ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

05.02.2019

Справа № 910/20827/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Довіра та Гарантія”

про заміну сторони виконавчого провадження (боржника)

За позовом Публічного акціонерного товариства “Дельта банк” в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ “Дельта банк” Кадирова В.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Довіра та Гарантія”

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Єлістратову Світлану Василівну

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Блащук Віталія Васильовича

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Блащук Віталія Васильовича

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Блиднюк Олександр Анатолійович

третя особа-6 яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Броварська районна державна адміністрація Київської області

про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Липовський Д.В.;

від відповідача (заявника) - Поздняков П.В.;

від третьої особи-1 - не з'явилися;

від третьої особи-2 - не з'явилися;

від третьої особи-3 - не з'явилися;

від третьої особи-4 - не з'явилися;

від третьої особи-5 - не з'явилися;

від третьої особи-6 - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі №910/20827/16 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2014, укладений між Публічним акціонерним товариством “Дельта Банк” (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Довіра та Гарантія” (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ідентифікаційний код 38750239). Застосовано до відносин сторін наслідків недійсності Договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2015:

шляхом визнання AT “Дельта Банк” стороною - кредитором за Договором про надання споживчого кредиту від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И;

шляхом визнання AT “Дельта Банк” стороною - іпотекодержателем за Договором іпотеки від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И, реєстровий №6906.

Зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія” “Довіра та Гарантія” (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ідентифікаційний код 38750239) повернути Публічному акціонерному товариству “Дельта Банк” (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) оригінали договорів переданих на виконання Договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2014, а саме: оригінал договору про надання споживчого кредиту від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И зі змінами і доповненнями, Договір іпотеки від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И, реєстровий № 6906, а також документи, які підтверджують надання кредиту.

Поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження нерухомого майна, (заборона відчуження та обтяження нерухомого майна іпотекою) земельної ділянки, кадастровий №:01:073:0080, накладеної згідно з Договором іпотеки від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И, реєстровий № 6906.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Довіра та Гарантія” (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ідентифікаційний код 38750239) на користь Публічного акціонерного товариства “Дельта Банк” (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) судовий збір в розмірі 5 512 (п’ять тисяч п’ятсот дванадцять) грн.

13.04.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017, (підписане 22.03.2017) яке набрало законної сили 04.04.2017, видано накази.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 залишено без змін.

20.10.2017 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, яка набрала законної сили 26.09.2017 видано судовий наказ.

Постановою Верховного Суду від 10.05.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №910/20827/16 скасовано в частині висновків щодо позовних вимог про повернення на рахунок в АТ "Дельта Банк" ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" грошових коштів у розмірі 348450,00 грн. Справу в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №910/20827/16 залишено без змін.

08.01.2019 через відділ діловодства суду Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Довіра та Гарантія” подана заява про заміну сторони (боржника) правонаступником.

Ухвалою суду від 09.01.2019 розгляд заяви призначено на 05.02.2019.

В судове засідання 05.02.2019 представники третіх осіб не з'явились.

17.01.2019 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшов відзив на заяву. У відзиві позивач заперечував проти заміни сторони в виконавчому провадженні, просив суд відмовити в задоволенні заяви повністю.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала суду про призначення судового засідання на 05.02.2019 була надіслана сторонам належним чином, в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Розглянувши подану заяву суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Подана заява про заміну боржника мотивована тим, що 14.07.2014 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Балащуком Віталієм Васильовичем було укладено Договір про часткове погашення заборгованості №32/ФК-14 від 14.07.2014, а також складено Акт приймання-передачі документів від 14.07.2014. Окрім того, 16.07.2014 між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та Балащуком Віталієм Васильовичем було укладено Договір про припинення договору іпотеки № 31-A6S/10-2006И від 20.10.2006, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В.».

Заявник вказує на те, що в силу вимог ст. 520 ЦК України та ч.ч.1,2 ст. 334 ГПК України відбулась заміна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на його правонаступника Блащука Віталія Васильовича у виконавчому провадженні №55343072 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва виданого 20.10.2017 року у справі №910/20827/16.

Судом встановлено, що 11.12.2017 головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження №55343072 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.10.2017 року про зобов'язання ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" повернути AT "Дельта Банк" оригінали договорів переданих на виконання Договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2014, а саме: оригінал договору про надання споживчого кредиту від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006H зі змінами і доповненнями, Договір іпотеки від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006M, реєстровий № 6906, а також документи, які підтверджують надання кредиту.

Станом на час винесення даної ухвали суду, виконавче провадження триває, рішення суду не виконано.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У частині 1 статті 510 Цивільного кодексу України встановлено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Отже, зобов'язання є правовідношенням між конкретно визначеними особами - сторонами зобов'язання.

Чинне цивільне законодавство передбачає можливість заміни сторін у зобов’язанні, однак встановлює певні обмеження свободи розсуду учасників відповідних правовідносин з метою запобігання порушенню балансу інтересів цих осіб.

Зокрема, заміна кредитора за загальним правилом здійснюється без попередньої згоди боржника, оскільки не впливає на правове становище боржника, для якого неважливо, яка саме особа має здійснити виконання, зокрема, сплатити кошти (ст.ст. 512, 516 Цивильного кодексу України).

Разом із тим закон встановлює обмеження на заміну боржника у зобов’язанні поза волею кредитора.

Як зазначено в ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Норма статті 520 Цивільного кодексу України має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваногоризику невиконання зобов'язання внаслідок заміни особи боржника.

Необхідність отримання згоди кредитора на переведення боргу зумовлена тим, що особа боржника завжди має істотне значення для кредитора. Вступаючи у договірні відносини, кредитор розраховував на отримання виконання з огляду на якості конкретного боржника (здатність виконати обов'язок, платоспроможність, наявність у боржника майна тощо).

Відтак, для заміни боржника у зобов'язанні необхідна воля кредитора щодо відсутності заперечень проти покладення обов'язку первісного боржника на іншу особу.

Чинним законодавством встановлено лише форму правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні - цей правочин вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання (статті 513, 521 ЦК України).

Наведене дає підстави для висновку про те, що для заміни боржника у зобов’язанні істотне значення має не форма виразу волі кредитора, а наявність відповідної волі, що і вимагається згідно з приписами статті 520 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

AT «Дельта Банк» заперечує щодо заміни боржника у зобов’язанні, доказів, що підтверджують надання згоди AT «Дельта Банк» на зміну сторони правочину заявником суду надано не було, а отже, заява ТОВ «ФК «Довіра і гарантія» про заміну боржника правонаступником є такою, що не відповідає вимогам закону.

Станом на час розгляду даної заяви ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року у справі № 910/20827/16 не виконано.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 p., виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012);

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. № 11- рп/2012);

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hor№sby v. Greece) від 19.03.1997 p..

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії").

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зважаючи на відсутність згоди кредитора на заміну боржника у зобов’язанні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні, у зв’язку з чим суд відмовляє у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №910/20827/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена відповідно до ст. 255 Господарського процесуального кодексу України в порядку та строки визначені в ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                      І.І. Борисенко