УХВАЛА

18 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 906/397/18

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульський Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019

та на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.09.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгагро сольюшн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Сільськогосподарський виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив"

про стягнення 263 064,69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" звернулось із касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Управлінням забезпечення автоматизованого документообігу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду складено акт №29.1-09/47 від 07.02.2019 про те, що при розкриванні поштового відправлення (штриховий код 968), яке надійшло від ТОВ "Цефей -Груп", виявлено, що в заголовку та в описовій частині касаційної скарги вказана справа №906/397/18, а в прохальній частині вказана справа №906/400/18.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 04.09.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у справі №906/400/18 і відмовити у позові повністю, проте у заголовку та у тексті касаційної скарги заявник вказує рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 у справі №906/397/18.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.

Враховуючи приписи частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд касаційної інстанції наділений повноваженнями переглядати судові рішення у касаційному порядку тільки в межах доводів та вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряти правильність застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, заявнику касаційної скарги необхідно уточнити вимоги прохальної частини скарги та вказати вірний номер справи.

Водночас у прохальній частині касаційної скарги заявник просить відстрочити сплату судового збору до розгляду касаційної скарги по суті, проте у тексті самої скарги зазначене клопотання не обґрунтовано.

Приписами частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено чіткі умови за яких враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На заявника касаційної скарги не поширюються приписи статті 8 Закону України "Про судовий збір", а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що відмова у клопотанні про відстрочення сплати судового збору у даній справі не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент звернення із касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.05.2018 залишено позовну заяву без руху, тобто позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою у 2018 році, в якій просив стягнути 263 064,69 грн., а отже, предметом спору у цій справі є одна майнова вимога.

Згідно із підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні із касаційною скаргою заявник мав сплатити судовий збір у розмірі виходячи із розрахунку: 263 064,69 грн. * 1,5% * 200% = 7 891,94 грн.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" необхідно уточнити вимоги прохальної частини касаційної скарги та вказати вірний номер справи, подати докази сплати судового збору у розмірі 7 891,94 грн. до Касаційного господарського суду.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" залишити без руху до 18.03.2019.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. Товариству з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

5. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Мачульський