ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Черкаси справа № 925/1293/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В., за участю представників сторін: позивача - адвоката Тищенко Н.В., відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроком» до сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-Агро» про стягнення 431745 грн. 35 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроком», звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-Агро» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту № Чк010218/03 від 01.02.2018 року, 242671 грн. 45 коп. боргу за товар, 60000 грн. штрафу за порушення термінів платежів, 8253 грн. 85 коп. 30% річних, 9904 грн. 62 коп. пені за порушення термінів платежів, та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем договірних грошових зобов'язань щодо повноти і своєчасності оплати отриманого від позивача товару.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 12.12.2018 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1293/18, за клопотанням позивача справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, засідання для розгляду справи по суті призначене на 17.01.2019 року. Відповідачу встановлено строк до десяти днів з дня вручення даної ухвали для надіслання відзиву на позов та доданих до нього документів суду та позивачу із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України. Крім того, відповідачу роз'яснено, що ним може бути подана заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в порядку, визначеному ст. 250 ГПК України, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем в особі свого представника 17.01.2019 року подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 1348/19 та 22.01.2019 року подано повторно аналогічну заяву за підписом генерального директора), в якій позивач остаточно просив суд, у зв'язку із збільшенням періоду прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання, стягнути з відповідача на свою користь 242671 грн. 45 коп. основного боргу, 152254 грн. 61 коп. штрафу за порушення термінів платежів, 16736 грн. 04 коп. 30% річних, 20083 грн. 25 коп. пені за порушення термінів платежів за період прострочення з 30.10.2018 року по 15.01.2019 року, та відшкодувати судові витрати.

Ухвала суду про призначення справи до розгляду відповідачу вручена 20.12.2018 року. Відповідач в судове засідання 17.01.2019 року явку свого представника не забезпечив, письмовий відзив на позов і заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку перебуванням адвоката, з яким укладено договір про надання правничої допомоги, на лікарняному. У цьому ж клопотанні представник відповідача також зазначив, що позов не визнає повністю, оскільки 12.11.2018 року повністю погасив спірну заборгованість перед позивачем по договору поставки на умовах товарного кредиту № Чк010218/03 від 01.02.2018 року, підтверджуючі первинні бухгалтерські документи в оригіналах і копіях зобов'язався надати суду додатково.

Ухвалою суду від 17.01.2019 року прийнято до провадження заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, розгляд справи відкладено на 31.01.2019 року, відповідачу запропоновано у п'ятиденний строк з дня вручення даної ухвали подати відзив на позов з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Учасників справи також попереджено, що додаткові письмові докази ними можуть бути подані через канцелярію суду у строк до 30.01.2019 року. Ухвала суду вручена представнику відповідача 22.01.2019.

В судове засідання 31.01.2019 року відповідач явку свого представника повторно не забезпечив, письмовий відзив на позов і підтверджуючі первинні бухгалтерські документи до нього не подав, подав 30.01.2019 року клопотання про відвід судді Грачова В.М.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року провадження у справі № 925/1293/18 зупинялось до вирішення питання про відвід судді Грачова В.М.

Ухвалою судді Боровика С.С. від 04.02.2019 року у задоволенні клопотання директора СПП «РВД-Агро» про відвід судді Грачова В.М. (вх. 3207/19 від 30.01.2019) у справі № 925/1293/18 було відмовлено, справу передано попередньо визначеному складу суду для продовження розгляду.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2019 року провадження у справі № 925/1293/18 після усунення обставин, що зумовили його зупинення, поновлено, справу призначено до розгляду на 13.02.2019 року. Ухвала суду вручена представнику відповідача 07.02.2019.

Відповідач явку свого представника у засідання суду із розгляду даної справи 13.02.2019 року втретє не забезпечив, вимоги ухвал суду від 12.12.2018 року, від 17.01.2019 року не виконав, відзив на позов і докази на його обґрунтування у встановлений строк не подав, представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 4621/19 від 13.02.2019) з підстав його зайнятості в іншому процесі у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно з ч.ч. 3, 8, 10 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи наведені обставини і норми законодавства суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

В засіданні суду позивач в особі свого представника позов з підстав, викладених у позовній заяві і заяві про збільшення розміру позовних вимог, підтримала і просила суд задовольнити повністю.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

01.02.2018 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроком», як продавець, та відповідач - сільськогосподарське приватне підприємство «РВД-Агро», як покупець, уклали договір поставки на умовах товарного кредиту № Чк01028/03 (далі - Договір, а.с. 19-21), за умовами п.п. 1.1. якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність покупця (поставити) товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти товар та оплатити його вартість.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п.п. 1.2. - найменування товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі покупцю) визначені у специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною. Ціна за одиницю виміру товару та його загальна ціна, яку має сплатити покупець, визначається специфікаціями (додатками) до цього договору, з урахуванням вимог щодо цього, викладених в тексті самого договору (розділ 2). Продавець має право достроково виконати свої зобов'язання щодо поставки товару;

п.п. 1.4. - факт поставки та передачі товару від продавця до покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів приймання-передавання) повноважними представниками сторін. З моменту приймання-передачі товару до покупця переходить право власності на товар та ризики його випадкового знищення або пошкодження;

п.п. 2.1. - ціна товару (в т.ч. ціна за одиницю товару), умови та витрати на доставку вказуються сторонами у специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору. Сплата ціни товару покупцем здійснюється у гривнях України. Сторони можуть визначити у специфікації грошовий еквівалент ціни товару в іноземній валюті - у доларах США (Євро) по курсу продажу США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com , а у разі його недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http/minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті підписання специфікації, збільшеному на кількість процентів, що вказана у специфікації (якщо збільшення передбачено специфікацією);

п.п. 2.2. - покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на банківський рахунок продавця, вказаний в рахунку-фактурі. Оплата згідно рахунку-фактури дійсна в межах терміну, визначеному у ньому;

п.п. 2.3. - у випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті розрахунку за товар (його частину), вартості долару США (Євро) в національній валюті в порівнянні з вартістю долару США (Євро) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладання відповідної Специфікації, то неоплачена ціна товару, яку має сплатити покупець, змінюється, та покупець зобов'язаний здійснити її перерахунок самостійно за наступною формулою:

С = В х (К2/К1) грн., де;

С - кінцева ціна неоплаченого товару, що підлягає оплаті (його частини) в національній валюті України, після зміни ціни такого товару по вищевказаній формулі;

В - ціна неоплаченого товару в національній валюті України, яка підлягає зміні у зв'язку зі зміною вартості долара США (Євро) по відношенню до гривні;

К2 - вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com, а у разі його недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http/minfin.com.ua)) на банківський день, що передує даті розрахунку за товар (його частину), збільшеним на кількість процентів, що вказана у Специфікації (якщо збільшення передбачено Специфікацією);

К1- вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com , а у разі його недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http/minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті підписання відповідної специфікації, збільшеним на кількість процентів, що вказана у специфікації (якщо збільшення передбачено специфікацією);

п.п. 2.5. - термін оплати: оплата товару проводиться в терміни, які вказані в специфікаціях до даного договору, з урахуванням п.п. 2.7. даного договору. У випадку, якщо сторони передбачають у специфікаціях поетапну оплату ціни товару, або поставка товару здійснюється у відповідності до кількох специфікацій і при цьому покупець порушує строк сплати передбаченого чергового платежу по специфікації або порушує строк сплати за одною із підписаних специфікацій, продавець надсилає покупцю вимогу про дострокову сплату всієї ціни поставленого товару не залежно від настання чергового етапу оплати, що передбачений специфікацією або настання строку оплати по іншим специфікаціям. В такому разі покупець зобов'язаний сплатити повну ціну поставленого товару впродовж десяти днів з моменту направлення йому продавцем повідомлення про дострокову сплату ціни поставленого товару;

п.п. 2.7. - у випадку порушення покупцем протягом строку дії даного Договору строку оплати за товар по будь-якому іншому договору, укладеному та діючому між сторонами, продавець має право вимагати дострокового виконання покупцем зобов'язань по даному Договору. У такому випадку покупець зобов'язується здійснити повну оплату товару, поставленого по даному договору, протягом 3 робочих днів з дати отримання вимоги продавця, або протягом 10 календарних днів з дати направлення продавцем вимоги, залежно від того, що настане раніше;

п.п. 4.1. - продавець гарантує, що якість поставленого товару відповідає вимогам стандартів і технічних умов, встановлених в Україні, товар маркований у відповідності до встановлених для цього виду товарів стандартами та технічними умовами, а також іншими вимогами, що пред'являються до зазначених Товарів для реалізації їх на території України;

п.п. 4.4. - приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у присутності уповноваженого представника продавця в момент отримання товару від продавця. Покупець зобов'язаний перевірити комплектність, цілісність тари, а також відсутність ознак пошкодження або псування товару. Приймання товару покупцем за кількістю підтверджується видатковою накладною. Після приймання товару за кількістю претензії покупця щодо кількості, пакування (крім претензій щодо нестач товару всередині упаковки або тари) чи зовнішнього вигляду товару не приймаються. У випадку виявлення невідповідності товару по кількості чи якості під час приймання товару, покупець повинен письмово заявити про це продавцю негайно та викликати представника продавця для складання акту, в якому фіксується виявлена невідповідність товару по кількості чи якості;

п.п. 5.1. - У випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання;

п.п. 5.2. - сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення;

п.п. 5.3. - керуючись положеннями ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення покупцем платежу, сплата якого передбачена відповідно до умов цього договору, покупець на вимогу продавця сплачує останньому 30 відсотків річних від простроченої суми. Прострочена сума визначається ціною товару (її частиною), яку покупець сплатив із запізненням. Якщо на момент подання продавцем вимоги або позову до суду щодо сплати покупцем 30 відсотків річних від простроченої суми, ціна товару (її частина) не сплачена покупцем, сума несплаченої ціни (її частини) для розрахунку відсотків річних, визначається відповідно до п. 5.4. Договору;

п.п. 5.4. - у випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України станом на банківський день, що передує даті написання позовної заяви, вартості долару США (Євро) в національній валюті в порівнянні з вартістю долару США (Євро) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладання відповідної Специфікації, ціна неоплаченого товару (заборгованість Відповідача) може змінюватися Продавцем пропорційно зміні вартості долара США (Євро) в односторонньому порядку за наступною формулою:

С = В х (К2/К1) грн., де:

С - кінцева ціна неоплаченого товару в національній валюті України, що підлягає сплаті після зміни ціни неоплаченого товару по вищевказаній формулі;

В - ціна неоплаченого товару в національній валюті України, яка підлягає зміні у зв'язку зі зміною вартості долара США (Євро) по відношенню до гривні;

К2 - вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com , а у разі його недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http/minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті написання позовної заяви, збільшеним на кількість процентів, що вказана у Специфікації (якщо збільшення передбачено Специфікацією);

К1 - вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com , а у разі його недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http/minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті підписання відповідної Специфікації, збільшеним на кількість процентів, що вказана у Специфікації (якщо збільшення передбачено Специфікацією).

Сторони погодили, що перерахунок продавцем вартості неоплаченого товару за цим пунктом є обов'язковим для покупця та не потребує підписання сторонами жодних додаткових угод до договору.

Відповідно до п.п. 7.1. Договору, цей договір набув чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

До Договору сторони погодили наступні додатки (а.с. 22-23):

Додаток № 2 від 01.02.2018 року до Договору «Специфікація на товар, що поставляється ТОВ «Украгроком» (Продавець) на адресу сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-Агро» (Покупець)», відповідно до якого, продавець зобов'язався передати у власність покупця товар - ризоактив-Р у кількості 30,000 л загальною вартістю 393,75 дол. США, що еквівалентно10965 грн. 90 коп. з ПДВ. Оплата товару здійснюється на умовах: попередня оплата 30 % ціни товару (еквівалент 118,12 дол. США, що відповідає 3289,77 грн.) в термін до 10.02.2018 року; 70% ціни товару (еквівалент 275,62 дол. США, що відповідає 7676,13 грн.) до 30.01.2018 року; термін відвантаження товару до 02.04.2018 року, за умови своєчасної оплати;

Додаток № 3 від 01.02.2018 року до договору «Специфікація на товар, що поставляється ТОВ «Украгроком» (Продавець) на адресу сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-Агро» (Покупець)», відповідно до якого, продавець зобов'язався передати у власність покупця товар - насіння соняшника НК Неома (Clearfield) (круїзер) (п.о.) у кількості 60,000 пак. загальною вартістю 15708 дол. США, що еквівалентно437467 грн. 80 коп. з ПДВ та насіння соняшника Х4219 (п.о.) у кількості 93,000 пак. загальною вартістю 15591,44 дол. США, що еквівалентно434221 грн. 65 коп. з ПДВ. Оплата товару здійснюється на умовах: попередня оплата 30 % ціни товару (еквівалент 9389,83 дол. США, що відповідає 261506,84 грн.) в термін до 10.02.2018 року; 70% ціни товару (еквівалент 21909,61 дол. США, що відповідає 610182,61 грн.) до 30.01.2018 року; термін відвантаження товару до 02.04.2018 року, за умови своєчасної оплати.

Зазначені додатки підписані представниками обох сторін, скріплені їхніми печатками, набрали чинності з дати їх підписання і є невід'ємними частинами договору поставки № Чк010218/03 на умовах товарного кредиту від 01.02.2018 року.

Відповідно до п.п. 4-5 додатків, курс (міжбанк) на банківський день, що передує даті підписання специфікації складає 2785 грн. за 100 доларів США. У випадку, якщо курс (міжбанк) гривні за 100 доларів США на банківський день, що передує даті здійснення оплати товару (частини товару) покупцем, збільшився менше ніж на 5 % відносно курсу, вказаного в п. 4 Додатку, вартість товару (частини товару) у гривні, вказана у цій специфікації, зміні не підлягає та курсові різниці не нараховуються. Умови, викладені в даному пункті додатку, застосовуються сторонами виключно за умови проведення покупцем вчасного розрахунку за отриманий товар та відсутності порушень умов Договору покупцем.

На виконання умов Договору та пунктів 6 додатків, продавцем було надано покупцю рахунки на оплату по замовленню № Чк000022 від 01.02.2018 року та № Чк000023 від 01.02.2018 року на суми 10965,90 грн. з ПДВ та 871689,45 грн. з ПДВ відповідно (а. с. 24-25).

Із видаткових накладних № Чк000044 від 13.02.2018 року та № Чк000376 від 18.04.2018 року вбачається, що позивачем, як продавцем, поставлено товар, зазначений у специфікаціях до Договору, на загальну суму 882655,35 грн., а відповідачем, як покупцем, такий товар прийнято в повному обсязі без зауважень, що підтверджується підписами уповноваженого дорученням № 6 від 01.02.2018 року представника та печатками відповідача (а.с. 26, 27).

Згідно з наданих позивачем виписок по його банківському рахунку від 08.02.2018 року, від 16.04.2018 року, від 31.01.2018 року, від 08.11.2018 року (а. с. 28-31), відповідачем заборгованість за Договором частково сплачена та, у відповідності до розрахунку позивача, зазначеному у позовній заяві, заборгованість відповідача за поставлений згідно із Додатком № 2 товар відсутня, заборгованість за поставлений товар згідно із Додатком № 3 становить 240000 грн.

Відповідно до роздруківок із веб-сайту www.udinform.com,станом на 03.12.2018 року (останній банківський день, що передує даті написання позовної заяви) курс продажу долару США за гривню (міжбанк) складав 28,16 грн./за дол. США, станом на 31.01.2018 року (останній банківський день, що передує даті підписання Додатку (Специфікації) № 3 від 01.02.2018 року) курс продажу долару США за гривню (міжбанк) складав 27,85 грн. (а.с. 17-18).

Із розрахунків позивача, здійснених у відповідності до п.п. 5.4. Договору (по формулі, зазначеній у Договорі), сума основної заборгованості відповідача станом на 04.12.2018 року склала 242671,45 грн. (а. с. 15), 152254 грн. 61 коп. штрафу за порушення термінів платежів, 16736 грн. 04 коп. 30% річних, 20083 грн. 25 коп. пені за порушення термінів платежів за період прострочення з 30.10.2018 року по 15.01.2019 року (розрахунки а.с. 49). Вимога позивача до відповідача про їх стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки на умовах товарного кредиту №Чк010218/03 від 01.02.2018 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Нормами частин 1-3 ст. 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Видатковими накладними № Чк000044 від 13.02.2018 року та № Чк000376 від 18.04.2018 року підтверджується факт отримання відповідачем товару, поставленого йому позивачем, із банківських виписок позивача також вбачається часткова оплата цього товару відповідачем, тобто сторонами договір виконувався.

Відповідач не подав відзиву на позов, але у клопотанні про відкладення розгляду справи від 17.01.2019 року зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, підстави для їх задоволення відсутні, оскільки відповідачем в повній мірі сплачено заборгованість перед позивачем, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами. Проте жодних документів до клопотання чи у судове засідання протягом встановленого судом строку представником позивача подано не було, тому такі доводи відповідача суд відхиляє.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору поставки на умовах товарного кредиту № Чк010218/03 від 01.02.2018 року, наведені норми законодавства суд вбачає, що умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються, згідно з розділом 2 Договору, у додатках №№ 2,3 до Договору.

Відповідно до п.п. 2.3. Договору, у випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті розрахунку за товар (його частину), вартості долару США (Євро) в національній валюті в порівнянні з вартістю долару США (Євро) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладання відповідної Специфікації, то неоплачена ціна товару, яку має сплатити покупець, змінюється, та покупець зобов'язаний здійснити її перерахунок самостійно за наступною формулою: С = В х (К2/К1) грн.

Відповідно до додатків №№ 2, 3 (специфікацій) до Договору, курс (міжбанк) на банківський день, що передує даті підписання специфікації складає 2785 грн. за 100 доларів США. У випадку, якщо курс (міжбанк) гривні за 100 доларів США на банківський день, що передує даті здійснення оплати товару (частини товару) покупцем, збільшився менше ніж на 5 % відносно курсу, вказаного в п. 4 Додатку, вартість товару (частини товару) у гривні, вказана у цій специфікації, зміні не підлягає та курсові різниці не нараховуються. Умови, викладені в даному пункті додатку, застосовуються сторонами виключно за умови проведення покупцем вчасного розрахунку за отриманий товар та відсутності порушень умов Договору покупцем.

Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 8 лютого 2017 р. у справі N 6-1905цс16, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 192 ЦК України). Про такі випадки йдеться у ст. ст. 193, 524 та 533 ЦК України, Законі України від 16 квітня 1991 року N 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декреті Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законі України від 23 вересня 1994 р. N 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Якщо у договорі передбачено інший порядок, суду слід з'ясувати сутність такого визначення.

Відповідно до викладених обставин справи та наведених норм законодавства суд вбачає, що договір поставки укладений сторонами з дотриманням норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, ними виконувався. Наявність і розмір спірної заборгованості у сумі 242671 грн. 45 коп. позивачем доведено належними і допустимими доказами, відповідачем не спростовано, тому вимога позивача підлягає задоволенню у судовому порядку.

У зв'язку з порушенням позивачем строків та порядку розрахунків за Договором, позивачем також заявлено до стягнення 16736 грн. 04 коп. 30% річних, 152254 грн. 61 коп. штрафу за порушення термінів платежів, 20083 грн. 25 коп. пені за порушення термінів платежів за період прострочення з 30.10.2018 року по 15.01.2019 року

Відповідач оплату поставленого товару провів з порушенням порядку і строків, визначених у договорі і специфікаціях, остаточний розрахунок за товар, переданий за Договором, провів не в повному обсязі, отже наявний факт надання товарного кредиту за договором і несвоєчасного погашення заборгованості, за яке умовами п.п. 5.3., 5.4. Договору передбачена відповідальність.

Відповідно до п. 5.3., 5.4. Договору, сторони, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, погодили, що у випадку прострочення покупцем платежу, сплата якого передбачена відповідно до умов цього договору, покупець на вимогу продавця сплачує останньому 30 відсотків річних від простроченої суми. Прострочена сума визначається ціною товару (її частиною), яку покупець сплатив із запізненням. Якщо на момент подання продавцем вимоги або позову до суду щодо сплати покупцем 30 відсотків річних від простроченої суми, ціна товару (її частина) не сплачена покупцем, сума несплаченої ціни (її частини) для розрахунку відсотків річних, визначається відповідно до п. 5.4. Договору. У випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України станом на банківський день, що передує даті написання позовної заяви, вартості долару США (Євро) в національній валюті в порівнянні з вартістю долару США (Євро) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладання відповідної Специфікації, ціна неоплаченого товару (заборгованість Відповідача) може змінюватися Продавцем пропорційно зміні вартості долара США (Євро) в односторонньому порядку за наступною формулою: С = В х (К2/К1) грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, за змістом пунктів 5.2, 5.3. Договору сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

При вирішенні спору в частині стягнення спірної суми штрафу суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» N 14 від 17.12.2013 року.

Розрахунки позивача, покладені в основу вимог про стягнення 30 процентів річних, штрафу і пені відповідають умовам відповідальності сторін за порушення своїх зобов'язань, передбаченим розділом 5 Договору, нормам ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», ч. 6 ст. 232 ГК України, спірні суми 30 процентів річних, штрафу і пені нараховані відповідно до умов договору поставки товару, на фактичні суми боргу, їх суд вважає правильними. Відтак вимогу позивача і в цій частині суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у обрахованих позивачем розмірах.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також повинен застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд спірні позовні вимоги визнає обґрунтованими, доказаними і, з заявлених у позові підстав, задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 6476 грн. 18 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-Агро», , місцезнаходження: 19604, Черкаська обл., Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях, буд. 135, п/р 9732 в ПАТ «Укрексімбанк» м. Київ, МФО 322313 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроком», , місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, п/р 9982 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528 - 242671 грн. 45 коп. основного боргу, 152254 грн. 61 коп. штрафу, 20083 грн. 25 коп. пені, 16736 грн. 04 коп. 30 % річних, 6476 грн. 18 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.02.2019 року.

Суддя В.М. Грачов