримати в гозрахунковому відділі відповідного РВЕ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5-ти банківських днів з дня його отримання. Відповідач в порушення умов Договору оплату за перевищення договірних величин споживання електричної потужності не проводив.

Таким чином за розрахунком позивача, перевищення договірних величин споживання електричної потужності у травні, жовтні та листопаді 2018 року складає 6147,16 грн.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд позбавлений права самостійно збирати докази, а відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 73, 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, своєчасної оплати вартості електричної енергії, використаної в обсягах, що перевищують договірні величини, суду не надав, позовні вимоги АТ "Харківобленерго" в частині стягнення з відповідача 6147,16 грн. перевищення договірних величин споживання електричної енергії за травень, жовтень та листопад 2018 року обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення пені в сумі 24441,85 грн. суд виходить з наступного.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом.4.2.5 договору про постачання електричної енергії від 25.07.2004 року № 0041.02 сторони передбачили, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням пені, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних з простроченої суми боргу.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем пені в розмірі 24 441,85 грн. за період з 01.05.2018 по 04.05.2018 в сумі 2185,72 грн., з 05.05.2018 по 11.05.2018 в сумі 1281,35 грн. , з 30.05.2018 по 31.05.2018 в сумі 85,94 грн., за червень 2018 за період з 01.06.2018 по 18.06.2018 в сумі773,46 грн., з 19.06.2018 по 21.06.2018 в сумі 96,75 грн., з 27.06.2018 по 30.06.2018 в сумі 375,52 грн., за липень 2018 за період з 01.07.2018 по 12.07.2018 в сумі 1126,56 грн., з 13.07.2018 по 27.07.2018 в сумі 1449,60 грн., з 28.07.2018 по 31.07.2018 в сумі 62,28 грн., з 28.07.2018 по 31.07.2018 в сумі 407,80 грн., за серпень 2018 за період з 01.08.2018 по 27.08.2018 в сумі 3173,04 грн., з 28.08.2018 по 31.08.2018 в сумі 148,00 грн.,з 29.08.2018 по 31.08.2018 в сумі 321,60 грн., за вересень 2018 за період з 01.09.2018 по 06.09.2018 в сумі 222,00 грн., з 07.09.2018 по 30.09.2018 в сумі 913,20 грн., з 01.09.2018 по 06.09.2018 в сумі 643, 20 грн., з 07.09.2018 по 30.09.2018 в сумі 2646,24 грн., з 28.09.2018 по 30.09.2018 в сумі 336,27 грн., за жовтень 2018 за період з 01.10.2018 по 30.10.2018 в сумі 7812,00 грн., за 31.10.2018 в сумі 92,70 грн.. з 30.10.2018 по 31.10.2018 в сумі 288,62 грн., не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання такого зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 24441,85 грн. підлягають задоволенню повністю.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3204,61 грн. та інфляційних втрат у розмірі 13764,50 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90%, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У п. 3.17.4 постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", роз`яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, та лише у виняткових випадках.

За таких обставин, суд не вважає даний випадок винятковим, оскільки відповідач посилається на ту обставину, що причиною невиконання зобов`язань перед позивачем є несвоєчасне фінансування з державного бюджету України, незадовільний майновий стан відповідача, проте документального підтвердження майнового становища відповідача до суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що затримка бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі № 11/446. Так, Верховний Суд України зазначив, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Також, суд зазначає, що зменшення суми пені на 90% є значним та не повною мірою узгоджується з приписами ст. 551 ЦК України, ст. 223 ГК України щодо врахування інтересів як боржника, так і кредитора при зменшенні судом розміру неустойки (штрафних санкцій).

За таких обставин, суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про зменшення розміру пені на 90%.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за подання позовної заяви покладається судом на відповідача в розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання про зменшення розміру пені відмовити.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ідентифікаційний код 00131954, п/р НОМЕР_3 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) пеню в сумі 24441,85 грн., інфляційних втрат в сумі 13764,50 грн. та 3% річних в сумі 3204,61 грн.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ідентифікаційний код 00131954, п/р НОМЕР_4 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" м.Харків, МФО 351823) 6147,16 грн. за перевищення договірних величин споживання електричної потужності.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ідентифікаційний код 00131954, п/р НОМЕР_5 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Позивач: Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ідентифікаційний код 00131954).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (61093, м. Харків, вул. Семінарська, буд. 22; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 26.02.2019 р.

Суддя І.О. Чистякова