11.02.2019Справа № 915/1129/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова слобода»
про відшкодування судових витрат
у справі № 915/1129/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова слобода»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро»
про стягнення суми попередньої оплати товару, неустойки та нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України у розмірі 432 366,61 грн.
Представники сторін:
від позивача: Грунський В.О., ордер серія КВ № 770090;
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова слобода» попередню оплату в розмірі 250 370 грн. 95 коп., пеню в розмірі 5 597 грн. 33 коп., 3 % річних в розмірі 1 996 грн. 11 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 891 грн. 30 коп., в іншій частині позову відмовлено.

01.02.2019 від представника позивача надійшло клопотання з доказами на підтвердження понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу, у якому він просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55 999,88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 розгляд клопотання призначено на 11.02.2019.

У судове засідання 11.02.2019 з'явився представник позивача, надав усні пояснення, подану заяву підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова слобода» про відшкодування судових витрат, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У судовому засіданні 28.01.2019 представником позивача було зроблено заяву про те, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, будуть надані протягом п'яти днів після ухвалення судового рішення.

01.02.2019 від представника позивача надійшло клопотання з доказами на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у якому він просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55 999,88 грн.

До клопотання додано Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг/правової допомоги № 01/29 від 29.01.2019 за Договором про надання правової допомоги № 17/02-06 від 01.02.2018 .

Також, в матеріалах справи наявний Договір № 17/02-06 від 01.02.2018, укладений між Адвокатським об'єднання «Еверлігал» та ТОВ «Олійникова слобода», Додаткова угода № 2 від 10.05.2018 до Договору, рахунок на оплату № 55 від 11.05.2018, платіжне доручення № 3315 від 18.05.2018 на суму 55 999,88 грн.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

В свою чергу, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що першою заявою по суті спору є позовна заява, у якій позивачем зазначено лише саму суму правничої допомоги в розмірі 55 999,88 грн. без наведення її розрахунку, що унеможливило встановлення фактичних складових, заявленої до стягнення суми правничої допомоги.

При цьому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 залишено без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова слобода», надано позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху та встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом, зокрема подання заяви із попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Однак, в поданій заяві 15.11.2018 заяві про усунення недоліків, позивачем зазначено, що такий розрахунок позивачем наведено у позовній заяві і він становить 55 999,98 грн.

При цьому, доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, водночас, у даному випадку, судом враховано, що надання чи ненадання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, є фактично дією, яка в подальшому створює передумови для відшкодування судових витрат, зокрема пов'язаних із правничою допомогу.

Відтак, суд зазначає, з огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, ненадання позивачем розрахунку суми судових витрат не може бути самостійною підставою для повернення позовної заяви.

Відтак, позивачем не було подано разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, оскільки зазначення самої суми без наведення її складових, не може прийматись судом як розрахунок.

Водночас, за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При цьому, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При цьому, з більшості поданих позивачами доказів вбачається, що вони датовані задовго до звернення з позовом до суду, оскільки рахунок Адвокатським об'єднанням «Еверлігал» № 55 на суму 55 999,88 грн. виставлено 11.05.2018, сплачено його позивачем - 18.05.2018 згідно платіжного доручення № 3315 на суму 55 999,88 грн., а позов до суду поданий 22.10.2018, тобто майже через півроку після виставлення рахунку та його оплати.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлюють, що:

- витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Суд також враховує, що на момент розгляду заяви про відшкодування судових витрат, позивачами так і не було подано розрахунку витрат на правову допомогу.

В свою чергу, доданий позивачем Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг/правової допомоги № 01/29 від 29.01.2019 за Договором про надання правової допомоги № 17/02-06 від 01.02.2018 також не є таким розрахунком, оскільки не містить вартості наданих послуг із розмежуванням по кожній із дій.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, з огляду на неподання позивачами попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору та відсутність розрахунку витрат на правничу допомогу на час розгляду поданої заяви, суд дійшов висновку, про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача про відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова слобода» про відшкодування судових витрат відмовити повністю.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.02.2019

Суддя О.А. Грєхова