ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р. Справа№ 920/301/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від позивача: Нестеренко А.В. - ордер серії СМ № 37 від 17.12.2018

від відповідача-1 (в режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду Сумської обл.): Войтенко О.В. - довіреність № 5119/10/18-19-10 від 08.10.18

від відповідача-2 (в режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду Сумської обл.): Мазнєва С.Г. - ордер серії СМ № 01.10.18/А від 01.10.18

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року

у справі № 920/301/18 (суддя Коваленко О.В.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод»

до 1. Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській

області

2. Фізичної особи-підприємця Нізамієвої Євгенії Олександрівни

про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ПТБСУ01 від

09.12.2011 з додатковою угодою №1 від 26.03.2012, зобов'язання

вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ВАТ «Сумський рафінадний завод» в особі ліквідатора звернулось до господарського суду Сумської області із позовом до ГУ ДФС у Сумській області та ФОП Нізамієвої Є.О. про визнання недійсним договору купівлі-продажу № ПТБСУ01 від 09.12.2011 року, укладений між відповідачами, з додатковою угодою № 1 від 26.03.2012 року та зобов'язання вчинити дії, а саме: зобов'язати відповідача-2 передати позивачу за актом прийому-передачі димову трубу літ.176 загальною площею 30,9 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Господарського суду Сумської області від 25.10.2012 року у справі №5021/322/12 ВАТ «Сумський рафінадний завод» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду Сумської області від 03.10.2017 року ліквідатором банкрута призначено Мороза В.В.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що під час проведення інвентаризації майна йому, як ліквідатору ВАТ «Сумський рафінадний завод», стали відомі факти порушень законодавства, наслідком чого стало позбавлення ВАТ «Сумський рафінадний завод» права власності на частину неподільного майна, а саме: позбавлення права власності на димову трубу літ.176 загальною площею 30,9 м. кв., яка є приналежністю головної речі - окремого об'єкту нерухомого майна ТЕЦ, у зв'язку з чим він звернувся за захистом порушеного права з даним позовом.

За наслідками розгляду заявлених вимог, рішенням Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року у справі № 920/301/18 у задоволенні позову відмовлено з підстав відсутності порушень прав чи інтересів позивача на момент звернення до суду, а також пропуску останнім строку позовної давності.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ВАТ «Сумський рафінадний завод» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року у даній справі та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ВАТ «Сумський рафінадний завод» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року у справі № 920/301/18 та призначено справу до розгляду на 30.10.2018 року.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 року „Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті „Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Враховуючи вищевикладене, супровідним листом від 04.10.2018 року №13-55/014108 справу № 920/301/18 за апеляційною скаргою ВАТ «Сумський рафінадний завод» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року передано до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 року колегією суддів у складі: головуючий суддя: Коротун О.М., судді: Чорногуз М.Г., Сулім В.В. прийнято до провадження вищезазначену апеляційну скаргу, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 17.12.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданих відзивах на апеляційну скаргу представники відповідача-1 та відповідача-2 просять залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні 17.12.2018 року колегією суддів Коротун О.М., Чорногуз М.Г., Сулім В.В. подано заяву про самовідвід, за наслідками розгляду якої вищезазначену заяву задоволено, а матеріали справи №920/301/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Верховець А.А.

Ухвалою суду від 22.12.2018 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 920/301/18 за апеляційною скаргою ВАТ «Сумський рафінадний завод» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року та призначено справу до розгляду на 07.02.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

04.01.2019 року представник відповідача-2 завернувся до суду із заявою про участь у судовому засіданні 07.02.2019 року в режимі відеоконференції, проведення якої просить забезпечити у приміщенні Господарського суду Сумської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 року подану заяву задоволено, призначено проведення судового засідання 07.02.2019 року по справі № 920/301/18 в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручено Господарському суду Сумської області.

Представник позивача в судовому засіданні 07.02.019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року у даній справі та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщені господарського суду Сумської області проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

07.02.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ВАТ «Сумський рафінадний завод» слід відмовити, а рішення господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року у справі №920/301/18 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Сумської області від 26.03.2009 року у справі № 5/135-09 позов ВАТ «Сумський рафінадний завод» до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання права власності задоволено: визнано за позивачем право власності на наступні об'єкти: - на окремий об'єкт нерухомого майна механічні майстерні літ. 3, загальною площею 842,6 м. кв., розташована за адресою АДРЕСА_1; - на окремий об'єкт нерухомого майна КВП інструментальна вагова літ. 4 загальною площею 183,1 м. кв., розташована за адресою АДРЕСА_3; - на окремий об'єкт нерухомого майна міднична майстерня літ. 5 загальною площею 190,1 м. кв., розташована за адресою АДРЕСА_4; - на окремий об'єкт нерухомого майна кузня, столярна майстерня літ. 6 загальною площею 298.4 м. кв., розташована за адресою АДРЕСА_5; - на окремий об'єкт нерухомого майна гараж цеху електрокар літ. 21 загальною площею 472,4 м. кв., розташований за адресою АДРЕСА_6; - на окремий об'єкт нерухомого майна гараж цеху механізації літ. 30 загальною площею 669,8 м. кв., розташований за адресою АДРЕСА_7; - на окремий об'єкт нерухомого майна будівля каналізаційно-насосної станції літ. 31 загальною площею 73,4, розташована за адресою АДРЕСА_8; - на окремий об'єкт нерухомого майна контора матеріального складу з побутовими приміщеннями літ. 48 загальною площею 192,6 м. кв, розташована за адресою АДРЕСА_9; - на окремий об'єкт нерухомого майна крита площадка для вивантаження матеріалів літ. 51 загальною площею 514,7 м. кв., розташована за адресою АДРЕСА_10; - на окремий об'єкт нерухомого майна ГРП літ. 167 загальною площею 59,6 м. кв., розташована за адресою ж АДРЕСА_11; - на окремий об'єкт нерухомого майна станція перекачки літ. 173 загальною площею 89,0 м. кв., розташована за адресою АДРЕСА_12; - на об'єкт нерухомого майна склад ПММ, який складається з заправочної станції літ. 165 загальною площею 9,4 м.кв. та кладовки літ. 86, загальною площею 3.3 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_13; - на окремий об'єкт нерухомого майна склад-ангар літ. 174а загальною площею 389,4 м. кв., розташований за адресою АДРЕСА_14; - на окремий об'єкт нерухомого майна склад літ. 164 200 загальною площею 902,4 м. кв., розташований за адресою АДРЕСА_16; - на окремий об'єкт нерухомого майна ТЕЦ, яка складається з кладови ПММ літ. 86 площею 9,7 м. кв., будівлі ТЕЦ (будівля котельні з деоратором, машзалом, станція управління, будівля хімводоочистки, АПП адмінпобутове приміщення) літ. 175 загальною площею 6060,6 м. кв., димової труби літ. 176 загальною площею 30,9 м. кв., пневмобаку літ. 201 загальною площею 18,2 м. кв. розташована за адресою АДРЕСА_15.

В свою чергу, Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» здійснено відповідний запис в реєстрову книгу 25, стор 404, за №1956 та видано реєстраційне посвідчення (т.1, а.с.18).

24.04.2009 року право власності зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.04.2009 року, номер 22570912 (т.1, а.с.17).

Виходячи з наявності у ВАТ «Сумський рафінадний завод» податкового боргу, ДПІ м. Суми в особі податкового керуючого Герасимова Г.В. склала Акт опису майна від 27.04.2011 року №23 (т.1, а.с.19), до якого димова труба літ.176 загальною площею 30,9 м. кв. внесена як окремий об'єкт нерухомості з назвою димова труба розташована за адресою: АДРЕСА_2, залізобетон, площа 38,7/11,9 м.кв., висота 90 м, об'єм 2277 м.куб.

В подальшому, 09.12.2011 року Правобережна товарна біржа провела цільовий аукціон, за результатами оцінки пропозицій конкурсних торгів (аукціону) переможцем визначено ФОП Нізамієву Є.О., про що свідчить складений протокол №1 від 09.12.2011 року проведення цільового аукціону (податкова застава) (т.1, а.с.20).

З протоколу №1 від 09.12.2011 року вбачається, що об'єктом продажу (лот) є димова труба залізобетонна (літ.176 по плану БТІ) площею 38,7/11,9 м.кв. та висотою 90 м, об'ємом 2277 м.куб., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Власником майна зазначено ВАТ «Сумський рафінадний завод» (код 00372925).

09.12.2011 року, на підставі протоколу №1 від 09.12.2011 року, між ДПІ в м. Суми (Продавець) та ФОП Нізамієвою Є.О. (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №ПТБСУ01 майна ВАТ «Сумський рафінадний завод» що перебуває в податковій заставі у ДПІ м. Суми (далі за текстом - "Договір") (т.1, а.с.21).

Згідно п.1 Договору ДПІ в м. Суми продала на цільовому аукціоні з продажу майна платника податків ВАТ «Сумський рафінадний завод», яке знаходиться в податковій заставі, що відбувся 09.12.2011 року на Правобережній товарній біржі на підставі Протоколу, а ФОП Нізамієва Є.О. купила на умовах цього Договору наступне майно: димова труба залізобетонна (літ.176 по плану БТІ) площею 38,7/11,9 м.кв. та висотою 90 м, об'ємом 2277 м.куб., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу №ПТБСУ01 від 09.12.2011 року зареєстровано на Правобережній товарній біржі, про що у журналі реєстрації зроблений відповідний запис № ПТБСУ01 від 09.12.2011 року.

21.12.2011 року згідно Акту приймання-передачі предмета продажу, ДПІ в м.Суми передала, а ФОП Нізамієва Є.О. прийняла димову трубу залізобетонну (літ.176 по плану БТІ) площею 38,7/11,9 м.кв. та висотою 90 м, об'ємом 2277 м.куб., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.22).

На замовлення ФОП Нізамієвої Є.О. КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт, визначивши розмір відчужуваної частки літ.176 - Димова труба, площею 30,9 кв.м. в розмірі 178/1000.

26.03.2012 року ДПІ м.Суми та ФОП Нізамієва Є.О. уклали Додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу №ПТБСУ01 від 09.12.2011 року майна ВАТ «Сумський рафінадний завод», що перебуває в податковій заставі у ДПІ м. Суми, в якій відповідачі домовились про уточнення абзацу 2 підпункту 1.1. пункту 1 Договору, виклавши його в новій редакції: «Димова труба літ.176 (цегла, залізобетон) загальною площею 30,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Розмір відчужуваної частки складає 0,178 або 178/1000» (т.1, а.с.23).

Додаткову угоду до Договору купівлі-продажу №ПТБСУ01 від 09.12.2011 року зареєстровано на Правобережній товарній біржі, про що у журналі реєстрації зроблений запис під №1 від 26 березня 2012 року.

03.04.2012 року за Нізамієвою Є.О. зареєстровано право спільної часткової власності на 178/1000 окремого об'єкту нерухомого майна ТЕЦ (т.1, а.с.85).

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу №ПТБСУ01 від 09.12.2011 року майна ВАТ «Сумський рафінадний завод», що перебуває в податковій заставі у ДПІ м. Суми, з Додатковою угодою №1 від 26.03.2012 року є правочином, який підлягає визнанню недійсним з підстав недодержання при його вчиненні вимог передбачених частинами 1-3, 5 і 6 статті 203 ЦК України, оскільки на дату вибуття з власності позивача димової труби літ.176 загальною площею 30,9 м. кв. не існувало співвласника, який міг за договором купівлі-продажу, дарування, міни відступити ФОП Нізамієвій Є.О. свою частку в праві спільної часткової власності на окремий об'єкт нерухомого майна ТЕЦ, а отже проведене відчуження неподільної частини майна, яке є складовою окремого об'єкту нерухомого майна ТЕЦ, суперечить змісту статей 179, 183, 186, 187, 188, 190 ЦК України.

Крім того, за твердженням позивача, цільовий аукціон був проведений з порушенням строків, визначених у Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затвердженого Наказом ДПА України від 12.03.2011 року №138 (далі за текстом - «Порядок»).

В той же час, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем-2 було придбано на цільовому аукціоні з продажу майна ВАТ «Сумський рафінадний завод» окремий лот (частку) - димову трубу залізобетонну (літ.176 по плану БТІ) площею 38,7/11,9 м.кв. та висотою 90 м, об'ємом 2277 м.куб., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, після того, як було отримано згоду в.о. голови правління ВАТ «Сумський рафінадний завод» (т. 1, а.с.57) та виготовлено звіт про незалежну оцінку майна (т.1, а.с.58-59).

Посилання позивача на те, що ДПІ в м. Суми помилково визначено предмет продажу - димову трубу літ.176 загальною площею 30,9 м. кв. як окремий об'єкт нерухомого майна є безпідставними, виходячи з наступного:

Згідно частини першої статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Так, матеріалами справи підтверджується, що станом на 20.01.2011 року позивач мав податковий борг у розмірі 1 766 799,67 грн.

У зв'язку із неможливістю погасити даний борг за рахунок обігових коштів згідно ПК України ДПІ в м. Суми отримала право на податкову заставу та склала Акт опису майна № 23 від 27.04.2011 року, відповідно до якого було описано єдиний об'єкт - димову трубу розташована за адресою: АДРЕСА_2, залізобетон, площа 38,7/11,9 м.кв., висота 90 м, об'єм 2277 м.куб.

Маючи вимоги за непогашеною податковою заборгованістю, ДПІ в м. Суми звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до боржника з вимогою надати ДПІ в м. Суми дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ВАТ «Сумський рафінадний завод» за рахунок майна такого платника, що перебуває у податковій заставі на підставі акту опису № 23 від 27.04.2011 року для погашення податкового боргу в сумі 1 766 799,67 грн.

За наслідками розгляду заявлених вимог постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2011 року у справі № 2а-1870/4106/11 позов задоволено повністю та надано дозвіл ДПІ в м. Суми дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ВАТ «Сумський рафінадний завод» за рахунок майна такого платника, що перебуває у податковій заставі на підставі акту опису № 23 від 27.04.2011 року для погашення податкового боргу в сумі 1 766 799,67 грн. (т. 1, а.с.78-79).

Відповідне судове рішення набрало законної сили та в установленому законом порядку не скасовано, оскільки доказів зворотнього суду не надано.

Таким чином, Сумським окружним адміністративним судом було досліджено акт опису № 23 від 27.04.2011 року та встановлено можливість реалізації відповідного майна за цим актом.

Крім того, в матеріалах справи також міститься лист в.о. голови правління ВАТ «Сумський рафінадний завод» Міхеєнко Р.В. №153 від 25.04.2011 року, в якому він повідомив начальника ДПІ в м. Суми про те, що димова труба не задіяна у виробництві і в подальшому використовуватися за призначенням не буде, оскільки для цього потрібно, щоб працювала ТЕЦ, а ТЕЦ на даний час і в подальшому працювати не буде з технічних причин (т. 1 а.с.80).

Абзацом 4 Акту приймання-передачі предмета продажу від 21.11.2011 (т.1, а.с.22) передбачено, що цей акт складено у трьох примірниках - по одному для кожної із сторін, що його підписали. У разі наявності заперечень і зауважень останні вказуються зі зворотнього боку в трьох примірниках. Так, акт складено та підписано ДПІ в м. Суми, ВАТ «Сумський рафінадний завод» і ФОП Нізамієвою Є.О., жодних зауважень чи заперечень в акті не міститься, що свідчить про згоду позивача на відчуження нерухомого майна по оспорюваному договору як окремий об'єкт майна, а не складова його частина.

Матеріалами справи також підтверджується факт проведення експертного будівельно-технічного дослідження для визначення можливості виділу в натурі димової труби, яка розташована за адресою: АДРЕСА_15, з урахуванням 178/1000 ідеальних частин, про що свідчить висновок №646 від 14.12.2012 року (т. 1, а.с.145-146), за результатами чого експерт дійшов висновку про можливість виділу в натурі димової труби, яка розташована за адресою: АДРЕСА_15, з урахуванням 178/1000 ідеальних частин, які належать Нізамієвій Є.О. на праві часткової сумісної власності.

Доводи скаржника на порушення строків проведення аукціону, визначених у ч.1 п. 2.2. розділу 2 Порядку, яким передбачено, що організатор аукціону повинен провести аукціон у строки, визначені відповідним договором, але не пізніше ніж через два місяці після його укладення, а отже організатор аукціону повинен був провести аукціон не пізніше 29.11.2011 року, в той же час як аукціон проведено 09.12.2011року, спростовуються доказами, поданими відповідачами, а саме: витяг з копії газети «Сумщина» з оголошенням про проведення зазначеного цільового аукціону з продажу спірного майна.

Разом з тим, ГУ ДФС у Сумській області надано копії протоколів засідання аукціонного комітету Правобережної товарної біржі від 30.09.2011 року, від 20.10.2011 року та від 18.11.2011 року, що також підтверджують дотримання організатором - Правобережною товарною біржею - процедури проведення цільового аукціону з продажу спірного майна та обґрунтовують факти перенесення строків проведення аукціонів відсутністю зареєстрованих заявок на участь у Аукціоні.

Крім того, позивачем не надано доказів звернення ВАТ «Сумський рафінадний завод» до суду з позовом щодо визнання аукціону недійсним внаслідок порушення процедури його проведення, тощо.

За приписами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу. Частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При цьому, статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавлення права власності крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п.2 ч.1 ст.3 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

У речово-правових відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК, які дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2, станом на 10.08.2018 року, яка була долучена представником відповідача-1 до матеріалів справи, будівля ТЕЦ, димова труба, пневмобак є окремими складовими частинами об'єкта нерухомого майна, які були відчужені на користь третіх осіб і належать їм на праві спільної часткової власності, відомості про нерухоме майно, яке належить на праві власності ВАТ «Сумський рафінадний завод» відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не подано доказів наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду.

Щодо клопотання представника відповідача-1 про застосування строку позовної давності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.257 ЦК України позовна давність установлюється тривалістю в 3 роки.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК).

Частиною 7 ст.261 ЦК передбачено, що винятки з правила частини першої цієї статті можуть бути встановлені законом. Законом про банкрутство (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спеціальних норм про позовну давність (у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника) не встановлено.

Крім того, абз. 3 пп. 4.1 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, якщо порушення права мало місце до призначення ліквідаційної комісії, а позов подається у процесі ліквідації юридичної особи, перебіг позовної давності починається з моменту, коли про порушене право чи про особу, що його порушила, стало відомо чи мало стати відомо правовласникові, а не ліквідаційній комісії.

Згідно ст. 92 ЦК України дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Отже, для юридичної особи (суб'єкта підприємницької діяльності) як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладення договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності відраховується від дня, коли ВАТ «Сумський рафінадний завод» в особі в.о. голови правління Міхеєнко Р.В дізнався про укладення оспорюваного Договору, а не від дня проведення арбітражним керуючим інвентаризації в ліквідаційній процедурі ВАТ «Сумський рафінадний завод».

Отже, беручи до уваги те, що ВАТ «Сумський рафінадний завод» в особі в.о. голови правління Міхеєнко Р.В., як власнику майна, що реалізовано на аукціоні 09.12.2011 року, було відомо про укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу № ПТБСУ01 від 09.12.2011 року майна ВАТ «Сумський рафінадний завод» в день його вчинення, а отже, перебіг строку позовної давності для ліквідатора банкрута з вимогою про визнання договору недійсним почався з 10.12.2011 року та, відповідно, сплив 10.12.2014 року.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у задоволенні позову.

Таким чином, позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про визнання недійсним Договору купівлі-продажу № ПТБСУ01 від 09.12.2011 з Додатковою угодою №1 від 26.03.2012.

У контексті статті 4 ГПК України та статті 3 ЦК України, кожна особа має право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Тобто, названими статтями встановлено, що позивач має право на подання позову лише в тому разі, коли діями відповідача порушується право чи інтереси безпосередньо позивача, а не взагалі з будь-яких питань, де, як вважає позивач, є порушення норм чинного законодавства.

Отже, для звернення до суду з позовом, позивач повинен обґрунтувати не лише порушення відповідачами положень чинного законодавства, а і свій матеріально-правовий інтерес.

Проте, місцевий господарський суд дійшов до вірних висновків про те, що позивачем не надано жодного аргументованого правового доказу порушення відповідачами права або інтересів позивача, як і не надано таких доказів суду апеляційної інстанції, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та правомірно залишені без задоволення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року у даній справі прийнято відповідно до норм законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 у справі № 920/301/18 залишити без задоволення

2. Рішення господарського суду Сумської області від 13.08.2018 року у справі № 920/301/18 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 19.02.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

А.А. Верховець