ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. Справа№ 910/18821/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2018р. (повний текст ухвали складено 03.12.2018р.)

у справі №910/18821/17 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд ресурс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп»

про стягнення 17 293 071, 44 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд ресурс»

про визнання недійсним договору поставки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва із скаргою про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. незаконними, скасування постанови від 28.03.2018р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадження №56069689, скасування постанови від 11.04.2018р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56069689, скасування постанови від 12.04.2018р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56069689.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2018р. у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про визнання дій приватного виконавця округу міста Києва Павлюк Н.В. незаконними відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2018р. у справі №910/18821/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.10.2018р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2018р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018р. скасовано, а справу №910/18821/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2018р. у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про визнання дій приватного виконавця округу міста Києва Павлюк Н.В. незаконними відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції дійшов висновку, що дії приватного виконавця, щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 11.04.2018р. та зазначення у пункті 2 вказаної постанови застереження щодо коштів на рахунках, на які заборонено законом накладення арешту, були здійснені на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, судом встановлено, що банківські рахунки №4389, № 096 не мають спеціального режиму для заробітних та соціальних виплат працівникам, а є основними рахунками та використовуються боржником на постійній основі для здійснення господарської діяльності, що також підтверджується договорами про відкриття таких рахунків. Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2018р. у справі №910/18821/17 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. незаконними, скасування постанови від 28.03.2018р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадження №56069689, скасування постанови від 11.04.2018р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56069689, скасування постанови від 12.04.2018р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56069689.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що аналіз умов договору обслуговування зарплатного проекту №17906 від 18.02.2013р., а також банківських виписок свідчать, що ТОВ «Орлан-Транс-Груп» не має спеціального рахунку для виплат заробітної плати співробітникам у АТ «ПроКредит Банк» на підставі договору обслуговування зарплатного проекту №17906 від 18.02.2013р., а виплата заробітної плати здійснюється через рахунок №4389, відкритий ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в АТ «ПроКредит Банк», та рахунок №096, відкритий Львівською філією ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в АТ «ПроКредит Банк».

Апелянт зазначає, що судом не враховано, що предметом оскарження винесених приватним виконавцем постанов було скасування постанови виключно в частині накладення арешту на кошти і які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ «ПроКредит Банк», і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2018р. у справі №910/18821/17.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд ресурс» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що спірні рахунки є основними рахунками боржника та використовуються для здійснення розрахункових операцій із контрагентами, а звільнення з-під арешту основних рахунків унеможливить виконання судового рішення у даній справі.

Приватний виконавець заперечує проти апеляційної скарги та просить суд апеляційної інстанції залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2018р. у даній справі без змін.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2017р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018р., позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд ресурс» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд Ресурс» основний борг в розмірі 14 418 865,65 грн., 480 296,00 грн. 3% річних, 2 331408,35 грн. інфляційних втрат. В задоволенні зустрічного позову, заявленого ТОВ «Орлан-Транс-Груп», відмовлено повністю.

22.03.2018р. на виконання вказаного рішення видано наказ. Відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва із скаргою про визнання дій приватного виконавця округу міста Києва незаконними, відповідно до якої скаржник просив суд: визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. в частині накладення арешту на кошти ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ «ПроКредит Банк» та на поточний рахунок №096 відкритий Львівською філією ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в ПАТ «КредоБанк» і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету; скасувати постанову від 28.03.2018р. про арешт коштів ТОВ «Орлан-Транс-Груп» у виконавчому провадженні ВП №56069689 в частині накладення арешту на кошти ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ «ПроКредит Банк», і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду; скасувати постанову від 11.04.2018р. про арешт коштів ТОВ «Орлан-Транс-Груп» у виконавчому провадженні ВП №56069689 в частині накладення арешту на кошти ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ «ПроКредит Банк», і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду; скасувати постанову від 12.04.2018р. про арешт коштів боржника (Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп») у виконавчому провадженні ВП №56069689 в частині накладення арешту на кошти Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять на поточний рахунок №096 відкритий Львівською філією ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в ПАТ «КредоБанк» і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду; зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. скасувати арешт накладений на кошти ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять, на поточному рахунку №4389 в AT «ПроКредит Банк» та скасувати арешт накладений на кошти Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять на поточний рахунок №096 відкритий Львівською філією ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в ПАТ «КредоБанк» і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду.

Судом встановлено, 05.04.2018р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд Ресурс» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. постановою відкрито виконавче провадження ВП №56069689 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018р. у справі № 910/18821/17 та постановлено стягнути з ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на користь ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» основний борг в розмірі 14 418 865,65 грн., 480 296,00 грн. 3% річних, 2 331 408,35 грн. інфляційних втрат та 240 000,00 грн. судового збору; зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1 747 057,00 грн. /а.с. 39, т. 4/.

28.03.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: ПАТ «Альфа банк», ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «Кредобанк», АТ «ПроКредитБанк», ПАТ «Ідея Банк», ПАТ «Банк Восток», ПАТ «Сбербанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» та всіх інших відкритих у всіх банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «Орлан-Транс-Груп» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 19 217 627,00 грн. /а.с. 41, т. 4/.

11.04.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. прийнято постанову про арешт коштів боржника № 56069689, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ «ПроКредит Банк» та всіх інших відкритих у всіх банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 19 217 627,00 грн./а.с. 42, т. 4/.

Пунктом 2 зазначеної постанови вказано, що арешт не поширюється на кошти, що знаходяться на рахунках, стягнення на які заборонено законом, зокрема на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

12.04.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. прийнято постанову про арешт коштів боржника, за якою відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках відкритих в ПАТ «КредоБанк» (МФО 325365), ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) та всіх інших відкритих у всіх банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать відокремленому підрозділу боржника: Львівська філія ТОВ «Орлан-Транс-Груп», м. Львів, вул. Пластова, буд. 4, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 19 217 627,00 грн. /а.с. 43/.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Обґрунтовуючи скаргу на дії приватного виконавця заявник посилається на те, що рахунки, на які накладено арешт використовуються ним для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету.

Приватним виконавцем виконавчому провадженні №56069689 винесено постанову від 28.03.2018р. про арешт коштів ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в частині накладення арешту на кошти ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ «ПроКредит Банк», постанову від 11.04.2018р. про арешт коштів ТОВ «Орлан-Транс-Груп» у виконавчому провадженні №56069689 в частині накладення арешту на кошти ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ «ПроКредит Банк», постанову від 12.04.2018р. про арешт коштів боржника (Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп») у виконавчому провадженні №56069689 в частині накладення арешту на кошти Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп», які надходять на поточний рахунок №096 відкритий Львівською філією ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в ПАТ «КредоБанк».

Згідно з п. 2 постанови приватного виконавця від 11.04.2018р. №56069689, арешт не поширюється на кошти, що знаходяться на рахунках, стягнення на які заборонено законом, зокрема на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, оскаржувана постанова має застереження, як це передбачено ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

В постановах приватного виконавця від 28.03.2018р. та від 12.04.2018р. міститься застереження щодо неможливості арешту коштів боржника, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до Конвенції про захист заробітної плати №95 від 01.07.1949р., яка ратифікована Україною 04.08.1961р., заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Таким чином, неможливим є накладення арешту на рахунки, передбачені для виплати заробітної плати.

На виконання вказівок Верховного Суду судом було досліджено виписки з особистих рахунків боржника №4389, №096 та договори, на підставі яких відкриті такі рахунки й встановлено наступне.

Порядок відкриття банками рахунків клієнтів, використання коштів за ними і порядок їх закриття визначаються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003р. № 492.

Відповідно до п.п. 5.1. 6.7, 6.9. зазначеної Інструкції за поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Суб'єкт господарювання для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) має право відкрити поточні рахунки фізичним особам, уклавши з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб.

Банк для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок у порядку, визначеному цією главою, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок).

Для відкриття окремого рахунку клієнт зобов'язаний у заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 4) в рядку «Додаткова інформація» зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат. Для діючого поточного рахунку така інформація визначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Відповідно до інформації з веб-сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основний вид економічної діяльності ТОВ «Орлан-Транс-Груп» є код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Відповідно до виписок з банківських рахунків №4389, №096 в період з січня 2017 по березень 2018 року відбувались транзакції із перерахунку коштів за надання боржником послуг із автоперевезення, таких як «транспортні послуги», «оплата автоперевезення», «оплата за авто послуги», «оплата за паливо дизельне згідно договору поставки нафтопродуктів», «оплата за транспортні послуги», «за транспортні експедит. послуги», «оплата за дизпаливо згідно договору» та інші.

Крім того, із призначення платежів, зазначених у спірних банківських рахунках боржника, є такі як: «оплата за воду», «оплата за інформаційні послуги», «оплата за оренду абонентської скриньки», «оплата адміністративних штрафів», «оплата за вивіз сміття», «оплата за зв'язок» «оплата за запасні частини», «оплата за рекламні послуги», «оплата юридичні послуги», «оплата судового збору», «оплата за ремонт», «оплата за страхування», «оплат за послуг технічного обслуговування принтеру», «оплата за охорону», «оплата за папір», «оплата за оренду», «оплату за батарейки», «оплата за канцелярські товари», «оплата за переклад», «оплата за оформлення документів», «оплата за лист алюмінію», «оплата за аудиторські послуги», «оплата за хімічні та миючі засоби», «оплата за передплату газети» та інші.

Зазначене спростовує доводи апелянта про спеціальний режим банківських рахунків №4389, № 096.

Щодо договору обслуговування зарплатного проекту (зарплатний модуль «eSalary») № 17906 від 18.02.2013р., укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Орлан-Транс-Груп», то згідно п. 4.3. клієнт перераховує загальну суму заробітної плати згідно відомості сум заробітної плати для подальшого зарахування на КР співробітників за реквізитами: отримувач: ПАТ «Альфа-Банк», рахунок № 2924701, ЄДРОПУ 2349714, банк отримувач: ПАТ «Альфа-банк», МФО 300346, призначення платежу: «заробітна плата та інші виплати співробітникам за ___ за договором № 17906 від 18.02.2013р.».

Таким чином, виплата заробітної плати здійснюється відповідачем на підставі договору № 17906 від 18.02.2013р.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що накладені приватним виконавцем арешти на рахунки №4389, №096 не блокують господарську діяльність відповідача, зокрема, в частині виплат заробітної плати та сплати обов'язкових платежів. Рахунки, на які накладено арешт, є поточними, за якими здійснюються всі види розрахунково-касових операцій.

В свою чергу приватний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про визнання дій приватного виконавця округу міста Києва Павлюк Н.В. незаконними.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 28.11.2018р. у справі №910/18821/17.

керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2018р. у справі №910/18821/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/18821/17 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б.Михальська