ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Справа № 915/1073/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Володар Холоду, 03680, м. Київ, вул. Якутська, 8 (),

поштова адреса: 79000, м. Львів, вул. Словацького, 1, а/с 6116 (для адвоката ОСОБА_1Є.),

до відповідача: державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, 54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 42-А (),

про: стягнення 182023,77 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат,

від відповідача: ОСОБА_2, адвокат

СУТЬ СПОРУ.

01.10.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Володар Холоду звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом вих. № АБ1048 від 28.09.2018 року до державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект про стягнення грошових коштів у сумі 182023,77 грн., з яких:

- 167787,14 грн. - основний борг за договором поставки № 3386 від 18.05.2018 року,

- 13119,58 грн. пеня,

- 1117,05 грн. 3% річних.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2782,86 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3500,00 грн.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ.

Ухвалою суду від 08.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12.11.2018 року.

12.11.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2018 року.

10.12.2018 року розгляд справи по суті не відбувся у звязку із знаходженням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року розгляд справи по суті призначено на 14.01.2019 року.

14.01.2019 року судове засідання не відбулось у звязку із знаходженням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 16.01.2019 року розгляд справи по суті призначено на 12.02.2019 року.

12.02.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

23.10.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив (а.с. 50-52).

29.10.2018 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 59-60).

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається в тому числі на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №3386 від 18.05.2018 року щодо своєчасної оплати товару.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не погоджується з періодом нарахування штрафних санкцій та просить суд зменшити розмір пені.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

18.05.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю Володар Холоду, як постачальником та державним підприємством Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, як покупцем укладено договір поставки №3386 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, поставити покупцю промислові гази (надалі - товар), зазначений в специфікації №1 (специфі каціях), що є додатком №1 (додатками) до цього Договору, а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити поставлений товар в порядку та строки, передбачені даним Договором (а.с. 14-21).

Відповідно до п. 1.2 Договору загальна кількість товару, що підлягає поставці, по сортам, групам, підгрупам, видам, маркам, типам розміром визначаються специфікацією №1 та іншими специфікаціями, які в пода льшому, при виробничій необхідності та за домовленістю сторін, можуть бути оформлені та під писані сторонами.

Відповідно до п. 3.1 Договору поставка товару здійснюється автомобільним транспортом постачальника.

Відповідно до п. 3.2 Договору постачальник зобов'язується поставити товар на умовах поставки DDP склад покупця, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів INCOTERMS у редакції 2010 року, м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 42а.

Відповідно до п. 3.8 Договору товар поставляється в наступні строки: 10 календарних днів з моменту підписання специфікації обома сторонами.

Відповідно до п. 3.9 Договору поставка здійснюється на підставі та у відповідності до підписаної сторонами специфікації (специфікацій).

Відповідно до п. 3.11 Договору при передачі товару покупцю, постачальник зобов'язаний надати оригінали наступних документів:

рахунок-фактуру;

видаткову накладну;

товарно-транспортну накладну.

Відповідно до п. 4.1 Договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у специфікації (специфікаціях) і включають всі податки, збори й інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, пов'язані з поставкою товару.

Відповідно до п. 4.4 Договору сума договору на момент підписання специфікації №1 становить 69768,00 грн., в т.ч. ПДВ 11628,00 грн. В подальшому сума договору може бути збільшена шляхом підписання відповідних додаткових специфіка цій, але не може перевищувати 500000,00 грн., в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата покупцем товару здійснюється за відповідним рахунком постачальника в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постача льника, зазначений у даному Договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві рек візитів іншого рахунка).

Відповідно до п. 5.2 Договору оплата по даному Договору здійснюється наступним чином:

- передоплата 30% від суми рахунку згідно відповідної специфікації протягом 10 банківських днів з дати отримання рахунку;

- 70% остаточний розрахунок за фактично поставлену всю партію товару згідно відповідної спе цифікації та рахунку протягом 10 банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця. Факт поставки товару підтверджується підписанням зі сторони покупця видаткової накладної.

Відповідно до п. 7.13 Договору неустойка (штраф, пеня), штрафні санкції за цим Договором нараховуються протягом усього періоду порушення.

Відповідно до п. 7.14 Договору сплата неустойки (штрафу, пені), відсотків за користування коштами, а також відшкоду вання збитків не звільняє сторону від необхідності виконання зобов'язань за Договором.

Відповідно до п. 7.15 Договору у випадку прострочення (порушення, невиконання, протермінування, несвоєчасного виконання) покупцем строків (термінів) оплати товару (у разі умови оплати товару після його поста чання), визначених умовами цього Договору, покупець зобов'язаний сплатити на користь постачаль ника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, впродовж якого існувала заборгованість, від суми грошової заборгованості за кожен день простро чення (протермінування, несвоєчасного виконання, порушення, невиконання). Сплата покупцем штрафу та/або пені (неустойки) не звільняє останнього від обов'язку погасити свою заборгованість перед постачальником за поставлений за цим Договором товар та від обов'язку повністю відшкоду вати постачальнику усі збитки, завдані невиконанням (неналежним виконанням) своїх грошових зо бов'язань. При цьому сплата суму боргу повинна бути з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати. Штраф (пеня, неустойка) підлягають стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п. 10.1 Договору даний Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2019 року. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов'язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором.

18.06.2018 року сторонами підписано специфікацію №2 до Договору (а.с. 22), якою сторони погодили поставку товару Хладон 22, код УКТ ЗЕД НОМЕР_1, кількістю 1020 кг, за ціною 195,83 грн. за кг, загальною вартістю 239695,92 грн. (1020 х 195,83 + ПДВ20%)

23.06.2018 року відповідач здійснив передоплату в сумі 71908,78 грн. (30% вартості товару), що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 26).

25.06.2018 року на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 239695,92 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №316 від 25.06.2018 pоку (а.с. 23) та довіреністю серії 12ААЕ №909408 від 23.06.2018 року (а.с. 24).

У визначений Договором строк (до 09.07.2018 року включно) відповідач за поставлений товар не розрахувався, залишок заборгованості становить 167787,14 грн. (239695,92 - 71908,78), що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

ВИСНОВКИ СУДУ.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобовязання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, вимога щодо стягнення основного боргу за договором поставки №3386 від 18.05.2018 року в сумі 167787,14 грн. є обґрунтованою.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 13119,58 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7.15 Договору у випадку прострочення (порушення, невиконання, протермінування, несвоєчасного виконання) покупцем строків (термінів) оплати товару (у разі умови оплати товару після його поста чання), визначених умовами цього Договору, покупець зобов'язаний сплатити на користь постачаль ника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, впродовж якого існувала заборгованість, від суми грошової заборгованості за кожен день простро чення (протермінування, несвоєчасного виконання, порушення, невиконання).

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені за період з 10.07.2018 року по 28.09.2018 року включно (81 день).

Розрахунок пені здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Період нарахування визначено позивачем вірно. Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи (а.с. 5).

Отже, вимога про стягнення пені в сумі 13119,58 грн. є обґрунтованою.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення пені зменшувати її розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені відповідач посилається на скрутне матеріальне становище та відсутність збитків позивача та інших учасників господарських відносин, які сталися внаслідок неналежного виконання зобовязань відповідачем.

Представник позивача проти зменшення розміру пені заперечував.

Будь-яких доказів на підтвердження скрутного фінансового стану відповідачем не надано. Будь-яких інших виключних обставин, які є підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення пені, також не наведено.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги інтереси обох сторін, суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1117,05 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 3% річних за період з 10.07.2018 року по 28.09.2018 року включно (81 день).

Розрахунок суми трьох відсотків річних (а.с. 5) є арифметично правильним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір у сумі 2730,36 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

14.09.2018 року між позивачем та Адвокатським Бюро ОСОБА_1 і Партнери (далі адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до п.1.1 якого адвокат зобов'язався написати позовну заяву до господарського суду Миколаївської області про стягнення з ДП НВКГ Зоря-Машпроект на користь ТОВ Володар Холоду вартості неоплаченого товару за Договором поставки №3386 від 18.05.2018 року та видатковою накладною №316 від 25.06.2018 року, підготувати копії додатків до позовної заяви та надіслати до суду позовну заяву (а.с. 42).

Пунктом 4.1 договору про надання правничої допомоги від 14.09.2018 року ТОВ Володар Холоду та АБ ОСОБА_1 і Партнери встановили погодинну оплату роботи адвоката у розмірі 700,00 гривень за одну годину роботи адвоката.

Звітом про виконану роботу від 25.09.2018 року (а.с. 37) та актом наданих послуг від 25.09.2018 року (а.с. 38) встановлено, що адвокатом витрачено 5 годин для надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 14.09.2018 року. До часу надання правничої допомоги включено час, витрачений на ознайомлення з договором поставки №3386 від 18.05.2018 року, специфікацією №2 від 18.06.2018 року до Договору поставки №3386 від 18.05.2018 року, довіреністю 12ААЕ №909408, видатковою накладною №316 від 25.06.2018 року, випискою з банківського рахунку ТОВ Володар Холоду, ознайомлення та аналіз чинного законодавства України, яке регулює правовідносини, що виникли між ТОВ Володар Холоду та ДП НВКГ Зоря-Машпроект, написання позовної заяви, виготовлення додатків до позовної заяви.

Гонорар адвоката за договором про надання правничої допомоги від 14.09.2018 року склав 3500,00 гривень, які були оплачені ТОВ Володар Холоду 27.09.2018 року, що підтверджується копією платіжного доручення №387 від 27.09.2018 року (а.с. 39) та копією виписки з рахунку Адвокатського Бюро ОСОБА_1 і Партнери (а.с. 40).

Відповідачем будь-яких заперечень з приводу розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявлено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 42-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Володар Холоду (03680, м. Київ, вул. Якутська, 8, ):

- 167787,14 грн. - основний борг за договором поставки № 3386 від 18.05.2018 року,

- 13119,58 грн. пеня,

- 1117,05 грн. 3% річних.

- 2730,36 грн. судового збору,

- 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Південно-Західного апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законної сили згідно положень ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 22.02..2019 року.

Суддя А.П. Алексєєв