СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р. Справа № 922/4044/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю представників:

від стягувача (позивача) - Галата В.Г. (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.12.2018),

від боржника (відповідача) - Могільовкін Р.Ю. - за довіреністю від 18.12.2017 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 12.12.2018 Серія ХВ 002292),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (вх.№ 167Х),

на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2018, постановлену суддею Ольшанченко В.І. о 14:36 год. (повний текст ухвали складено 17.12.2018),

у справі №922/4044/17,

за позовом Акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область,

до Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання", м. Харків,

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (стягувач) звернулось до господарського суду Харківської області із заявою №19-641 від 30.11.2018 (вх.№33750 від 03.12.2018), в якій просить змінити спосіб виконання рішення господарського суду Харківської області від 28.02.2018 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №922/4044/17 в частині зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" здійснити заміну лампи ГУ-88А зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016, на аналогічну належної якості шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" на користь Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" грошових коштів у розмірі 514 080, 00грн в рахунок відшкодування вартості непоставленого майна.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2018 відмовлено у зміні способу виконання рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №922/4044/17 щодо зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" здійснити заміну лампи ГУ-88А зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016, на аналогічну належної якості, на стягнення з Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" на користь Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" грошових коштів у розмірі 514 080, 00грн в рахунок відшкодування вартості непоставленого майна.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви стягувача в частині зміни способу виконання рішення господарського суду, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання.

Акціонерне товариство "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі №922/4044/17 та ухвалити нове рішення, яким змінити спосіб виконання рішення господарського суду Харківської області від 28.02.2018 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі № 922/4044/17 в частині зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" здійснити заміну лампи ГУ-88А зав.№ 49, постановленої за договором № 244/16 від 01.04.2016 на аналогічну належної якості шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" на користь Акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" грошових коштів у розмірі 514 080, 00грн в рахунок відшкодування вартості непоставленого майна; відшкодувати судові витрати за подання апеляційної скарги.

Заявник вказує на невідповідність ухвали господарського суду Харківської області від 12.12.2018 положенням ст.ст. 55, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також приписам ст.ст. 86, 236, 326, 331 ГПК України. При цьому зазначає, що зміна способу виконання рішення суду першої інстанції на стягнення з відповідача грошових коштів не призведе до зміни первісно обраного заявником способу захисту своїх порушених прав та інтересів, оскільки у разі встановлення факту неможливості або істотної складності виконання судового рішення судом будуть вжиті лише нові заходи для його реалізації шляхом зміни зазначеної у рішенні форми виконання з майнової на грошову.

Апелянт також зазначає, що 22.12.2018 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, згідно з якими змінено найменування з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" на Акціонерне товариство "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне, про що свідчить витяг зі Статуту АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", затвердженого 14.12.2018 та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.12.2018, на підтвердження чого надав відповідні докази, тому просить здійснити процесуальне правонаступництво.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 15.02.2019 представник Акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" підтримав вимоги апеляційної скарги, просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі №922/4044/17 та ухвалити нове рішення, яким змінити спосіб виконання рішення господарського суду Харківської області від 28.02.2018 шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів.

Представник Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить суд ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі №922/4044/17 залишити без змін.

Розглянувши клопотання апелянта про процесуальне правонаступництво, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Згідно наданих заявником документів, 22.12.2018 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, згідно з якими змінено найменування з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" на Акціонерне товариство "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне, про що свідчить витяг зі Статуту АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", затвердженого рішенням позачергових загальних зборів ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", оформленого протоколом №12 від 14.12.2018.

За таких обставин судова колегія здійснює розгляд апеляційної скарги з урахуванням зміни найменування позивача - з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" на Акціонерне товариство "Інтерпайп Новомосковський трубний завод".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила такі обставини.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.02.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 та постановою Верховного Суду від 12.09.2018, позов ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" задоволено повністю. Зобов'язано Приватне акціонерне товариство "Укрпромобладнання" здійснити заміну лампи ГУ-88А зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016, на аналогічну належної якості.

Вказаним судовим рішенням, зокрема, встановлено, що між сторонами укладено договір від 01.04.2016 № 244/16, за умовами якого здійснюється постачання продукції матеріально-технічного призначення.

Специфікацією (додаток № 6 до договору) передбачено постачання генераторної лампи ГУ-88А російського виробництва у кількості 1 шт. на суму 514 080, 00грн, гарантійний термін складає 12 місяців.

10.07.2017 здійснено постачання генераторної лампи ГУ-88А, яку введено в експлуатацію 16.07.2017.

24.07.2017 виник аварійний вихід з ладу генераторної лампи ГУ-88А, що мало наслідком неможливість її експлуатації за призначенням і стало підставою для виникнення спору та звернення позивача до суду з вимогами зобов'язати відповідача здійснити заміну лампи ГУ-88А зав.№49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016, на аналогічну належної якості.

11.07.2018 господарським судом Харківської області на виконання рішення господарського суду Харківської області від 28.02.2018 були видані відповідні накази.

06.08.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56935054 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.07.2018 по справі №922/4044/17 щодо зобов'язання ПрАТ "Укрпромобладнання" здійснити заміну лампи ГУ-88А зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016, на аналогічну належної якості.

10.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №56935054, оскільки відповідно до актів від 21.08.2018 і 05.09.2018 боржником рішення суду не виконано.

Вказану постанову про закінчення виконавчого провадження №56935054 винесено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з надсиланням виконавчого документа про зобов'язання відповідача здійснити заміну лампи ГУ-88А зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016, на аналогічну належної якості, до суду, який його видав.

Також у цій постанові приватним виконавцем вказано, що 09.10.2018 до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Враховуючи, що боржник протягом тривалого часу не виконує зобов'язання щодо заміни товару як в добровільному, так і в примусовому порядку, що вказує на відсутність у нього такого майна, будь-яких заходів, направлених на забезпечення загальногосподарського інтересу, у тому числі шляхом проведення перемов для врегулювання ситуації, що склалася, не здійснювалось, а виконавче провадження закінчено і виконавчий документ повернутий до суду, стягував (позивач) з метою захисту свого порушеного права звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про зміну способу виконання рішення шляхом зміни зазначеної у рішенні майнової форми на грошову - стягнення вартості присудженого майна.

12.12.2018 постановлено оскаржувану ухвалу суду з підстав, викладених вище.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, а також перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Винятком з загального порядку виконання рішень господарського суду є, зокрема, стаття 331 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поряд із цим, у Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про зміну способу і порядку виконання рішення.

Колегія суддів зазначає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, особа, яка подала заяву про зміну способу і порядку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Судова колегія зазначає, що заявником до заяви про зміну способу виконання судового рішення надано належні і допустимі докази на підтвердження своїх доводів неможливості (істотного ускладнення) виконання боржником судового рішення, зокрема постанову від 10.10.2018 ВП №56935054 про закінчення виконавчого провадження з тих підстав, що відповідно до актів приватного виконавця від 21.08.2018 та 05.09.2018 боржником рішення суду не виконано; 09.10.2018 до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Заявником також надано лист приватного виконавця від 04.10.2018, в якому зазначено, що станом на 04.10.2018 рішення суду добровільно не виконано.

Апелянт зазначає, що виробником генераторної лампи ГУ-88А, яка була постановлена в межах договору, є АТ "С.Е.Д. СПб" (Російська Федерація, м. Санкт-Петербург), але зазначена компанія відноситься до юридичних осіб, до яких застосовано обмежувальні заходи (санкції) строком на три роки на підставі пункту 126 Додатку №2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 21.06.2018, яке введено в дію Указом Президента від 21.06.2018 №176/2018. Ця обставина також істотно ускладнює виконання рішення у даній справі.

Боржником не надано суду доказів наявності у нього генераторної лампи ГУ-88А, яка мала бути передана позивачу на виконання рішення суду, як і не надано жодних доказів, що боржник вчиняє будь-які дії чи заходи для виконання рішення суду.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду представник боржника не надав суду ґрунтовних пояснень щодо підстав невиконання рішення суду.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що в пункті 37 Рішення по справі "Деркач та Палек проти України" (заяви NN 34297/02 та 39574/02) від 21.12.2004, остаточне з 06.06.2005, Європейський Суд вказав: Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, пункт 1 статті 6 передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень.

Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява N589498/00, п. 34)."

Констатація Європейським Судом з прав людини порушення державою Україна передбаченого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - "Конвенція") "права на суд" в частині невиконання остаточних судових рішень, на жаль, носить постійний характер.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що національне законодавство України, зокрема стаття 331 Господарського процесуального кодексу України у разі неможливості або істотного укладення виконання рішення суду дозволяє суду змінити спосіб і порядок виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

За відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна.

При цьому, господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Зазначене викладене у пунктах 7.1.3, 7.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 №9.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що вартість генераторної лампи, що підлягала заміні, визначена у судовими рішеннями у даній справі і становить 514 080, 00грн.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15, поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження.

Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Проаналізувавши подану стягувачем заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку не відбувається зміни суті рішення, оскільки боржник на виконання рішення суду мав здійснити стягувачу заміну майна, визначеного родовими ознаками, на аналогічне належної якості; стягнення грошових коштів, розмір яких відповідає вартості майна, що мало бути передано стягувачу, є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, мирне володіння яким гарантується статтями 1, 8, 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Концепція "майна" у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном".

Матеріалами справи підтверджується, що боржник тривалий час рішення суду не виконує, доказів взагалі наявності у нього цього майна боржником не надано; боржник не вчиняє дій і заходів для врегулювання ситуації, що склалась; доказів які б свідчили про можливість придбати та поставити генераторну лампу ГУ-88А російського виробництва боржником не надано, тому зміна виконання судового рішення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів спрямована на відновлення порушеного права позивача.

Відтак, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми з майна, що мало бути передано, за його відсутності, на стягнення грошових коштів (вартості цього майна).

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що ЄСПЛ у своїх рішення неодноразово наголошував, що неприпустимим є допущення порушення прав осіб, що звернулись до суду за захистом свого порушеного права, у зв'язку із застосуванням судами надмірного "формалізму" без урахування конкретних обставин справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду не виконується боржником з червня 2018 року; відповідач не зазначає, чи може його виконати.

Судова колегія вважає обґрунтованими доводи заявника, що у даному випадку невиконання судового рішення призводить до порушення забезпечення права стягувача на мирне володіння своїм майном, гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки неможливість користуватись своїм майном лише з підстав невиконання боржником рішення суду, що набрало законної сили і є обов'язковим до виконання, навіть після вчинення виконавцем необхідних дій у порядку Закону України "Про виконавче провадження", не може мати місце у правовій державі, а відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване статті 1 Протоколу № 1.

Статтями 1 та 8 Конституції України встановлено, що Україна є правовою державою. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012, а також Рішення від 26.06.2013р. №5-рп/2013).

Водночас, судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються і без контролю суду за їх виконанням.

За таких обставин, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд під час постановлення ухвали від 12.12.2018 у справі № 922/4044/17 не забезпечив повного дослідження всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нового судового рішення у справі.

Поряд з цим, судова колегія зазначає про зміну способу виконання рішення господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі № 922/4044/17, оскільки постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 лише підтверджено його правомірність.

Керуючись ст. 255, 269-271, 273, 275, 280-282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2018 у справі №922/4044/17 скасувати, заяву Акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" до Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладанння" задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі № 922/4044/17 шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" (61001, м. Харків, майдан Повстання, 7/8, ) на користь Акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (51200, Дніпропетровська області, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115, ) грошових коштів у розмірі 514 080, 00грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складений 25.02.2019.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов