ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" лютого 2019 р. Справа № 924/1121/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши в залі судових засідань № 205 справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", м. Київ

до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив", м. Хмельницький

про стягнення 58621,61 грн. плати за фактичне користування об'єктом лізингу, 1646,83 грн. 3% річних та 4242,48 грн. втрат від інфляції,

представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - довіреність № б/н від 17.04.2018 р.

відповідача: ОСОБА_2 - довіреність від 12.07.2018 р.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", м. Київ до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив", м. Хмельницький про стягнення 58621,61 грн. плати за фактичне користування об'єктом лізингу, 1646,83 грн. 3% річних та 4242,48 грн. втрат від інфляції; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.01.2019р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 924/1121/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 58621,61 грн. плати за фактичне користування об'єктом лізингу, 1646,83 грн. 3% річних та 4242,48 грн. втрат від інфляції. Свої вимоги мотивує умовами договору про фінансовий лізинг №00011758 від 04.12.2015 року, з посиланням на норми Закону України "Про фінансовий лізинг", ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 627 ЦК України, ст. 179 ГК України. Позивач звертає увагу суду на направленні останнім відповідачу 21.08.2017р. вимоги та повідомлення про відмову від договору в зв'язку із наявністю заборгованості з оплати лізингових платежів. Заявник наголошує, що державним виконавцем примусово повернуто об'єкт лізингу на підставі виконання виконавчого напису нотаріуса.

17.01.2019р. представником позивача подано клопотання про долучення доказів, а саме повідомлення від 01.06.2017р. про зміну процентної ставки за договором фінансового лізингу № 00011758 та новий графік платежів. Як вважає позивач, зазначені докази, які отримані відповідачем 23.06.2017р., підтверджують обізнаність відповідача з розмірами лізингових платежів та строками їх сплати, а починаючи з дати невиконання вимоги повернення об'єкту лізингу - плати за користування об'єктом лізингу.

Позивачем подано до суду 11.02.2019 р. відповідь на відзив, в якій останній наголошує на неправильному трактуванні відповідачем п. 12.9 договору, оскільки із змісту вказаної умови правочину позивач має право виставити рахунок на відшкодування упущеної вигоди, і відповідно дане положення договору не може окремо застосовуватись, як обов'язок на вчинення дій позивачем з реалізації об'єкта лізингу, вартість якого не виплачена відповідачем. Щодо відсутності обов'язку сплати за користування об'єктом лізингу, позивач посилається на ст.ст. 626, 627, 785, 806 ЦК України, ст. 179 ГК України, п. 6.18, п. 6.9, п. 6.10 договору, звертаючи увагу, що умови договору є чинними, погоджені сторонами та в установленому законом порядку не скасовані. Так, лізингові платежі фактично змінюють форму на орендну плату. Окрім того, на думку заявника, слід враховувати копію повідомлення від 01.06.2017р., яким змінено процентну ставку, а новий графік платежів почав діяти з 01.07.2017 р.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд стягнути з відповідача заявлену суму.

Відповідач в судовому засіданні та у наданому суду відзиві на позов від 19.12.2018р. вказує, зокрема, що у доданих позивачем рахунках не зазначено про нарахування плати за фактичне користування об'єктом лізингу. При цьому, не додано до позову підтвердження отримання зазначених рахунків відповідачем. Також відповідач зазначає, з огляду на п. 12.9. комерційних умов, що якщо сума грошових коштів, яка була фактично отримана позивачем внаслідок продажу об'єкта лізингу дорівнює або перевищує лізингові платежі, що залишилися нездійсненими відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також інші платежі, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту, п. 12.9. контракту не застосовується. На думку відповідача, позивач зобовязаний був провести зарахування платежів в порядку визначеному п. 6.12. контракту або надіслати запит щодо сплати різниці непогашених платежів. Тому, з огляду на вищевикладене, як зазначає відповідач, позивачем не доведено обставин, що підтверджують наявність заборгованості.

Відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем 25.06.2018 року надсилалася претензія, згідно з якою заборгованість кооперативу складала 26817,63 грн., про що також свідчив і направлений на електронну адресу акт звірки.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (Лізингодавець) та кооператив "Перший національний аграрний кооператив" (Лізингоодержувач) 04.12.2015 року уклали Договір про фінансовий лізинг № 00011758 (далі Договір), відповідно до умов якого Лізингодавець передає у розпорядження Лізингоодержувача об'єкт лізингу транспортний засіб типу VW LNF CrafterGP 50 LR HD ROBUST, шасі № WV1ZZZ2EZF6024458, 2015 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, строком на 60 місяців, а Лізингоодержувач приймає об'єкт лізингу і сплачує суму коштів за Договором. Вартість об'єкта лізингу 940996,00 грн.; авансовий платіж 282298,80 грн.; обсяг фінансування 658697,20 грн.

Сторонами за договором лізингу також підписано Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу, які є Додатком до вказаного Договору про фінансовий лізинг.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. Контракту, предметом лізингу за цим Контрактом є транспортний засіб, зазначений у Договорі про фінансовий лізинг (надалі Об'єкт лізингу). Об'єкт лізингу був обраний у відповідності до специфікації Лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам Лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір Дилера-продавця, у якого ТОВ "Порше Лізинг Україна" придбало/зобов'язується придбати Об'єкт лізину. ТОВ "Порше Лізинг Україна" придбаває Об'єкт лізингу (отримує право власності на Об'єкт лізингу) та передає Лізингоодержувачу Об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосованого українського законодавства та цього контракту. Лізингоодержувач користується Об'єктом лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та забезпечує експлуатацію Об'єкта лізингу у відповідності до цього контракту. Після завершення строку дії цього контракту Лізингоодержувач придбаває Об'єкт лізингу у ТОВ "Порше Лізинг Україна" за купівельною ціною, що буде визначена ТОВ "Порше Лізинг Україна" з урахуванням виконання Лізингоодержувачем своїх зобов'язань щодо сплати лізингових платежів та інших платежів, які підлягають здійсненню за Контрактом.

Умовами п. 4.1. Контракту передбачено, що ТОВ "Порше Лізинг Україна" зберігатиме за собою право власності на Об'єкт лізингу, в той час як Лізингоодержувач матиме право на експлуатацію Об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли ТОВ "Порше Лізинг Україна" матиме право розірвати цей контракт, відмовитися від Контракту, вимагати повернення Об'єкта лізингу, як зазначено в цьому контракті).

Відповідно до п. 6.1. Контракту, для експлуатації Об'єкта лізингу Лізингоодержувач щомісяця виплачуватиме ТОВ "Порше Лізинг Україна" лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід'ємну частину цього контракту, та інших положень контракту. Кожний лізинговий платіж включає в себе:

- частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об'єкта лізингу);

- проценти (винагорода Порше Лізинг Україна за отримання та використання Лізингоодержувачем об'єкта лізингу);

- комісії;

- покриття витрат, пов'язаний з оплатою послуг та відшкодуванням, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом та інші витрати, передбачені або прямо пов'язані з Контрактом.

Нижчезазначені витрати та послуги з адміністрування та обслуговування Контракту не включаються до лізингових платежів.

- будь-які податки, що можуть застосовуватись до контракту після його виконання або в будь-який час у майбутньому;

- інші витрати та платіжні зобов'язання.

Такі витрати підлягають сплаті лізингоодержувачем на користь Порше Лізинг Україна. Якщо Порше Лізинг Україна понесло такі витрати, лізингоодержувач зобов'язується компенсувати суму таких витрат у повному обсязі протягом трьох робочих днів з моменту направлення Порше Лізинг Україна відповідної вимоги лізингоодержувачу.

Як вбачається з п. 6.3 Контракту, розмір лізингових платежів, що підлягають сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця, визначається в українських гривнях на день укладення контракту та зазначається у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування). При цьому діють положення щодо порядку зміни розміру Лізингових платежів відповідно до умов контракту.

У Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) відображаються Лізингові платежі з урахуванням процентів/процентної ставки за отримання та використання об'єкта лізингу, розмір якої (яких) узгоджено сторонами в контракті (п. 6.4. Контракту).

Згідно з п. 6.5. Контракту, лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок, зазначений ТОВ "Порше Лізинг Україна" у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування). Лізингові платежі у будь-якому разі не підлягають поверненню Лізингоодержувачу за винятком випадків визначених Контрактом.

Пунктом 8.2. контракту передбачено, що у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовуються такі санкції: пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати Платежу (п. 8.2.1. Загальних умов); штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані ТОВ "Порше Лізинг Україна" (пункт 8.3.1. цього Контракту): 250 українських гривень за першу вимогу, 300 грн. за другу вимогу, 350 українських гривень за другу вимогу (якщо Порше Лізинг Україна вирішить надіслати таку третю вимогу) (п. 8.2.2. Загальних умов); компенсація будь-яких витрат, понесених ТОВ "Порше Лізинг Україна" та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до Контракту (п. 8.2.3. Загальних умов).

Якщо лізингоодержувач, відповідно до п.п. 8.3. та 8.3.1. контракту, прострочить оплату лізингового платежу протягом більш, ніж на 10 робочих днів, ТОВ "Порше Лізинг Україна" має право надіслати лізингоодержувачу першу вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 (семи) робочих днів з моменту відправлення першої вимоги щодо сплати, позивач надсилає в такий же спосіб другу вимогу щодо сплати, яка продовжує строк здійснення оплати ще на 8 (вісім) робочих днів. У випадку, якщо лізингоодержувач не здійснить оплату у вказаний термін, лізингодавець має право направити лізингоодержувачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від Контракту в односторонньому порядку, за пунктом 12.6.1. Контракту.

Сторони погоджуються, що невиконання зобов'язань після надіслання другої вимоги щодо сплати означає, що лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов'язання за цим Контрактом.

Лізингоодержувач погоджується, що всі строки, зазначені у цьому Контракті, є прийнятними для виконання лізингоодержувачем своїх зобов'язань (п. 8.4. Загальних умов).

Відповідно до п. 12.9. контракту у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту, на підставі пункту 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2., а також якщо ТОВ "Порше Лізинг Україна" вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту Лізингоодержувач зобов'язаний повернути об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ТОВ "Порше Лізинг Україна", якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна, впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує ТОВ "Порше Лізинг Україна" будь-яку різницю між вартістю об'єкту лізингу та лізинговими платежами, що залишились несплаченими відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також іншими платежами, що залишились несплаченими відповідно лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою ТОВ "Порше Лізинг Україна" та має бути відшкодована лізингодавцю лізингоодержувачем відповідно до умов контракту та чинного законодавства. Зобов'язання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту виконання лізингоодержвачем, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контракту.

Пунктом 13.1. контракту визначено, що якщо лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об'єкта лізингу, ТОВ "Порше Лізинг Україна" має право вилучити (повернути) об'єкт лізингу без попередньої згоди лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку, у тому числі в примусовому порядку, відповідно до виконавчого напису нотаріуса (п. 13.6. Загальних умов).

Сторонами також погоджено Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

За актом приймання-передачі від 25.12.2015 року транспортний засіб типу VW LNF CrafterGP Kasten HD, шасі № WV1ZZZ2EZF6024458, 2015 року виробництва, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, передано відповідачу.

На виконання умов договору позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури №№59101-00390612 від 01.11.2017 року на суму 19621,84 грн.; №59101-00394018 від 01.12.2017 року на суму 19621,84 грн.; №59101-00394018 від 01.12.2017 року на суму 19621,84 грн.; №59101-00397259 від 03.01.2018 року на суму 19377,93 грн.

Позивач надіслав відповідачу вимогу № 00011758 від 16.08.2017 року про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, у якій просить погасити заборгованість в розмірі 60631,41 грн., з яких 59367,56 грн. - несплачені лізингові платежі, 1263,85 грн. - штрафні санкції, протягом трьох днів з дня отримання вимоги, протягом десяти днів - повернути об'єкт лізингу за вказаною у вимозі адресою.

Вказана вимога разом із рахунками-фактурами надіслана на адресу відповідача 21.08.2017 року та отримана останнім 28.08.2017 року.

21.12.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про повернення відповідачем позивачу об'єкта лізингу - транспортного засобу Volkswagen, модель crafter 50, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2EZF6024458, рік випуску 2015, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до зведеної облікової виписки з рахунку клієнта сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Перший національний аграрний кооператив", заборгованість відповідача по договору № 00011758 від 04.12.2015 року становить 178472,42 грн.

Державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 08.02.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55458290, про виконання виконавчого напису нотаріуса № 869 від 21.12.2017 року стосовно повернення від СГОК "Перший національний аграрний кооператив" об'єкта лізингу - транспортного засобу Volkswagen, модель crafter 50, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2EZF6024458, рік випуску 2015, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2.

09 лютого 2018 року відповідно до акту державного виконавця, об'єкт лізингу передано представнику позивача, а 12.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55458290.

Позивачем направлено відповідачу повідомлення про зміну процентної ставки за договором фінансового лізингу № 00011758 від 04.12.2015р. та графік покриття витрат та виплати лізингових платежів за вказаним договором, що підтверджується описами вкладення у цінний лист від 18.06.2017р., 20.06.2017р. Вищевказані повідомлення та графіки отримано сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Перший національний аграрний кооператив" 23.06.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до листа від 01.06.2017р. товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", адресованого сільськогосподарському обслуговуючому кооперативу "Перший національний аграрний кооператив", позивачем проінформовано, що, починаючи з 01.07.2017р., діятиме нова процентна ставка за контрактом, а саме 19,85%.

З вищезазначеного, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості з лізінгоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізінгоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовується загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом і законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

В пункті 6.1 розділу 6 "Лізингові платежі" загальних умов визначено, що: для експлуатації об'єкта лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" лізингові платежі відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування); кожний лізинговий платіж включає в себе: частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості обєкта лізингу); проценти (винагорода Порше Лізинг Україна за отримання та використання лізингоодержувачем обєкта лізингу); комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом та інші витрати, передбачені або прямо пов'язані з Контрактом.

Таким чином, договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору.

На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Сторонами погоджено у пункті 4.2. розділу 4 "Власність", що після завершення строку дії цього Контракту та здійснення останнього лізингового платежу, інших платежів за цим Контрактом і виконання всіх зобов'язань лізингоодержувачем, право власності на об'єкт лізингу перейде до лізингоодержувача (відповідача).

У відповідності до п. 6.5 загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування).

Як визначено пунктом 6.10 загальних умов, лізингоодержувач здійснює лізингові платежі відповідно до термінів, визначених у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування).

Як вбачається з доказів, долучених позивачем до матеріалів справи, відповідач належним чином не виконував зобов'язань з оплати лізингових платежів, що призвело до виникнення заборгованості за договором.

Відповідно до п. 8.3.1 загальних умов, якщо лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш, ніж на 10 робочих днів, Порше Лізинг Україна має право: надіслати лізингоодержувачу першу вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту відправлення першої вимоги щодо сплати, Порше Лізинг Україна надсилає в такий же спосіб другу вимогу щодо сплати, яка подовжує строк здійснення оплати ще на 8 (вісім) робочих днів. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату у вказаний термін, Порше Лізинг Україна має право направити лізингоодержувачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від контракту в односторонньому порядку, за пунктом 12.6.1. контракту. Сторони погоджуються, що невиконання зобов'язань після надіслання другої вимоги щодо сплати означає, що лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов'язання за цим контрактом.

Якщо лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (відповідно до Закону України "Про фінансовий лізинг"), Порше Лізинг Україна має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати об'єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса (п. 8.3.2 Умов).

Згідно з пунктом 12.6. Умов передбачено, що Порше Лізинг Україна має право в односторонньому порядку розірвати цей контракт/відмовитися від контракту, та, також серед іншого, право на повернення об'єкта лізингу у випадку, зокрема, якщо лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання сплати перевищує 30 календарних днів.

Відповідно до п. 12.7 загальних умов день, що вважатиметься датою розірвання/відмови від контракту, визначається Порше Лізинг Україна у відповідному повідомленні/вимозі. Порше Лізинг Україна надсилає лізингоодержувачу письмове повідомлення/вимогу про розірвання/відмову від контракту та, за можливості, звязується з ним доступними телефонними засобами звязку для повідомлення про розірвання/відмову від контракту. Таке повідомлення/вимога надсилається Порше Лізинг Україна на адресу за зареєстрованим місцезнаходженням лізингоодержувача (для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців)/місцем реєстрації (для фізичних осіб). У випадку неотримання лізингоодержувачем повідомлення/вимоги з будь-яких причин, лізингоодержувач вважається належним чином повідомлений на 10 (десятий) календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою ДП "Укрпошта" про прийняття повідомлення для відправки.

Як визначено у п. 12.13 загальних умов, у випадках, передбачених пунктами 12.6. та 12.12, контракт вважається розірваним на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

Згідно п. 12.9 загальних умов у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до пункту 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено п. 4.2, а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобов'язаний повернути об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження Порше Лізинг Україна, якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна, впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг", п.п. 8.3.2., 12.6.1., 12.9. загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, відповідачу було направлено вимогу за вих. № 00011758 від 16.08.2017р. про сплату заборгованості за договором, повернення обєкту лізингу та повідомлення про відмову від договору, у якій позивач вимагав сплати боргу, повідомив про відмову від договору про фінансовий лізинг № 00011758, укладеного 04.12.2015р. та вимагав від відповідача повернути об'єкт лізингу впродовж 10 робочих днів. Вказана вимога отримана відповідачем 28.08.2017р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Таким чином, враховуючи положення п.п. 12.9, 12.13, загальних умов та вимоги, викладені позивачем у вимозі № 00011758 від 16.08.2017р., договір про фінансовий лізинг № 00011758 від 04.12.2015р. був розірваний 28.08.2017р., і відповідач зобовязаний був повернути позивачу обєкт лізингу, а саме: автомобіль VW LNF CrafterGP 50 LR UH HD ROBUST, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Однак, відповідач своїх зобовязань не виконав, обєкт лізингу у визначені строки не повернув.

Відповідно до п.п. 13.1., 13.2. загальних умов лізингоодержувач зобов'язаний у строки, встановлені Порше Лізинг Україна, повернути обєкт лізингу Порше Лізинг Україна у всіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, розірвання контракту, крім випадку, коли лізингоодержувач набуває право власності на обєкт лізингу відповідно до умов контракту. Якщо лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення обєкта лізингу, Порше Лізинг Україна має право вилучити (повернути) обєкт без попередньої згоди лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку. У разі вилучення (повернення) обєкта лізингу, лізингоодержувач зобовязаний забезпечити Порше Лізинг Україна або уповноваженій нею особі вільний доступ до місця розташування обєкта лізингу, а також не перешкоджати процесу повернення обєкта лізингу.

Як передбачено пунктом 13.6 загальних умов, якщо Порше Лізинг Україна не зможе здійснити свої права на вилучення (повернення), як передбачено у цьому пункті 13, Порше Лізинг Україна матиме право на вилучення обєкта лізингу у Лізингоодержувача в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса.

21.12.2017р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 869 про повернення об'єкта фінансового лізингу транспортний засіб: марка Volkswagen, модель Crafter 50, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2EZF6024458, рік випуску 2015, реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 513962,76 грн.

08.02.2018р. головним державним виконавцем Подільського райвідділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 55458290 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового повернення об'єкта лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса № 869 від 21.12.2017р.

09.02.2018р. державним виконавцем було повернуто автомобіль марки Volkswagen, модель Crafter 50, номер шасі WV1ZZZ2EZF6024458, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2015, стягувачу, а саме TOB "Порше Лізинг Україна" про що складено відповідний акт.

12.02.2018р. державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Дослідивши вимоги позивача щодо стягнення з відповідача лізингових платежів з моменту розірвання договору 28 серпня 2017 року до моменту повернення обєкта лізингу (9 лютого 2018 року), господарським судом зазначається наступне.

На підтвердження наявності боргу за користування обєктом лізингу в сумі 58621,61 грн. позивачем було надано суду рахунки-фактури щодо відшкодування частини вартості обєкта лізингу, процентів та комісії, а саме: рахунок-фактура № 59101-00390612 від 01.11.2017р. на суму 19621,84 грн., в тому числі 9471,53 грн. відшкодування частини вартості обєкта лізингу, 8196,06 грн. процентів, 1954,25 грн. комісії; рахунок-фактура № 59101-00394018 від 01.12.2017р. на суму 19621,84 грн., в тому числі 9628,21 грн. відшкодування частини вартості обєкта лізингу, 8039,38 грн. процентів, 1954,25 грн. комісії; рахунок-фактура № 59101-00397259 від 03.01.2018р. на суму 19377,93 грн., в тому числі 9944,52 грн. відшкодування вартості частини обєкта лізингу, 7479,16 грн. процентів, 1954,25 грн. комісії.

Натомість, відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), доданого до позовної заяви на її обґрунтування, лізингові платежі становили: з датою оплати 15.11.2017р. на суму 21249,29 грн., в тому числі 8841,16 грн. відшкодування вартості частини обєкта лізингу, 10453,88 грн. проценти, 1954,25 грн. комісії; з датою оплати 15.12.2017р. на суму 21249,29 грн., в тому числі 9024,61 грн. відшкодування частини вартості обєкта лізингу, 10270,43 грн. процентів, 1954,25 грн. комісії; з датою оплати 15.01.2018р. на суму 21249,29 грн., в тому числі 9211,87 грн. відшкодування вартості частини обєкта лізингу, 10083,17 грн. процентів, 1954,25 грн. комісії.

При цьому наданим в матеріали справи графіком покриття витрат від 01.06.2017 р. змінюється лише процентна ставка, однак інші умови договору залишаються незмінними.

Судом звертається увага на те, що, як вбачається з рахунків-фактур та розрахунку позивача, заявлена до стягнення сума основного боргу є сумою неоплачених відповідачем лізингових платежів, строк сплати яких настав (мав наступити) після розірвання договору фінансового лізингу.

Відтак, в зв'язку з неповною сплатою лізингових платежів, право власності на предмет лізингу від позивача до відповідача не перейшло.

Частиною 2 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно з частиною 4 статті 653 Цивільного кодексу України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену у договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Статтею 697 ЦК України встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обовязків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Розірвання договору лізингу призводить до припинення відносин сторін договору фінансового лізингу, передбачає повернення обєкта лізингу від лізингоодержувача до лізингодавця і, як наслідок, втрату лізингоодержувачем права викупу обєкта лізингу в майбутньому.

Таким чином, аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що наслідком розірвання договору є відсутність обов'язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати.

За встановлених у справі обставин, право власності на предмет лізингу від позивача до відповідача за умови, коли договір сторін припинився, не перейшло і не переходить у майбутньому, а відтак, відсутні підстави для стягнення будь-яких платежів за договором лізингу з лізингоодержувача як відшкодування вартості цього майна.

Доводи позивача, що договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (в тому числі обов'язок сплачувати лізингові платежі), суд не бере до уваги та вважає необґрунтованими, оскільки п. 12.9 загальних умов зобов'язує відповідача після розірвання договору повернути позивачу лише об'єкт лізингу.

Також позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на п. 6.18 загальних умов, яким передбачено, що до укладеного договору про фінансовий лізинг, згідно з яким сторони домовились, що у випадку розірвання контракту/відмови від контракту за ініціативою позивача відповідно до пункту 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об'єктом лізингу, чим, на переконання позивача, погоджено оплату відповідачем вартості користування автомобілем по час його повернення.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що у разі розірвання договору внесена позивачем у склад лізингових платежів покупна вартість об'єкту лізингу не підлягає стягненню з відповідача, у звязку з припиненням зустрічного зобовязання позивача по переданню у майбутньому обєкта лізингу у власність.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові № 3-28гс13 від 01.10.2013р., Верховний Суд у постанові від 26.04.2018р. по справі № 911/3483/16 та у постанові від 09.07.2018р. по справі № 911/2449/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснювалося нарахування лізингових платежів уже після розірвання дії договору з посиланням на п. 6.18 загальних комерційних умов, що є безпідставним та необґрунтованим.

Встановлене вище з врахуванням позиції Верховного Суду, спростовує доводи позивача викладені в додаткових поясненнях від 11.02.2019р., щодо тлумачення застосування п. 12.9 договору та врахування копії повідомлення від 01.06.2017 р. Окрім того, враховуючи вказане, позиція позивача щодо п. 6.18 договору, не може являтися умовою для задоволення позову, оскільки нарахування лізингових платежів після розірвання дії договору є безпідставним.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив" боргу в сумі 58621,61 грн. плати за фактичне користування об'єктом лізингу.

Разом з тим, позивачем здійснювалося нарахування 3% річних в розмірі 1646,83 грн. та 4242,48 грн. втрат від інфляції, що нараховувалися на виставлену ним суму лізингових платежів.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що судом відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення основного боргу, а вимога про стягнення штрафних санкцій є похідною вимогою від вимоги про стягнення боргу, то суд приходить до висновку і про відмову в задоволенні позовної вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" про стягнення з сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив" трьох відсотків річних в розмірі 1646,83 грн. та інфляційних втрат в розмірі 4242,48 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати по сплаті судових зборів покладаються на позивача, відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", м. Київ до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив", м. Хмельницький про стягнення 58621,61 грн. плати за фактичне користування об'єктом лізингу, 1646,83 грн. 3% річних та 4242,48 грн. втрат від інфляції, відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.02.2019 року.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, 1-В); 3 - представнику позивача адвокату ОСОБА_5 (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 34/2, оф. 3); 4 - відповідачу (29017, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 3/2, блок 5/2-1). Всім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.