Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., розглянувши
заяви про розподіл судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"
у справі за позовом Національного банку України
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М"
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"
третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -
Фермерське господарство "ВЕЛИКОПОЛЮХІВСЬКЕ"
про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності
Без виклику (повідомлення) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Національний банк України (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (відповідач 2) про:
визнання недійсним договору № 058 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №019-К08 від 22.04.2008;
зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 058 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №019-К08 від 22.04.2008.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 у справі № 910/13399/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

07.02.2019 через відділ діловодства суду відповідачем 1 подано заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення.

13.02.2019 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшла заява про направлення доказів розміру судових витрат.

13.02.2019 через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано заяву про вирішення питання розподілу судових витрат, пов'язаних із наданням професійної правничої допомоги.

15.02.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові заперечення проти заяв відповідачів про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статей 233, 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 у задоволенні позову Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності договору відмовлено повністю.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на професійну правничу допомогу), у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Судом встановлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем 1 та відповідачем 2.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (клієнт) та адвокатом Сичом Олександром Юрійовичем (адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги № 10, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі і на умовах, передбачених даним договором.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат відповідачем 1 було надано акт від 08.02.2019 про обсяг наданої правової допомоги по справі № 910/13399/18 відповідно до договору про надання правової допомоги № 10 від 02.10.2018, платіжне доручення № 10 від 12.02.2019 на суму 10000,00 грн.

З огляду на викладене вище, суд прийшов до висновку, що відповідачем 1 належними та достатніми доказами доведено, що понесені ним витрати та професійну допомогу в розмірі 10 000,00 грн. пов'язані з розглядом даної справи № 910/13399/18.

Також, 25.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (клієнт) та адвокатом Голубом Миколою Валерійовичем (адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами якого Замовник доручає, а Захисник приймає на себе обов'язок надавати правову (юридичну) допомогу в об'ємі і на умовах передбачених Угодою, представляти і захищати права і інтереси Клієнта та у всіх державних (в тому числі митних правоохоронних та контролюючих органах, органах нотаріату, прокуратурах, національній поліції України, органах патрульної поліції України), громадських, господарських га інших організаціях незалежно їх форм власності, судах загальної юрисдикції, здійснювати захист його прав і законних інтересів як позивача, відповідача, третьої особи, заявника, свідка, потерпілого, затриманого, підозрюваного, обвинуваченого, підсудного або засудженого та надавити йому будь-яку іншу юридичну допомогу.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат відповідачем 2 було надано акт від 08.02.2019 про обсяг наданої правничої допомоги по справі № 910/13399/18 відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.10.2018, платіжне доручення № 113 від 11.02.2019 на суму 20000,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи, суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачами на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи договорами на надання правової допомоги, акти обсягу наданих послуг, докази сплати витрат на правову допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки такий розмір має бути доведений, документально обґрунтований та окрім іншого, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на заперечення позивача, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити заявлену суму за надання правничої допомоги відповідачу 1 у справі №910/13399/18 до 5000,00 грн.

Також, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи, що відповідачем 2 було забезпечено явку свого представника лише в одне судове засідання, приймаючи заперечення позивача, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити заявлену суму за надання правничої допомоги відповідачу 2 у справі №910/13399/18 до 5000,00 грн.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, враховуючи подані відповідачами до матеріалів справи докази на підтвердження факту надання у межах розгляду справи №910/13399/18 адвокатами Сичом Олександром Юрійовичем та Голубом Миколою Валерійовичем професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант", суд вважає за необхідне задовольнити частково заяви відповідачів про прийняття додаткового рішення в частині судових витрат на правничу допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача 1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., а також з позивача на корить відповідача 2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Національного банку України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9; ідентифікаційний код 00032106) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 11, корпус Б; ідентифікаційний код 35199148) 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

2. Стягнути з Національного банку України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9; ідентифікаційний код 00032106) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (03164, місто Київ, вулиця Підлісна, будинок 3; ідентифікаційний код 39971452) 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 25.02.2019.

Суддя О.В. Гулевець