ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року Справа № 904/1494/17

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Кузнєцової І.Л., Орєшкіної Е.В.,

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

прокурор - Колесніченко В.І., довіреність №05/2-2098вих18 від 12.12.2018, прокурор відділу;

від позивача-1: Рудень Д.С., довіреність №02-11-3919/0/327-18 від 02.11.2018, представник;

від позивача-2: представник не з'явився;

від третьої особи: Пахомова Я.О., довіреність №48-11/0/2-19 від 03.01.2019, представник;

від відповідача: Шпакова О.С., ордер ДП №1273/016 від 28.01.2019, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВВ», м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/1494/17, ухвалене суддею Новіковою Р.Г., повне рішення складено 26.10.2018

за позовом: Новомосковької місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі:

1. Новомосковської районної державної адміністрації, м. Новомосковськ Дніпропетровської області,

2. Піщанської сільської ради, с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВВ», м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, м. Дніпро

про стягнання заборгованості, розірвання договору та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У лютому 2017 року Новомосковська місцева прокуратура Дніпропетровської області звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області інтересах держави в особі Новомосковської районної державної адміністрації, (надалі позивач-1), Піщанської сільської ради (надалі позивач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів, Дніпропетровська обласна державна адміністрація з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВВ» (надалі відповідач) та просила стягнути заборгованість з орендної плати - 228505,49 грн; розірвати укладений між Новомосковською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВВ» договір від 13.01.2010р. оренди земельної ділянки загальною площею 1147,833га, кадастровий номер :01:602:0003, розташованої на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований у Новомосковському районному відділі ДРФ ЦДЗК в Книзі записів реєстрації договорів оренди 22.01.2010р. за №04-10-126-00028; повернути земельну ділянку загальною площею 1147,833га, кадастровий номер :01:602:0003, розташовану на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації за актом приймання-передачі.

Заявлений позов прокурор обгрунтовував порушенням інтересів держави через недотримання відповідачем зобов'язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою водного фонду згідно з договором оренди землі від 13.01.2010р. протягом тривалого часу; невжиття позивачами заходів зі стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору та повернення земельної ділянки, що обумовило представництво прокурором інтересів держави в особі Новомосковської районної державної адміністрації та Піщанської сільської ради.

Піщанська сільська рада та Новомосковська районна державна адміністрація підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив по суті позовних вимог не надавав, заявляв лише клопотання про зупинення та відкладення розгляду справи.

Третя особа вимоги прокурора підтримала, зазначила, що повноваження по розпорядженню спірною земельною ділянкою виконуються саме нею.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/1494/17 (суддя Новікова Р.Г.) позов задоволено частково.

- закрито провадження у зв'язку з відсутністю предмету спору в частині вимог про стягнення боргу в сумі 159459,52 грн;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВВ" на користь Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області суму заборгованість зі сплати орендної плати - 69045,97 грн;

- розірвано укладений між Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВВ" договір від 13.01.2010 оренди земельної ділянки загальною площею 1147,833 га, кадастровий номер :01:602:0003, розташованої на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого у Новомосковському районному відділі ДРФ ЦДЗК в Книзі записів реєстрації договорів оренди 22.01.2010 за №04-10-126-00028;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВВ" повернути державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації за актом приймання-передачі земельну ділянку загальною площею 1147,833га, кадастровий номер :01:602:0003, розташовану на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВВ" на користь прокуратури Дніпропетровської області суму судового збору - 4235,69 грн.;

- повернуто з Державного бюджету України на користь прокуратури Дніпропетровської області суму судового збору - 2391, 89 грн, сплаченого згідно платіжного доручення №253 від 10.02.2017.

Доводи апеляційної скарги та відзиву на неї.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВВ", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування фактичних обставин справи, просило рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд не взяв до уваги Типовий договір оренди землі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 щодо визначення, зокрема, площі земель за їх складом та видами угідь, як об'єкта оренди, строк дії договору, орендну плату; не врахував форми розрахунку орендної плати, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1724 від 13.12.2006;

- нормами Податкового кодексу України визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, тому належним доказом у даній справі може бути тільки витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, наданий органами Держгеокадастру;

- позивач невірно розрахував суму орендної плати з порушенням повноважень, а суд прийняв неналежний доказ щодо розміру заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 27.12.2018 для розгляду справи №904/1494/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Кузнєцової І.Л. Зазначеною колегією справу прийнято до свого провадження ухвалою від 29.12.2018 та призначено судове засідання на 30.01.2019.

Розгляд справи було відкладено на 13.02.2019 в зв'язку з неявкою представників учасників справи.

У судовому засіданні повноважний представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів апелянта, вказує на безпідстаність посилання відповідача на Типовий договір оренди землі, оскільки сторонами укладено договір щодо конкретної земельної ділянки, у якому були узгоджені всі істотні умови. Також вважає, що надав належні докази заборгованості з орендної плати із застосуванням коефіцієнта індексації за 2016 рік - 1,433, який встановлений саме органами Держгеокадастру.

Представники інших учасників справи доводи прокурора підтримали, просили рішення суду залишити в силі.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Між Новомосковською районною державною адміністрацією - орендодавець та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВВ» - орендар був укладений договір оренди землі від 13.01.2010р. (надалі договір - а.с.17 т.1), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 13.01.2010р. та зареєстрований у Новомосковському райвідділі ДРФ ЦДЗК 22.01.2010р. за №04-10-126-00028, на наступних умовах:

- орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду загальною площею 1147,833га, кадастровий номер :01:602:0003, розташовану на території Піщанської сільської ради (за межами населеного пункту) Новомосковського району. Земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарських потреб орендаря (п. 1.1, 2.1, 5.1 договору);

- підставою для надання земельної ділянки в оренду є розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації від 03.06.2009 за №783-р-09 (п.1.2 договору);

- на земельній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна, що належать орендарю на праві приватної власності (п. 2.2 договору);

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10338861 грн 01коп (п.2.3 договору);

- договір укладений на 49 років, тобто до 13.01.2059 року (п.3.1 договору);

- орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем у формі та розмірі 120556 грн на рік на розрахунковий рахунок Піщанської сільської ради. Орендна плата сплачується щоквартально, протягом 30 календарних днів наступного кварталу. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря; в інших випадках, передбачених законом. Орендар зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату (п.4.1.4.5, 9.6.9 договору);

- дія договору оренди припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором (п.12.3. договору).

За актом прийому-передачі земельної ділянки в натурі (без дати складання), підписаним представниками сторін, орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку водного фонду загальною площею 1147,833га, кадастровий номер :01:602:0003, розташовану на території Піщанської сільської ради (за межами населеного пункту) Новомосковського району. Також сторонами було підписано акт встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №135750662 від 28.08.2018р. (т.2, а.с. 22- 55), зареєстроване згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду від 24.09.2008р. у справі №2-4271/08 право власності за ТОВ «Фірма «ВВ» на об'єкти нерухомості, що були розташовані на цій земельній ділянці, було скасоване в червні 2016р. на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду від 02.06.2009р. у справі №2-4271/08.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2015р. у справі №804/12998/15 за позовом Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровські області було присуджено до стягнення з ТОВ «Фірма «ВВ» суму боргу зі сплати орендної плати в розмірі 120386,38 грн за 2014-2015р., в зв'язку з чим Новомосковською районною державною адміністрацією на адресу ТОВ «Фірма «ВВ» направлявся лист-пропозиція №02-10-2423/0/327 від 10.08.2015р. про розірвання договору оренди, залишений товариством без відповіді.

За розрахунком Новомосковської районної державної адміністрації орендар не сплатив за І-IVквартали 2016р. орендну плату за землю в сумі 228505,49 грн (орендна плата за 2015 - 159459,52 грн, коефіцієнт індексації 1,433 за 2016р.)

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018р. у справі №804/8713/17 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області присуджено до стягнення з ТОВ «Фірма «ВВ» борг 392182,41 грн, до складу якого увійшла заборгованість зі сплати орендної плати за спірну земельну ділянку за 2016р. в сумі 159459,52 грн без врахування коефіцієнту індексації 1,433 за 2016р., в зв'язку з чим прокурор надав заяву про зменшення позовних вимог в цій частині. Втім, суд першої інстанції правомірно не взяв її до розгляду саме як заяву про зменшення позовних вимог, оскільки вона була подана з порушенням процесуальних строків, але вказану обставину врахував при розгляді справи.

Посилаючись на систематичне не виконання відповідачем своїх обов'язків зі сплати орендної плати, прокурор звернувся з даним позовом про стягнення боргу з орендної плати, розірвання договору оренди землі та поверненні земельної ділянки, що і є предметом даного спору.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга безпідставна та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.1, 13 Закону України «Про оренду землі»).

Використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати (ст. 21, 24 Закону України «Про оренду землі», ст. 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом вище, річна орендна плата за земельну ділянку за договором від 13.01.2010р. за 2016 рік з урахуванням коефіцієнта індексації 1,433 становить 228505,49 грн, доказів сплати якої суду не надано.

Наявні в матеріалах справи копії платіжних документів (а.с.75-78, т.1) свідчать про сплату орендної плати за землю за іншим договором.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018р. у справі №804/8713/17 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області присуджено до стягнення з ТОВ «Фірма «ВВ» борг - 392182 грн 41коп. До зазначеної суми увійшла заборгованість зі сплати орендної плати за спірну земельну ділянку за 2016р. в розмірі 159459,52 грн без врахування коефіцієнту індексації 1,433 за 2016р.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі в цій частині.

Заборгованість, яка не стягнена судом в адміністративній справі, становить 69045,97 грн та вимоги прокурора в цій частині правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідачем не надано доказів сплати орендної плати за 2016 рік в цілому, як і виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2018р. у справі №804/8713/17, а також рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2015р. у справі №804/12998/15 за позовом Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровські області про стягнення з ТОВ «Фірма «ВВ» боргу зі сплати орендної плати - 120386,38 грн за 2014-2015р.

Вказане свідчить про систематичне невиконання відповідачем умов договору та вище наведених приписів законодавства щодо повної та своєчасної оплати орендної плати за оренду земельної ділянки.

Правові наслідки порушення орендарем умов договору щодо сплати орендної плати за землю визначені у п. 12.3 договору від 13.01.2010р., де передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання другою стороною передбачених договором обов'язків, а також положеннями Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Порядок припинення договору оренди землі шляхом його розірвання визначено у ст. 32 Закону України «Про оренду землі», а саме: на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Такіж положення містить ст. 651 Цивільного кодексу України, згідно яких договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За встановлених судом обставин систематичної несплати відповідачем орендної плати, що є істотним порушенням умов договору, наявні всі правові підстави для розірвання договору оренди землі в судовому порядку.

Отже, вимога прокурора про розірвання договору від 13.01.2010р. є обгрунтованою та законною, правомірно задоволена судом.

Правові наслідки розірвання договору визначені у ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», та п.7.1 договору від 13.01.2010р., а саме орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

В такому випадку зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (п.3 ст. 653 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, ведення водного господарства.

Розпорядження землями державної власності крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб, належить виключно обласній державній адміністрації (ч.5 статті 122 Земельного кодексу України).

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду (п.1.1 договору та зміни, внесені до ст. 122 Земельного кодексу України), у зв'язку з розірванням договору оренди цієї земельної ділянки від 13.01.2010р. вона підлягає поверненню Дніпропетровській обласній державній адміністрації за актом приймання-передачі, що вірно визначено прокурором у позовній заяві та задоволено судом першої інстанції. Суд також враховує, що на час прийняття судом рішення у даній справі на земельній ділянці відсутнє нерухоме майно, яке б належало відповідачу на праві власності.

Щодо підстав представництва прокурора інтересів позивачів у даній справі, то суд першої інстанції дійшов правомірних висновків, пославшись на наступне.

Підстави представництва прокурором інтересів держави визначені статтею 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», а саме: у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з частинами 1, 2 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Матеріалами справи доведено, що органи влади та органи місцевого самоврядування неналежним чином виконували свої повноваження, за наявності заборгованості з орендної плати протягом 2014-2016 років не зверталися до суду з відповідними позовами, тому звернення прокурора з цим позовом відповідає положенням ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та в даному випадку захист інтересів держави спрямований на відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства і орендаря, повернення землі до державної власності, дотримання принципу раціонального використання землі.

Щодо доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне. Сторонами було укладено договір оренди землі, в якому узгоджені всі істотні умови, зокрема розмір орендної плати та порядок її індексації (п.4.1, 4.5 договору), тому посилання апелянта на Типовий договір оренди землі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 безпідставні. При розрахунку орендної плати за 2016 рік позивачем-1 було застосовано коефіцієнт індексації 1,433, який встановлений саме органами Держгеокадастру, та вказана інформація є загальновідомою.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, тому місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відтак, підстави для скасування або зміни цього рішення, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, відсутні. Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВВ», м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/1494/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/1494/17 залишити без змін.

Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/1494/17.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд даної апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВВ», м. Дніпро.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнєцова

Суддя Е.В. Орєшкіна