РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019Справа № 910/211/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 9716,93 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 30 квітня 2016 р. по Миколаївській дорозі, 247 у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Тойота Ауріс", д.н. НОМЕР_1, під керуванням його власника ОСОБА_1, "Субару", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2, "Шевроле", д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та "Тойота Королла", д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "Тойота Ауріс", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 9716,93 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Тойота Ауріс", д.н. НОМЕР_1, відповідно до умов укладеного з ним договору страхування автотранспорту цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків № 28841 від 28 грудня 2015 р. страхове відшкодування в розмірі 9716,93

З підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 9716,93 грн. шкоди, а також понесені ним по справі судові витрати.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, через канцелярію суду подав заяву про передачу даної справи для розгляду в межах справи № 910/842/18 про його банкрутство.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 квітня 2016 р. по Миколаївській дорозі, 247 у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Тойота Ауріс", д.н. НОМЕР_1, під керуванням його власника ОСОБА_1, "Субару", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2, "Шевроле", д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 та "Тойота Королла", д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Це підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в місті Одеса № 93136596 від 30квітня 2016 р. та постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 р. у справі № 520/6144/16-п.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "Тойота Ауріс", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 9716,93 грн., розмір якої визначено на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку № 05-18 від 18 травня 2016 р., складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Тойота Ауріс", д.н. НОМЕР_1, відповідно до умов укладеного з ним договору страхування автотранспорту цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків № 28841 від 28 грудня 2015 р. страхове відшкодування в розмірі 9716,93 грн., що обчислене виходячи з характеру пошкоджень та стану транспортного засобу. Ця сума була зарахована в рахунок сплати недоплаченої частини страхової премії відповідно до акту № 0200 від 25 травня 2016 р.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 р. у справі № 520/6144/16-п винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власника автомобіля Субару, д.н. НОМЕР_2, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5697501 на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані гр. ОСОБА_1, збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування автотранспорту цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків № 28841 від 28 грудня 2015 р. перейшло право вимоги, яке гр. ОСОБА_1 мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Також встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 2 березня 2018 р. порушено провадження у справі № 910/842/18 про визнання відповідача банкрутом, 3 березня 2018 р. на виконання указаної ухвали суду на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було опубліковано відповідне оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що протягом встановленого тридцятиденного строку позивач із заявою про визнання його грошових вимог, які виникли зі спірних правовідносин, до відповідача не звернувся, тому у задоволенні позову слід відмовити з цих підстав.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар