ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. Справа№ 910/17476/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Сергєєва М.О. - адвокат

від відповідача: Яковюк Л.Ю. - в.о. керівника

від інших учасників судового процесу: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2018

про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича

у справі № 910/17476/16 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз»

про стягнення 18 632 875,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича (а.с. 7-11 т. 5), в якій просило:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, - незаконними;

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, - незаконними;

- скасувати постанову від 19.09.2018 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про арешт коштів боржника - скаржника у виконавчому провадженні ВП № 57255801 в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету;

- скасувати постанову від 19.09.2018 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про арешт коштів боржника - скаржника у виконавчому провадженні ВП № 57255801 в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича скасувати арешт на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, та скасувати арешт, накладений на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету.

Подана скарга мотивована тим, що оскаржуваною постановою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться в тому числі на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582, та рахунку № 001 в ПАТ «РВС Банк» код банку 339072, проте рахунок № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 використовується для оплати праці працівників, що підтверджується договором зарплатного проекту, укладеного з банком, також цей рахунок використовується для оплати податків та обов'язкових зборів до бюджету, що підтверджується банківськими документами; рахунок № 001 в ПАТ «РВС Банк» код банку 339072 використовується для оплати податків та обов'язкових зборів до бюджету, що підтверджується платіжними дорученнями, а відтак, дії приватного виконавця щодо накладення арешту на вказані рахунки беззаперечно призводить до паралізації роботи підприємства, порушення конституційних прав працівників на оплату праці, до несплати єдиного соціального внеску, виплат по тимчасовому військовому збору, не внесенні податків на прибуток з фізичних осіб, заборгованості по виплатам за листами непрацездатності, розрахунків при звільненні, тобто порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження», ст. 97 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та підлягають скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі № 910/17476/16 у задоволенні скарги відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги, суд першої інстанції виходив з того, що:

- оспорюваною постановою від 19.09.2018 накладено арешт на кошти боржника у межах суми накладення арешту за рішенням суду з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 18 283 856,59 грн., що відповідає приписам Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено положення про обмеження арешту коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом;

- наданий скаржником договір зарплатного проекту № 00001.12-CSA/VISA.104 від 13.04.2012 не є належним доказом у справі, оскільки за умовами договору виплати стосуються рахунків № 292460026 в ПАТ «МІБ», № 1 у ПАТ «МІБ», які не є предметом арешту по оскаржуваній постанові.

Не погоджуючись з ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 по справі № 910/17476/16 та задовольнити скаргу у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вказаної позиції заявник послався на те, що:

- судом першої інстанції помилково зазначено про те, що виплата заробітної плати здійснюється з рахунків № 292460026 в ПАТ «МІБ», № 1 у ПАТ «МІБ», адже відповідно до п. 2.4 договору зарплатного проекту № 00001.12-CSA/VISA.104 від 13.04.2012 рахунок № 292460026 в ПАТ «МІБ» є рахунком банку, а не скаржника, на який перераховуються грошові кошти, які належать працівникам як заробітна плата з поточного рахунку № 7176 в АТ «МІБ», на який накладено арешт;

- відповідно до п. 2.5 договору зарплатного проекту № 00001.12-CSA/VISA.104 від 13.04.2012 рахунок № 1 в ПАТ «МІБ» є також рахунком банку, а не скаржника, на який перераховується комісія банку;

- скаржник є юридичною особою приватного права, розрахунки з яким здійснюються виключно в безготівковій формі, а відтак, він позбавлений можливості отримувати грошові кошти від будь-яких осіб виключно в безготівковий спосіб на рахунок № 7176 в АТ «МІБ», на який накладено арешт, що, відповідно, унеможливлює виплату заробітної плати;

- рахунок № 001 в ПАТ «РВС Банк» код банку 339072 використовується для оплати податків та обов'язкових зборів до бюджету.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 справа № 910/17476/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 24.01.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі № 910/17476/16;

- справу № 910/17476/16 призначено до розгляду на 20.02.2019 о 14:00;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань та письмових пояснень - до 08.02.2019;

- роз'яснено учасникам судового процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- повідомлено учасників судового процесу, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

11.02.2019 до суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

20.02.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просив долучити до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру судових розслідувань щодо приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича та ПП «Консалтінг» щодо підробки документів під час виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник позивача зазначив про те, що наданий відповідачем доказ не має відношення до предмету розгляду у цій скарзі.

Станом на 20.02.2019 до суду відзивів, клопотань та інших заперечень не надходило.

Третя особа та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Крайчинський Сергій Станіславович представників в судове засідання не направили, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників третьої особи та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича за наявними матеріалами апеляційного провадження.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скарну підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорювань ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Рішенням Господарського суду міста Києва ввід 22.11.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2018 та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.11.2018, у справі № 910/17476/16 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 14 955 000,00 грн. заборгованості за поставлений природний газ, 1 475 500,00 грн. штрафу, 172 328,28 грн. 3 % річних, 18 858,43 грн. інфляційних втрат, в іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва 06.09.2018 видано відповідний наказ (а.с. 45 т. 4) (далі Наказ), який позивачем 19.09.2018 пред'явлено до виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича (далі Виконавець).

Постановою Виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 57255801 від 19.09.2018 (а.с. 50 т. 5) відкрито виконавче провадження з примусового виконання Наказу.

Постановою Виконавця від 19.09.2018 ВП № 57255801 про арешт майна боржника (а.с. 52 т. 5) накладено арешт на майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 18 283 856,59 грн.

Постановою про арешт коштів боржника від 19.09.2018 (а.с.60 т.5) на підставі заяви позивача, поданої одночасно із заявою про відкриття виконавчого провадження, накладено арешт на грошові кошти відповідача, що містяться на рахунку(ах): №№1840, 1, 1978 в ПАТ «МТБ Банк» код банку (МФО) 328168; №2001 в ПАТ «РВС Банк» код банку (МФО) 339072; №3301 в ПАТ «Айбокс Банк» код банку (МФО) 322302; №1703 в ПАТ «Банк Восток» код банку (МФО) 307123; №2260 в Подільській філії ПАТ ПІБ в м. Києві код банку (МФО) 322197; №7176. 7176 в АТ «МІБ» код банку (МФО) 380582: №4448, 0937, 8471 в ПАТ «Промінвестбанк» код банку (МФО) 300012 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику».

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича (а.с. 7-11 т. 5), в якій просило:

- визнати дії Виконавця в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету - незаконними;

- визнати дії Виконавця в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету - незаконними;

- скасувати постанову від 19.09.2018 Виконавця про арешт коштів боржника - скаржника у виконавчому провадженні ВП № 57255801 в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету;

- скасувати постанову від 19.09.2018 Виконавця про арешт коштів боржника - скаржника у виконавчому провадженні ВП № 57255801 в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича скасувати арешт на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, та скасувати арешт, накладений на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету.

Подана скарга мотивована тим, що оскаржуваною постановою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться, в тому числі, на рахунках № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582, та рахунку № 001 в ПАТ «РВС Банк» код банку 339072, проте рахунок № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 використовується для оплати праці працівників, що підтверджується договором зарплатного проекту, укладеного з банком, та для оплати податків та обов'язкових зборів до бюджету, що підтверджується банківськими документами; рахунок № 001 в ПАТ «РВС Банк» код банку 339072 використовується для оплати податків та обов'язкових зборів до бюджету, що підтверджується платіжними дорученнями, а відтак, дії приватного виконавця щодо накладення арешту на вказані рахунки беззаперечно призводить до паралізації роботи підприємства, порушення конституційних прав працівників на оплату праці, до несплати єдиного соціального внеску, виплат по тимчасовому військовому збору, не внесенні податків на прибуток з фізичних осіб, заборгованості по виплатам за листами непрацездатності, розрахунків при звільненні, тобто порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження», ст. 97 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції у задоволенні вказаної скарги відмовив, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»).

За приписами ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»:

- стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах;

- забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтями 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною 6 статті 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю та те, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

З наданих відповідачем виписок з банківських рахунків № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582, та рахунку № 001 в ПАТ «РВС Банк» код банку 339072 (а.с. 17-32 т. 5) слідує, що вказані рахунки використовуються, в тому числі, для виплати заробітної плати та податків і обов'язкових зборів до бюджету.

Відповідно до чинного законодавства не підлягають арешту виключно конкретні грошові кошти, призначені для оплати праці працівників боржника та для здійснення нарахувань на заробітну плату, а не в цілому рахунки, через які вказані кошти перераховуються працівникам та до бюджету.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, приймаючи оспорювану постанову про арешт коштів боржника від 19.09.2018, Виконавець зазначив, що арешт накладено на грошові кошти, які містять на рахунках боржника, вказаних у заяві стягувача, в межах звернення стягнення 18 283 856,59 грн. із зазначенням про те, що арешт накладено на вказані кошти «крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом», тобто фактично Виконавцем не накладено арешт на кошти, з яких відповідач просить зняти арешт.

Стаття 339 ГПК України встановлює, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі статтею 342 ГПК України:

- скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

- неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду;

- якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

За приписами статті 343 ГПК України:

- за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1);

- у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника);

- якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимог скарги про:

- визнання дії Виконавця в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету - незаконними;

- визнання дії Виконавця в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету - незаконними;

- скасування постанови від 19.09.2018 Виконавця про арешт коштів боржника - скаржника у виконавчому провадженні ВП № 57255801 в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету;

- скасування постанови від 19.09.2018 Виконавця про арешт коштів боржника - скаржника у виконавчому провадженні ВП № 57255801 в частині накладення арешту на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича скасувати арешт на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 7176 в АТ «МІБ», код банку 380582 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, та скасувати арешт, накладений на кошти скаржника, які знаходяться на рахунку № 001 в АТ «РВС Банк», код банку 339072 і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету.

Правові підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі № 910/17476/16 та для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» відсутні.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за подачу апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс».

Керуючись ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі № 910/17476/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі № 910/17476/16 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/17476/16.

Повний текст постанови складено: 25.02.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк