ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р.            Справа№ 911/1012/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Доманської М.Л.

суддів:           Остапенка О.М.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі

від апелянта: Стариков В.А. (дов. від 21.01.2019);

ліквідатор: Черненченко Д.А. (посв. № 195 від 28.02.2013);

ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери”: Дербеньова С.В. (дов. від 15.12.2016);

інші учасники провадження у справі не з’явилися;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Слобожанська будівельна кераміка”

на ухвалу господарського суду Київської області від 24.07.2018

у справі № 911/1012/13 (суддя: Наріжний С.Ю.)

за заявою ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери”

до Відкритого акціонерного товариства “СБК-Прогрес”

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2018 задоволено заяву ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” від 23.05.2018 б/№ (вх. № 8/18) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/1012/13 за нововиявленими обставинами; скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/1012/13 за результатом розгляду заяви ПрАТ з іноземними інвестиціями “Слобожанська Будівельна Кераміка” б/№ від 05.09.2017 (вх. № 21268/17) про погашення боргу в першу чергу в процедурі банкрутства в порядку ч.3 ст.20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”; постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ з іноземними інвестиціями “Слобожанська Будівельна Кераміка” б/№ від 05.09.2017 (вх. № 21268/17) про погашення боргу в першу чергу в процедурі банкрутства в порядку ч.3 ст.20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”; заявлені грошові вимоги до боржника у сумі 1994540 грн. відхилено; стягнуто з ПрАТ з іноземними інвестиціями “Слобожанська Будівельна Кераміка” на користь ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” 4800 грн. судового збору за подачу заяви від 23.05.2018 б/№ (вх. № 8/18) про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями “Слобожанська будівельна кераміка” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 10/08-2018 від 10.08.2018, відповідно до якої просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 24.07.2018 у справі № 911/1012/13 та прийняти нове рішення, яким залишити ухвалу господарського суду Київської області від 31.10.2017 без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2018 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 у даній справі зупинено апеляційне провадження у справі № 911/1012/13 до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного суду касаційної скарги арбітражного керуючого Дерлюка В.Д. на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 у справі № 911/1012/13.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 поновлено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 23.01.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 було відкладено розгляд справи на 13.02.2019.

13.02.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” надійшли письмові пояснення у справі.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 13.02.2019 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. Представник ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити оскаржувану ухвалу без змін. Ліквідатор з даного питання поклався на розсуд суду.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з’явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності тих учасників провадження у справі, які не з’явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Київської області від 29.07.2013 визнано банкрутом ВАТ “СБК-Прогрес”, відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ВАТ “СБК-Прогрес” арбітражного керуючого Вінника С.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.12.2016 призначено ліквідатором ВАТ “СБК-Прогрес” арбітражного керуючого Черненченка Д.А. (свідоцтво № 195 від 28.02.2013) та вирішено інші процесуальні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.10.2017 заяву ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” про погашення боргу в першу чергу в процедурі банкрутства в порядку ч. 3 ст. 20 Закону про банкрутство задоволено; визнано грошові вимоги ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” до ВАТ “СБК-Прогрес” на суму 1994540,00 грн. - 1 черга, а також на суму 3200,00 грн. - 1 черга.

23.05.2018 до суду надійшла заява ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” від 23.05.2018 б/№ (вх. № 8/18) про перегляд ухвали від 31.10.2017 за нововиявленими обставинами.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції задовольнив заяву ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” від 23.05.2018 б/№ (вх. № 8/18) про перегляд ухвали від 31.10.2017 за нововиявленими обставинами; та вирішив інші процесуальні питання.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, але не обмежуючись доводами апеляційної скарги відповідно до ч. 4 ст. 264 ГПК України, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, винесена з неповним дослідженням матеріалів справи та є такою, що не відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

В заяві ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/1012/13 за результатом розгляду заяви ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” б/№ від 05.09.2017 (вх. № 21268/17) про погашення боргу в першу чергу в процедурі банкрутства в порядку ч. 3 ст. 20 Закону про банкрутство, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” б/№ від 05.09.2017 (вх. № 21268/17) про погашення боргу в першу чергу в процедурі банкрутства в порядку ч. 3 ст. 20 Закону про банкрутство.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 23.04.2018, проїжджаючи біля будинку, що знаходиться за адресою по вулиці Полтавській в місті Ірпінь Київської області, керівником ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» було встановлено, що кватири у вказаному вище будинку заселені.

З метою встановлення обставин щодо дійсного передання ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” майнових прав в ліквідаційну масу ВАТ «СБК-Прогрес» 23.04.2018 ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» було здійснено перевірку інформації щодо 5 квартир (№№4, 7, 50, 59, 63) у житловому будинку по вул. Полтавській, 69, в м. Ірпінь, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна.

З відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна. 23.04.2018 ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» стало відомо, що: квартира №4, що знаходиться в будинку 69 по вулиці Полтавській в місті Ірпінь Київської області, перебуває в приватній власності у гр. Оборської Катерини Омельянівни на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав №22-КПІ-14 від 05.11.2014, укладеного між гр. Оборською Катериною Омельянівною та ТОВ «Газбудінвест», Додаткової угоди №1 від 03.06.2015, Додаткової угоди №24/04-2015 від 03.06.2015, Додаткової угоди №24а/4-2015 від 03.06.2015, Додаткової угоди №4/0--2015 від 15.04.2015, Договору відступлення права вимоги (цесії) №4-22-УВ-15 від 01.12.2015 та Акту приймання-передачі майнових прав №4/-15 від 09.12.2015; квартира № 50, що знаходиться в будинку 69 по вулиці Полтавській в місті Ірпінь Київської області, перебуває в приватній власності у гр. Сироватського Олександра Григоровича на підставі свідоцтва про право власності №41319452, виданого 28.07.2015 Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області; квартира №59, що знаходиться в будинку 69 по вулиці Полтавській в місті Ірпінь Київської області, перебуває в приватній власності у гр. Кізілова Дениса Сергійовича на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав №31-КП-12 від 29.10.2012, укладеного між гр. Кізіловим Денисом Сергійовичем та ТОВ «Газбудінвест», Додаткової угоди №53/59 від 03.06.2015 та Акту прийому-передачі майнових прав на квартиру №59/15 від 03.06.2015; квартира №63, що знаходиться в будинку 69 по вулиці Полтавській в місті Ірпінь Київської області, перебуває в приватній власності у гр. Халамендик Інни Станіславівни на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав №33-КПІ-12 від 02.11.2012, укладеного між гр. Халамендик Інною Станіславівною та ТОВ «Газбудінвест», Додаткової угоди №1/16 від 25.07.2016 та Акту прийому-передачі квартири №63/16 від 25.07.2016. Відомості щодо квартири №7, що знаходиться в будинку 69 по вулиці Полтавській в місті Ірпінь Київської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна відсутні.

Враховуючи викладене, заявник зазначає, що майнові права на квартири № 4, 7, 50, 59, 63 в житловому будинку по вул. Полтавській, 69 в м. Ірпінь, загальною проектною площею 382,94 кв.м., що визначені в п. 1.1. Договору про відступлення майнових прав № 356-2012 від 06.07.2012, та які були повернуті ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” до ліквідаційної маси ВАТ “СБК-Прогрес” згідно Акту приймання-передачі документів від 10.10.2017 б/№ на виконання ухвали суду від 02.08.2017 у даній справі, фактично не могли бути повернуті ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка”. Отже, з позиції заявника, повернення майна за недійсним правочином до ліквідаційної маси не відбулось і відповідно відсутні підстави для визнання вимог ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” на суму 1 994 540,00 грн. до 1 черги в порядку ч. 3 ст. 20 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2012 між ВАТ “СБК-Прогрес” (Сторона 1) та ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” (Сторона 2) було укладено договір № 356-2012, за умовами якого (п. 1.1.) Сторона 1, керуючись рішенням Наглядової Ради згідно з Протоколом № 2-2012 від 02.07.2012 передає, а Сторона 2 приймає в повному обсязі майнові права, які належать Стороні 1 на підставі Інвестиційного контракту № 23-ІД-05 від 18.04.05, укладеного між ВАТ “Ірпінський комбінат “Прогрес” (правонаступником прав і обов’язків якого є ВАТ “СБК-Прогрес”) та ТОВ “Газбудінвест” і Акту розподілу житлових площ в житловому будинку по вул. Полтавській 69, в м. Ірпінь від 02.07.2012, згідно визначеного переліку та опису, загальною проектною площею 382,94 кв.м. Пунктом 1.2. Договору № 356-2012 визначено, що всього Стороні 2 передаються майнові права на 5 (п’ять) квартир загальною площею 382,94 кв.м. (площа яких на дату укладення цього договору не є остаточною та буде встановлена після здачі будинку в експлуатацію та фактичних замірів співробітниками БТІ).

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2017 в межах даної справи про банкрутство встановлено, що на виконання договору від 06.07.2012 № 356-2012 ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” перерахувало на користь ВАТ “СБК-Прогрес” кошти у розмірі 1994540,00 грн. Вказаною ухвалою судом визнано недійсним визнаний договір про відступлення майнових прав № 356-2012 від 06.07.2012, укладений між ВАТ “СБК-Прогрес” та ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка”; зобов'язано ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” повернути в ліквідаційну масу ВАТ “СБК-Прогрес” майнові права на 5 квартир (№№ 4, 7, 50, 59, 63) в житловому будинку по вул. Полтавській, 69, в м. Ірпінь, загальною проектною площею 382,94 кв.м., що визначені в п. 1.1. Договору про відступлення майнових прав № 356-2012 від 06.07.2012; роз’яснено кредитору за недійсним договором - ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка”, що згідно ч. 3 ст. 20 Закону про банкрутство він має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство. Тобто у кожної зі сторін Договору, який був визнаний судом недійсним виникли певні права та обов’язки в силу Закону та на підставі ухвали від 02.08.2017 у даній справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.10.2017 у даній справі заяву ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка про погашення боргу в першу чергу в процедурі банкрутства в порядку ч. 3 ст. 20 Закону задоволено; визнано грошові вимоги ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” до ВАТ “СБК-Прогрес” на суму 1 994 540,00 грн. - 1 черга, а також на суму 3200,00 грн. - 1 черга.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” від 23.05.2018 б/№ (вх. № 8/18) про перегляд ухвали від 31.10.2017 за нововиявленими обставинами встановлено те, що станом на 2017 рік та зокрема на дату складання Акту приймання-передачі документів від 10.10.2017 б/№ і розгляду судом заяви ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” б/н від 05.09.2017 (вх. № 21269/17) про погашення боргу в першу чергу, майнові права на зазначені квартири (№№ 4, 7, 50, 59, 63) не перебували у власності ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” та відповідно ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” не могло повернути відповідні майнові права до ліквідаційної маси Банкрута на виконання вимог ухвали суду від 02.08.2017; що викладені обставини свідчать про відсутність у суду підстав для задоволення заяви ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” б/н від 05.09.2017 (вх. № 21269/17) про погашення боргу в першу чергу в порядку ч. 3 ст. 20 Закону. Також зазначив, що вказані відомості з реєстру не могли бути відомі Кредитору і суду під час розгляду заяви від 02.09.2017.

Судова колегія не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому, є чітке розмежування поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення згідно норм ГПК України.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Таким чином, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Як вже зазначалося вище, заявник вважає нововиявленою обставиною вищевказані відомості щодо спірних квартир (№№ 4, 7, 50, 59, 63), які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна. Тобто вказані відомості були наявні в реєстрі, на день винесення ухвали господарського суду Київської області від 31.10.2017 у даній справі. Обставини, які підтверджуються вказаними даними з Державного реєстру, існували на час ухвалення рішення від 31.10.2017 у даній справі та не спростовують ті факти, які було покладено в основу судового рішення, яке переглядалось за ново виявленими обставинами судом першої інстанції. (Відомості щодо квартири №7, що знаходиться в будинку 69 по вулиці Полтавській в місті Ірпінь Київської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна відсутні.)

З правозастосовчої судової практики вбачається, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. У той же час, заявник як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції не посилається на будь-який матеріально-правовий факт, що існував під час розгляду даної справи та не міг бути відомим заявнику та іншим учасникам у справі, і який би спростовував встановлені судом обставини, що були покладені в основу відповідного судового рішення.

Відтак, наведені заявником доводи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду заяви, зазначені заявником обставини не є істотними в розумінні ст. 327 ГПК України для даного спору.

При цьому, подавши відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна, заявник фактично просить суд здійснити переоцінку доказів, вже оцінених господарським судом в процесі розгляду справи та винесення ухвали господарського суду Київської області від 31.10.2017 у даній справі із врахуванням нових доказів.

Отже, посилаючись на зазначений новий доказ, відповідач просить переоцінити обставини справи, ґрунтуючись на переоцінці тих доказів, яким господарським судом попередньо вже була надана відповідна оцінка.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, на те, що ч.ч. 2, 3 статті 20 Закону встановлено, що у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після закриття провадження у справі про банкрутство.

Як було зазначено вище, ухвалою в межах даної справи про банкрутство визнано недійсним договір про відступлення майнових прав № 356-2012 від 06.07.2012, укладений між ВАТ “СБК-Прогрес” та ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка”; зобов'язано ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” повернути в ліквідаційну масу ВАТ “СБК-Прогрес” майнові права на 5 квартир (№№ 4, 7, 50, 59, 63) в житловому будинку по вул. Полтавській, 69, в м. Ірпінь, загальною проектною площею 382,94 кв.м., що визначені в п. 1.1. Договору про відступлення майнових прав № 356-2012 від 06.07.2012; роз’яснено кредитору за недійсним договором - ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка”, що згідно ч. 3 ст. 20 Закону про банкрутство він має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

В даному випадку, ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” обрано один з передбачених Законом способів: звернутися до суду з кредиторською вимогою про погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства, його заява була задоволена судом ухвалою господарського суду Київської області від 31.10.2017 у даній справі, а тому посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на те, що відповідні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна свідчать про відсутність у суду підстав для задоволення заяви ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” б/н від 05.09.2017 (вх. № 21269/17) про погашення боргу в першу чергу в порядку ч. 3 ст. 20 Закону є безпідставним та не ґрунтується на нормах Закону. Право на звернення з даною заявою та визнання судом відповідних кредиторських вимог ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” у першу чергу в процедурі банкрутства в даному випадку є наслідком визнання відповідного договору недійсним, та виникнення цього права Закон безпосередньо не повязує з поверненням цією особою відповідних майнових прав на квартири боржнику, цей обов’язок також виник на підставі Закону та вказаної ухвали від 02.08.2017 у даній справі.

Ліквідатор у даній справі за певних обставин не позбавлений права, у разі неможливості повернути майно (майнові права) в натурі, звернутися до ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” з позовом про відшкодування останнім вартості майна у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії, у порядку, передбаченому Законом.

Таким чином, викладені в заяві ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” обставини не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену господарським судом в процесі прийняття ухвали господарського суду Київської області від 31.10.2017 у даній справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

До того ж, вказані ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери”обставини могли бути відомі заявнику на час розгляду заяви ПАТ з ІІ “Слобожанська Будівельна Кераміка” з кредиторськими вимогами та прийняття вказаної ухвали від 31.10.2017 у даній справі (заявник міг отримати відповідні відомості з державного реєстру щодо спірних квартир і на той час). До того ж, заявник в суді підтвердив, що відомості щодо квартири №7, що знаходиться в будинку 69 по вулиці Полтавській в місті Ірпінь Київської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо об’єкта нерухомого майна відсутні..

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 325 ГПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За таких обставин, розглянувши апеляційну скаргу, але не обмежуючись доводами апеляційної скарги відповідно до ч. 4 ст. 264 ГПК України, враховуючи, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 320 ГПК України та не можуть слугувати підставою для скасування ухвали господарського суду Київської області від 31.10.2017 у даній справі, яка переглядається, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Слобожанська будівельна кераміка” підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції – скасуванню, як така, що прийнята з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, та прийняттям нового рішення, за яким слід відмовити у задоволенні заяви ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” від 23.05.2018 б/№ (вх. № 8/18) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/1012/13 за нововиявленими обставинами. Ухвалу господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/1012/13 слід залишити без змін.

На підставі викладеного, Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 255, 322, 323, 325, 277, 282, 283ГПК України, Північний апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Слобожанська будівельна кераміка” задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Київської області від 24.07.2018 у справі № 911/1012/13 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким:

“Відмовити у задоволенні заяви ТОВ “Міжнародна юридична компанія “Гапоненко Роман і партнери” від 23.05.2018 б/№ (вх. № 8/18) про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/1012/13 за нововиявленими обставинами.

Ухвалу господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/1012/13 залишити без змін”.

4. Матеріали справи № 911/1012/13 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 18.02.2019.

Головуючий суддя                                                            М.Л. Доманська

Судді                                                                                О.М. Остапенко

А.А. Верховець