РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019Справа №910/15710/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №910/15710/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Рябого Миколи Андрійовича

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування»

про стягнення 55 241,49 грн,-

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Фізична особа-підприємець Рябий Микола Андрійович, 23 листопада 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», про стягнення 55 241,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним, на думку позивача, виконанням Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» зобовязань за Договором №490/16-И/М добровільного страхування від вогневих ризиків та стихійних явищ та добровільного страхування майна від 31.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 вказану позовну залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

17.12.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/15710/18, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

14.01.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» надійшов відзив на позовну заяву.

18.01.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця Рябого Миколи Андрійовича надійшли оригінали та/або нотаріально засвідчені копії документів, долучених до позовної заяви.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на які посилається позивач на підтвердження позовних вимог, а відповідач на підтвердження заперечень на позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та Фізичною особою-підприємцем Рябим Миколою Андрійовичем було укладено Договір №490/16-И/М добровільного страхування від вогневих ризиків та стихійних явищ та добровільного страхування майна (далі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і повязані з володінням, розпорядженням, користуванням майном, вказаним у додатку №1, який є невідємною частиною цього Договору. У цьому Додатку визначено вид майна, що страхується, страхова сума та тариф: конструктивні елементи приміщення зупиночного комплексу з торгівельним павільйоном загальною площею 48,9 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, пр.-т. Миру, 18-В та скло, дзеркала і вітрини вищевказаного зупиночного комплексу. Страхова сума конструктивних елементів становить 200 000,00 грн, а страхова сума скла, дзеркал та вітрин становить 100 000,00 грн. Страховий платіж становить 690 грн.

Фізична особа-підприємць Рябий Микола Андрійович орендує вказаний вище зупиночний комплекс з торгівельним павільйоном загальною площею 48,9 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, пр.-т. Миру, 18-В на підставі Договору оренди від 02.01.2016.

08.02.2017 у вищевказаному приміщенні сталася пожежа.

Відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ПІВДЕНЬ» про оцінку вартості матеріального збитку від 31.10.2017 вартість відновлення обєкта оцінки з врахуванням зносу становить 137 340,00 грн.

15.02.2018 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» виплачено страхове відшкодування у розмірі 43 508,51 грн.

Фізична особа-підприємець Рябий Микола Андрійович звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з проханням розяснити чому сума страхового відшкодування становить 43 508,51, а не 98 750,00 грн (100 000,00 грн 1 250,00 грн (франшиза).

Листом від 13.03.2018 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» пояснило, що ринкова вартість застрахованого обєкта на момент настання страхового випадку згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 31.10.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ-ПІВДЕНЬ» склала 920 540,00 грн, в той час як страхова сума за Договором становить 300 000,00 грн, таким чином сума страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту пропорційності та вирахування франшизи за Договором, на думку Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», склала 43 508,51 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним, Фізична особа-підприємець Рябий Микола Андрійович просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 55 241,49 грн, (за розрахунком 100 000,00 грн (страхова сума) 1 250,00 грн (франшиза) 43 508,51 грн (страхова виплата).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Рябого Миколи Андрійовича не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 982 Цивільного кодексу України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до Договору №490/16-И/М добровільного страхування від вогневих ризиків та стихійних явищ та добровільного страхування майна від 31.05.2016 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та Фізичною особою-підприємцем Рябим Миколою Андрійовичем (далі сторони) сторони погодили, що предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і повязані з володінням, розпорядженням, користуванням майном, вказаним у додатку №1, який є невідємною частиною цього Договору.

Розділом 2 вказаного Договору встановлено, що:

2.1. Загальна страхова сума за Договором дорівнює 300 000,00 грн.

2.2. Безумовна страхова франшиза за Договором складає 1 000,00 грн.

2.3. Франшиза на скло, дзеркала і вітрини за період страхування за кожним страховим випадком складає 250,00 грн.

2.4. Розміри страхових сум, встановлених по окремим обєктам Майна, вказано у Додатку №1 до Договору.

У Додатку №1 до Договору визначено вид майна, що страхується, страхова сума та тариф: конструктивні елементи приміщення зупиночного комплексу з торгівельним павільйоном загальною площею 48,9 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, пр.-т. Миру, 18-В та скло, дзеркала і вітрини вищевказаного зупиночного комплексу. Страхова сума конструктивних елементів становить 200 000,00 грн, а страхова сума скла, дзеркал та вітрин становить 100 000,00 грн, тобто загальна страхова сума становить 300 000,00 грн. Страховий платіж становить 690 грн.

П.6.2.5. Договору передбачено, що за заявою Страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, збільшення вартості майна або загальної страхової суми (якщо майно було застраховано) на неповну недійсну вартість) внести зміни до Договору страхування, шляхом складання додаткової угоди до Договору.

Відповідно до п.7.1 Договору виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі заяви Страхувальника.

Згідно п.7.5 Договору розмір страхового відшкодування дорівнює розміру заподіяних настанням страхового випадку збитків, визначених згідно п.7.6 за вирахуванням встановленої Договором страхування франшизи та сум, отриманих страхувальником у відшкодування збитків від інших осіб, але не більше страхової суми.

Відповідно п.7.6 Договору розмір збитку визначається страховиком або уповноваженою ним особою шляхом проведення власного розслідування і складання Кошторис збитків. Кожна із сторін мас право на проведення незалежної експертизи.

Підпунктом 2 п.7.6.1 Договору передбачено порядок визначення збитків при ушкодженні (частковій руйнації) майна, а саме: у розмірі витрат на його відновлення.

Згідно п.7.6.2 Договору витрати на відновлення майна містять у собі:

1. витрати на матеріали і запасні частини для ремонту (з урахуванням зносу на момент настання страхового випадку), необхідні для відновлення Майна до стану, у якому воно знаходилося безпосередньо перед настанням страхового випадку;

2. витрати на оплату робіт з ремонту, необхідного для відновлення Майна до стану, у якому воно знаходилося безпосередньо перед настанням страхового випадку.

Судом встановлено, що 08.02.2017 за адресою м.Миколаїв, пр.Миру, 18-В, у приміщенні фастфуду «В котлете» сталася пожежа, внаслідок якої Позивачу було завдано збитків.

31.10.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват-Південь» було складено звіт по оцінці вартості матеріального збитку, заподіяного зупиночному комплексу з торгівельним павільйоном, розташованому за адресою: м.Миколаїв, вул.Миру, 18-В, внаслідок пожежі 08.02.2017, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого Страхувальнику як власнику пошкодженого майна, що дорівнює сумі витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого майна, з урахуванням фізичного зносу та складає 137 340,00 грн.

При цьому, із вступної частини Звіту вбачається, що обєктом оцінки є: Зупиночний комплекс з торгівельним павільйоном (літ. А-1) розташований безпосередньо на зупинці «Південна» і являє собою металеву конструкцію з склопакетами, загальною площею 50,1 кв.м. та навіс, має один вхід і складається з основного залу та допоміжних приміщень (кухні, санвузла, тощо). Павільйон орендується і в ньому працює заклад по швидкому приготуванню їжі за назвою «В котлете».

Таким чином, обєктом оцінки є Майно, визначене п.1.1. Договору та додатку №1 до Договору страхування, а саме; зупиночний комплекс загальною площею 48,9 кв. м., який являє собою металеву конструкцію з склопакетами.

Крім вартості матеріального збитку, експертом також визначена ринкова вартість обєкта оцінки (Майна) на момент настання страхового випадку, яка складає: 920 540,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем Фізичною особою-підприємцем Рябим Миколою Андрійовичем, жодним чином не спростовано визначеної експертом ринкової вартості майна.

Згідно п.3 Національного стандарту «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 №1440, дійсна вартість майна для цілей страхування вартість відтворення (вартість заміщення) або ринкова вартість майна, визначені відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п.7.7 Договору Страховик у період дії Договору, а також при настанні страхового випадку, має право здійснити перевірку заявлених Стахувальником на момент укладання цього Договору даних про предмет Договору, у т.ч. розмір дійсної вартості Майна. Для встановлення вартості Майна Страховик чи Страхувальник мають право залучати незалежного експерта.

При настанні страхового випадку розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється в наступному порядку:

- у випадку, коли страхова сума за цим Договором нижче, ніж дійсна вартість Майна, що розрахував експерт, страхове відшкодування виплачується в тій частці від збитку по страховому випадку, яку страхова сума складає від розрахованої незалежним експертом дійсної вартості Майна.

Відповідно до п.6.3.4. Договору страхувальник має право збільшити за узгодженням зі Страховиком в період дії Договору розмір загальної страхової суми, якщо майно було застраховане на неповну дійсну вартість, шляхом оформлення додаткової угоди до Договору страхування зі сплатою додаткового страхового платежу.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що страхувальник відповідно до приписів п.6.3.4. Договору збільшував чи мав намір збільшити розмір загальної страхової суми майна.

Отже, для розрахунку розміру страхового відшкодування необхідно визначити величину частки, у якій виплачується страхове відшкодування відповідно до п.7.7. Договору страхування з урахуванням того факту, що експертом встановлено, що страхова сума за цим Договором є нижчою, ніж дійсна вартість Майна.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» при здійсненні розрахунку розміру страхового відшкодування керувався наступним:

- Ринкова вартість майна відповідно до Звіту становить 920 540,00 грн;

- Страхова сума, зазначена в Договорі становить 300 000,00 грн;

- Франшиза за Договором становить 1 250,00 грн;

- Вартість матеріального збитку відповідно до Звіту становить 137 340,00 грн

- Частка (коефіцієнт пропорційності) відповідно до Договору та Звіту становить 300 000,00 грн / 920 540,00 грн.

Отже, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» вирахувано розмір страхового відшкодування наступним чином:

137 340,00 грн (вартість матеріального збитку) х 300 000,00 грн/920 540,00 грн (коефіцієнт пропорційності) - 1 250,00 грн (франшиза за Договором) = 43 508,51 грн (страхове відшкодування).

Здійснивши перерахунок сплаченого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» страхового відшкодування в розмірі 43 508,51 грн, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана сума розрахована вірно, а тому доводи позивача являються непідтвердженими, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

При цьому, відповіді на відзив Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» позивачем не надано, а також Фізичною особою-підприємцем Рябим Миколою Андрійовичем не надано будь-яких доказів на підтвердження власних доводів, які, фактично, ґрунтуються на переоцінених встановлених відповідачем обставинах та фактах, а отже, враховуючи вищезазначене, позивачем не доведено підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суми страхового відшкодування у розмірі 55 241,49 грн.

Частинами ч.ч.1,2,3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 року у справі №5-249кс15.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір, сплачений за подання позовної заяви покласти на Фізичну особу-підприємця Рябого Миколу Андрійовича.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд .

СуддяО.Є.Блажівська