СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. Справа № 922/2600/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І., суддя Тихий П.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного підприємства "Тачберг" (вх. №1167 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 у справі № 922/2600/18,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс"(01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 126, офіс 7),

до Приватного підприємства "Тачберг"(61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 3),

про стягнення 108771,60 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

20.09.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, згідно вимог якої, заявлено до стягнення з Приватного підприємства "Тачберг" 108771,60 грн безпідставно набутих коштів. Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору за подання даного позову до суду.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 у справі №922/2600/18 позов задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства "Тачберг" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 126, офіс 7, ) грошові кошти у розмірі 108711,60 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду Приватне підприємство "Тачберг" звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтуванні апеляційної скарги вказує про неповне дослідження судом першої інстанції обставини передання Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" попередньоузгодженого товару, а відтак і наявності правових для збереження ним коштів, у вигляді їх вартості в сумі 108771,60 грн. Безпосередньо апелянт вказує про неврахування судом в якості свідка пояснень експедитора ОСОБА_1 з приводу поставки товару позивачеві.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Тачберг"; вирішено розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Тачберг" здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділення поштового зв'язку, копію вищевказаної ухвали суду від 26.12.2018 учасниками справи отримано 08.01.2019 та 14.01.2019.

23.01.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№762), в якому позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 у справі №922/2600/18 без змін.

Станом на 21.02.2019, клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 у справі №922/2600/18 в повній мірі не відповідає нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс", як покупцем, та Приватним підприємством "Тачберг", як постачальником, без укладення договору узгоджено поставку наступного товару: Люстра Італія, Н150см, Скло, аквамарин; Gu10: -2 шт., загальною вартістю 70948,42 грн та Люстра Італія, Н210см, Скло, червоний; Gu10: -1 шт., загальною вартістю 37733,18 грн.

Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі виставлених відповідачем рахунків: № 13 від 15.02.2017 на суму 27409,60 грн. та № 17 від 17.02.2017 на суму 81302,00 грн (всього на загальну суму 108711,60 грн) Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" на рахунок Приватного підприємств "Тачберг" платіжним дорученням № 19 від 16.02.2017 було сплачено 27409,60 грн, а 20.02.2017 платіжним дорученням № 25 було сплачено 81302,00 грн. Всього на рахунок Приватного підприємства "Тачберг" позивачем було перераховано коштів на загальну суму 108771,60 грн.

За твердженням позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс"не було здійснено поставку оплаченого товару, сплачені кошти не повернуто.

У зв'язку із вищевказаними обставинами, 22.06.2018 на адресу Приватного підприємства "Тачберг" було надіслано Лист за вих. № 41 з вимогою у семиденний термін доставити позивачу оплачений останнім товар, у випадку відмови виконати таку поставку - повернути сплачені кошти у розмірі 108711,60 грн. (Том 1, а.с. 17-18).

Приписами ч.2 ст.530 ЦК України визначено, що в разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, відповідач відповіді на вищевказаний лист позивачу не надав, оплачений позивачем товар останньому не поставив, грошові кошти у розмірі 108771,60 грн позивачу не повернув. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (Том 1, а.с.66-67) зазначає, що весь товар своєчасно та у повному обсязі поставив позивачу 11.07.2017 за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Лютіж, вул. Приморська, 34, про що зазначає про товарно - транспортні накладні, видаткові накладні та акти приймання - передачі товару підписаними особисто директором позивача ОСОБА_2, проте не може надати суду оригінали вищезазначених документів, оскільки вони були втрачені 07.08.2018, а у бухгалтерській програмі збереглась тільки електронна копія видаткової накладної А16387 від 11.07.2017 та довіреності №45 від 11.07.2017, які подані останнім разом із відзивом на позов. Окрім того, відповідачем зазначено про те, що у процесі відновлення втрачених первинних документів, відповідач направив позивачу на підпис оригінали видаткових накладних, акту приймання передачі товару із проханням виписати дублікат довіреності на отримання матеріальних цінностей.

Відповідачем зауважено, що підтвердити поставку товару може експедитор ОСОБА_1, який супроводжував доставку товару та передавав на підпис первинні бухгалтерські документи, вантажний автомобіль відповідач замовляв на сайті http://motor- m.kiev.ua/gryzovoe taksi kiev.html.

Оцінюючи надані відповідачем докази на підтвердження факту поставки товару колегія суддів вважає правомірним неприйняття судом першої інстанції в якості належних та допустимих доказів видаткову накладну № А16387 від 11.07.2017 та довіреність №45 від 11.07.2017, оскільки останні не підписані повноважними представниками сторін.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта з приводу безпідставного непроведення допиту у судовому засідання, в якості свідка, експедитора ОСОБА_1, а відтак, і неврахування його пояснень з приводу поставки товару позивачеві.

За змістом ст.ст. 87-89 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом.

Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Матеріали справи не містять заяви фізичної особи ОСОБА_1, викладеної у визначеному законодавством порядку, що не тільки унеможливлює розгляд пояснень даної особи, як свідка по справі, так і необхідність заслуховування його показань у судовому засіданні.

Окрім цього, у відповідності до ч.2 статті 87 ГПК України, на підставі показань свідків не можуть встановлюватись обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Правовий аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ містить дві обовязкові ознаки: відомості про господарську операцію, підтвердження її реального фактичного здійснення. Таким чином, в даному випадку пояснення свідків не можуть досліджуватись в якості належних доказів проведення господарської операції відповідачем, у вигляді передачі товару.

В той же час, судом першої інстанції не було досліджено копію листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" вих №22 від 08.05.2018, підписаного директором ОСОБА_2 та скріпленого печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" (Том 1, а.с.70).

В даному листі Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" вказує, що одна з позицій товару, отриманого від Приватного підприємства "Тачберг" та оплаченого 20.02.2017 на підставі платіжного дорученням № 25, не відповідає заявленому в специфікації кольору. У звязку з чим позивач просив Приватне підприємство "Тачберг" здійснити заміну даного товару або повернути сплачені кошти.

Матеріали справи не містять заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" з приводу непідписання директором підприємства даного листа та невідповідності відтиску печатки оригіналу, або їх підроблення.

За таких обставин, колегія суддів вважає підтвердженим з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" факт отримання в повному обсязі товару оплаченого 20.02.2017 на підставі платіжного дорученням № 25 на загальну суму 81302,00 грн.

Таким чином, Приватним підприємством "Тачберг" доведено поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" лише продукції на загальну суму 81302,00 грн. В частині отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" коштів в сумі 27409,60 грн не доведено поставку товару, що свідчить про безпідставність збереження вказаних коштів.

Згідно із частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов'язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Зазначеної правової позиції дотримується ОСОБА_3 Верховного Суду у своїй постанові від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17.

У відповідності до статті 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Оскільки відповідачем не доведено поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" на суму 27409,60 грн , як правової підстави для збереження коштів в даному розмірі, вказані кошти підлягають поверненню Приватному підприємству "Тачберг" в порядку ст.ст.1212 1213 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про незаконність судового рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог в розмірі 81302,00 грн. Відтак, апеляційна скарга Приватного підприємства "Тачберг" підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 у справі № 922/2600/18 скасуванню в частині стягнення з Приватного підприємства "Тачберг" коштів в сумі 81302,00 грн, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В силу статті 282 ГПК України в постанові суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Оскільки суд апеляційної інстанції встановив правомірність позовних вимог в частині стягнення 27409,60 грн (0,2521 % позовних вимог) з боку Приватного підприємства "Тачберг" підлягає відшкодуванню сума судового збору за подання позовної заяви в сумі 444, 25 грн. Отже, рішення в частині стягнення 1317,75 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви підлягає скасуванню. Враховуючи, що апелянтом при зверненні з апеляційною скаргою на підставі платіжного доручення №1635 від 20.12.2018 було правомірно сплачено суму судового збору в розмірі 2643, 00 грн, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" підлягає відшкодуванню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (74,8 % розміру судового збору) в сумі 1976,96 грн.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Тачберг" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 у справі № 922/2600/18 скасувати в частині стягнення з Приватного підприємства "Тачберг" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 126, офіс 7, ) грошових коштів у розмірі 81302,00 грн та 1317,75 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 у справі № 922/2600/18 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 126, офіс 7, ) на користь Приватного підприємства "Тачберг" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 3, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1976,96 грн.

Доручити Господарського суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук

Суддя П.В. Тихий