ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

м. Київ

06.02.2019

Справа № 910/14878/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/14878/18

за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Західметтрейд», м. Київ,

про стягнення 1 196 589,40 грн.,

за участю представників:

позивача – Большакова Д.К. (довіреність від 08.01.2019 №3; адвокат);

відповідач – не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява акціонерного товариства «Таскомбанк» (далі – Банк) до товариства з обмеженою відповідальністю «Західметтрейд» (далі - Товариство) про стягнення 1 196 589,40 грн. заборгованості за договором про надання овердрафту від 12.01.2018 №Т 14.09.2016 К 1756 (далі - Договір), а саме: 1 000 000 грн. за тілом кредиту; 74 033,79 грн. процентів і 122 555,61 грн. пені.

Банк обґрунтовує позовні тим, що:

- 12.01.2018 Банком і Товариством укладено Договір, за умовами якого позичальнику було відкрито овердрафт у національній валюті України з максимальним лімітом у 1 000 000 грн.;

- строк користування овердрафтом з 12.01.2018 по 11.01.2019 включно;

- 05.10.208 Банком на адресу відповідача було надіслано повідомлення-вимогу від 21.09.2018 щодо вимоги дострокового повернення заборгованості, протягом 10 календарних днів, сплатити заборгованість за Договором вцілому, розмір якої станом на 18.09.2018 складає 1 196 589,40 грн., з яких 1 000 000 грн. заборгованість з тіла кредиту, 74 033,79 грн. процентів прострочених та 122 555,61 грн. пені;

- позичальником порушено вимоги пункту 2.1 частини другої Договору та не повернуто Банку кредитні кошти у повному обсязі, не сплачено проценти, штрафні санкції передбачені Договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/14878/18; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 04.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 було відкладено підготовче засідання на 22.01.2019.

21.01.2019 відповідач подав суду такі клопотання: про відкладення підготовчого засідання від 17.01.2019 б/н, в якому просив продовжити строк підготовчого засідання та відкласти його на 30 днів; про надання додаткового часу для подання заяв по суті справи, надання доказів від 17.01.2019 № б/н, в якому просив встановити відповідачу додатковий строк подання заяв по суті справи та подання доказів.

У підготовче засідання 22.01.2019 представники відповідача не з’явилися; про причини неявки суд не повідомили; були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення засідання.

У підготовче засідання 22.01.2019 з’явився представник позивача, який повідомив суд про те, що заяв і клопотань не має, ним вчинені всі дії передбачені у підготовчому провадженні.

Суд поставив на обговорення клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Представник позивача заперечив проти клопотання відповідача.

Суд дійшов висновку про відсутність процесуальних підстав для розгляду та задоволення клопотання відповідача про продовження строку підготовчого засідання і його відкладення на 30 днів, а також про встановлення додаткового строку подання заяв по суті справи та подання доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/14878/18 до судового розгляду по суті на 06.02.2019.

У судове засідання 06.02.2019 представники відповідача не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали суду були надіслані учасникам справи на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті таких ухвал.

Що ж до належного повідомлення відповідача, то слід вказати таке.

До матеріалів справи долучено рекомендовані повідомлення, що підтверджують отримання Товариством ухвали суду про відкриття провадження у справі та про відкладення підготовчого засідання.

Також, до матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду про закриття підготовчого провадження, які повернуті Укрпоштою з адреси місцезнаходження відповідача з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (довідка ф. 20).

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють те, що якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п’ята).

В силу приписів частини шостої вказаної статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

За правилами статті 13 Закону України «Про поштовий зв'язок» послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Порядок надання послуг поштового зв'язку та порядок оформлень поштових відправлень, зокрема рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення встановлено «Правилами надання послуг поштового зв'язку», які затверджено постановою Кабінетів Міністрів України від 05.03.2009 № 270 та «Порядком оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 № 799 (із змінами і доповненнями).

Пунктом 17 Правил встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Виходячи з наведених норм законодавства, на ПАТ «Укрпошта» лежить функція доставки поштових відправлень з позначкою «Судова повістка» як національного оператора.

Правилами надання послуг поштового зв'язку, а саме пунктом 116 встановлено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Разом з тим, відповідно до пункту 106 Правил надання послуг поштового зв'язку бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Слід зазначити, що бланки рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) та довідки (ф.20), затверджуються ПАТ «Укрпошта», зокрема, Наказом від 12.05.2006 № 211 «Про затвердження та введення в дію Порядку пересилання поштових відправлень».

Так, бланк рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) містить такі графи для заповнення у випадку невручення: «відмови адресата від одержання»; «закінчення терміну зберігання»; «неправильно зазначена або відсутня адреса»; «інші причини».

У свою чергу, довідка (ф.20) містить такі графи причин повернення (досилання): «для оплати за тарифом»; «порушений порядок відправлення»; «вийнято з поштової скриньки пошкодженим»; «для перепакування через наявність надписів (наклейок, знаків)»; «неповна адреса»; «за зазначеною адресою не проживає»; «за відмовою адресата від одержання»; «за заявою відправника (одержувача)»; «за закінченням терміну зберігання»; «за місцем обслуговування».

Таким чином, положення Правил і Наказу не містять відомостей, які встановлюють норми Господарського процесуального кодексу України, які в свою чергу не кореспондуються зі спеціальними нормами, які регулюють поштові пересилання.

Вказана невідповідність унеможливлює проставлення працівником пошти такої відмітки, яка визначена у пунктах 4 та 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, у зв’язку із відсутністю у працівників пошти можливості проставляти відмітку, яка визначена Господарським процесуальним кодексом України, саме відмітка «за закінченням встановленого строку зберігання» чи «відсутність особи за адресою місцезнаходження» є доказом того, що відповідач не отримав судову кореспонденцію, не вжив відповідних заходів щодо її отримання та його дії свідчать про відмову отримати копію судового рішення.

Разом з тим, відповідач у даній справі обізнаний про наявність господарського спору та мав можливість ознайомлюватися з текстами ухвал на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Позивач у судовому засіданні 06.02.2019 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, з’ясувавши обставини, на які він посилається, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з’ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Позивач виступив з промовою (заключним словом), в якій посилався на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 06.02.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.01.2018 Товариством (позичальник) і Банком було укладено Договір, за умовами якого: Банк за умови виконання пункту 2.1 частини другої Договору, відкриває позичальнику овердрафт (максимальний ліміт складає 1 000 000 грн.), а позичальник зобов’язується прийняти такий овердрафт, повернути Банку кредитні кошти у повному обсязі та сплатити проценти, комісії, штрафні санкцій та інші платежі передбачені Договором на умовах, в порядку та у строки визначені Договором: строк користування овердрафту з 12.01.2018 по 11.01.2019 включно; процентна ставка: 20,5 % річних, якщо період овердрафту становить від 1 до 90 календарних днів (включно); 21,5 % річних, якщо період овердрафту становить від 90 до 365 календарних днів (включно); строк сплати процентів за користування овердрафтом: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця до дати спливу строку користування овердрафтом та повернення в повному обсязі кредитних коштів за Договором (пункт 2 частини першої Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача заступником директора відділення по роботі з клієнтами малого та середнього бізнесу Рівненського відділення № 42 Банку Стойкою А.І., який діяв на підставі довіреності, посвідченої 14.08.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голобничою О.В., реєстровий номер 1900, та від відповідача директором Нестеренком О.В., який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами першою і другою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є кредитним договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач виконав свої договірні зобов’язання, надавши відповідачу кредит у сумі 1 000 000 грн., що підтверджується випискою з рахунку Товариства.

У свою чергу, відповідач умови Договору в частині повернення кредиту, сплати процентів належним чином не виконав.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи невиконання умов Договору, Банк надіслав Товариству повідомлення-вимогу від 21.09.2018 № б/н, в якій вимагав протягом десяти календарних днів сплатити заборгованість за Договором вцілому, розмір якої станом на 18.09.2018 складає: 1 000 000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 74 033,79 грн. – прострочених процентів; 122 555,61 грн. нарахованої пені.

Відповідач залишив вказану вимогу без відповіді та належного реагування; умови Договору не виконав; доказів протилежного суду не подано.

Позивач просить суд стягнути з Товариства 1 000 000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 74 033,79 грн. заборгованості за процентами.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що розрахунок правильний.

Також, Банк просить стягнути на свою користь пеню у сумі 122 555,61 грн. (період прострочення з 14.05.2018 по 17.09.2018).

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі невиконання чи несвоєчасного виконання позичальником боргових зобов’язань за Договором Банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник зобов’язаний сплатити Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка буде діяти на момент такої сплати, від суми невчасно виконаного (невиконаного) платежу за кожний день з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені (несвоєчасне погашення заборгованості), до дати припинення цих обставин.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що він правильний.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30; ідентифікаційний код 09806443) до товариства з обмеженою відповідальністю «Західметтрейд» (01012, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16А, оф. 509; ідентифікаційний код 33214019) про стягнення 1 196 589,40 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Західметтрейд» (01012, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16А, оф. 509; ідентифікаційний код 33214019) на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30; ідентифікаційний код 09806443): 1 000 000 (один мільйон) грн. заборгованості за тілом кредиту; 74 033 (сімдесят чотири тисячі тридцять три) грн. 79 коп. процентів; 122 555 (сто двадцять дві тисячі п’ятсот п’ятдесят п’ять) грн. 61 коп. пені та 17 948 (сімнадцять тисяч дев’ятсот сорок вісім) грн. 84 коп. судового збору

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.02.2019.

Суддя                                І.Д. Курдельчук