ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2019 р. Справа№ 910/10667/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №172 від 20.11.2018 (вх. №09.1-04.1/3578/18 від 05.12.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018

у справі №910/10667/18 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 47 717,05 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Костерний Д.О., довіреність № 4 від 04.01.2019

від відповідача: Ротар І.В., довіреність б/н від 01.11.2018

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 47717,05 грн, з яких: вартість недостачі вантажу у розмірі 38805,25 грн, витрати, пов'язані із залученням експерта та проведенням експертизи на суму 2160,00 грн та штраф за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 6751,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання послуг №07175/ЦТЛ-2018 від 07.02.2018 в частині збереження та своєчасної доставки прийнятого до перевезення вантажу. Крім того, у зв'язку із необхідністю встановленням обставин недостачі вантажу, позивачем було залучено експерта та оплачено вартість його послуг, про стягнення яких також просить в позовній заяві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 у справі № 910/10667/18 (повний текст рішення складено 05.11.2018) позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" штраф у розмірі 6 751 грн 80 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд на підставі приписів ст. ст. 41, 116 Статуту залізниць України, Правил обчислення термінів доставки вантажу та встановлення обставин порушення залізницею строків доставки вантажу більше ніж на 4 доби, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 6751,80 грн. Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог про стягнення вартості недостачі вантажу та витрат на проведення експертизи, суд першої інстанції, з посиланням на приписи ст. 129 Статуту залізниць України, встановив недоведення позивачем обставин недостачі вантажу, оскільки комерційний акт не складався.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль", 23.11.2018 подав апеляційну скаргу №172 від 20.11.2018, просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 у справі №910/10667/18 за позовом скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 38 805,25 грн, витрати, пов'язані із залученням експерта та проведенням експертизи на суму 2 160,00 грн та прийняти нове про задоволення позову в цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з'ясуванні усіх обставин, що мають значення для справи. Так, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом не було досліджено наявний в матеріалах справи Звіт про переважування вантажу ТОВ «Сісайд Термінал», який надає одержувачу вантажу послуги з переважування вагонів на залізничних вагах, а тому, на переконання позивача, вказаний звіт є належним доказом недостачі маси вантажу. Також позивач вважає безпідставним висновок суду про те, що Акт експертизи № 120-873 є неналежним доказом, з підстав проведення експертного дослідження без участі представника залізниці, оскільки залізниця будучи повідомленою не направила свого представника для участі в переважуванні спірного вагону.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2018 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018, розгляд справи призначено на 06.02.2019, встановлено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також усім учасникам справи надано строк для подання заяв, клопотань, пояснень протягом п'яти днів з дня вручення вказаної ухвали, але не пізніше 30.01.2019.

26.12.2018 від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення прийнято на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування усіх обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач наполягає на тому, що лише після отримання вантажу та по закінченню більш ніж 24 годин вантажоодержувачем направлена начальнику заява про проведення комісійної видачі вантажу. Також, сторона зазначає, що у відповідності до п. а) ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за нестачу вантажу якщо він прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі і якщо немає ознак втрати. Вантажоодержувачем під час прийняття вагону не було виявлено настачу, про що, на переконання відповідача, свідчить пам'ятка підписана представником без зауважень. Акт переважування від 25.06.2018 був складений за відсутності залізниці, а тому, за твердженнями відповідача, не може бути належним доказом встановлення факту нестачі вантажу.

Представник позивача в судовому засіданні 06.02.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 скасувати в частині відмови в задоволенні позову, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд виходить з наступних обставин справи.

07.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" (замовник за договором, позивач у справі) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник за договором, відповідач у справі) було укладено договір про надання послуг №07175/ЦТЛ-2018 (далі - договір; а.с. 20-34), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 договору).

Перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов'язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов'язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі -УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно (п.1.2),

В п. 1.3 договору визначено, що надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018 (п.12.1 договору).

Відповідно до залізничної накладної №42570622 від 10.06.2018 вантажовідправником - Товариством з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" зі станції Ємилівка на адресу вантажоодержувача - філії Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Миколаївський портовий елеватор" у вагонах №№95024485, 95016515, 95028833 було відправлено вантаж - пшениця насипом експорт, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах 150 т - 209750 кг. При цьому, маса вантажу у вагоні №95028833 складала 68900 кг, встановлені запірно - пломбувальні пристрої (ЗПП) на вагоні за №№Ш628624, Ш628638.

Зі змісту названої залізничної накладної вбачається, що, вантаж у вагоні № 95028833 прибув на станцію призначення Миколаїв-Вантажний 23.06.2018 та виданий представнику вантажоодержувача 24.06.2018 (а.с. 35).

25.06.2018 філія Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Миколаївський портовий елеватор" звернулась до начальника станції Миколаїв-Вантажний з листом №579 від 25.06.2018 з проханням про комісійну видачу зерна пшениці у вагоні №95028833, що прибув на адресу одержувача зі станції Ємилівка на вимогу відправника - Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль".

Листом за №216/М від 25.06.2018 начальник станції Миколаїв-Вантажний повідомив вантажоодержувача про відсутність підстав для комісійної перевірки маси вантажу у вагоні №95028833.

Згідно листа №580 від 25.06.2018 філія Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Миколаївський портовий елеватор" просила начальника станції Миколаїв-Вантажний провести комісійну видачу зерна пшениці у вагоні №95028833, що прибув на адресу філії зі станції Ємилівка на вимогу відправника - Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль", оскільки при його первинному переважуванні виявлено нестачу вантажу масою 7350 кг, номер запірно-пломбувального пристрою стертий, плашка відсутня.

Листом за №219/М від 25.06.2018 начальник станції Миколаїв-Вантажний повторно повідомив вантажоодержувача про відсутність підстав для комісійної перевірки маси вантажу у вагоні №95028833.

Згідно наявного на залізничній накладній №42570622 від 10.06.2018 переуступного напису, вчиненого в порядку ст. 133 Статуту залізниць України, філією Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Миколаївський портовий елеватор" (вантажоодержувачем) передано Товариству з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" (вантажовідправнику) право на пред'явлення претензії і позову.

Відповідно до листа вантажовідправника №76 від 25.06.2018, останній просив начальника станції Миколаїв-Вантажний направити уповноваженого представника станції для прийняття участі у комісійній видачі вантажу та зважуванні вагону №95028833 за участю представника торгово-промислової палати, що відбудеться 25.06.2018 з огляду на те, що означений вагон прибув на станцію призначення з ознаками недостачі та доступу до вантажу.

У відповідь на лист вантажовідправника начальник станції Миколаїв-Вантажний листом за №218/М від 25.06.2018 повідомив про відсутність підстав для комісійної перевірки маси вантажу у вагоні №95028833 (а.с. 42).

25.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" звернулось до начальника виробничого підрозділу "Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій" регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" зі скаргою №78 від 25.06.2018 в порядку п.16 Правил складання актів.

Відповідно до акту переваження брутто від 25.06.2018, який складений представниками вантажовідправника, вантажоодержувача, Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сісайд Термінал" зафіксовано нестачу вантажу масою 7350 кг у вагоні №95028833, відправленого згідно залізничної накладної №42570622 від 10.06.2018 (а.с.48-53).

В акті експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області №120-873 від 26.06.2018, складеного за результатами перевірки кількості вантажу у вагоні №95028833, завантаженого пшеницею насипом, маса вантажу згідно наданої залізничної накладної - 68900 кг, зовнішнім оглядом експерта встановлено:

- вагон опломбований двома пломбами ЗПП, а саме: верхні люка зачинені металевою штангою запірного пристрою і опломбовані металевою пломбою ЗПП №Ш-628638, на металевій плашці вказано "Эмиловка УПИ-Магистраль". Нижні люка зачинені металевою штангою і опломбовані металевою пломбою, на ЗПП номер зчесаний (не можливо прочитати), металева плашка на запірному пристрої відсутня;

- при розкритті кришок верхніх завантажувальних люків, огляді поверхні та місткості вантажу виявилось, що в першому та другому завантажувальних люках від сходів вагону наявні поглиблення вантажу у вигляді воронок глибиною до 2 метри у напрямку двох нижніх розвантажувальних бункерів вагону, з чітко визначеною смугою на поверхні вантажу, характерною для стікаючого вантажу.

В акті експертизи зазначено, що за результати переважування у присутності експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області встановлено, що за документами вага вантажу у вагоні №95028833, відправленого за залізничною накладною №42570622 від 10.06.2018 складає 68900 кг, а фактично після переважування виявилось - 61500 кг, що на 7400 кг менше ніж вказано у залізничній накладній.

Згідно представленого до матеріалів справи платіжного доручення № 513 від 02.07.2018 позивачем на розрахунковий рахунок Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області внесено плату за переважування вагонів згідно рахунку № 120-0873 від 27.06.2018 (а.с. 65).

За встановлених в акті експертизи обставин, позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 38805,25 грн вартості недостачі вантажу, 2160,00 грн витрати, пов'язані із залученням експерта та проведенням експертизи.

Також позивач просить стягнути з відповідача штраф у сумі 6751,80 грн за несвоєчасну доставку вантажу.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Аналогічні приписи містить стаття 307 ГК України.

Згідно з ст. 919 ЦК України, яка кореспондується з приписами ст. 313 ГК України, перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

У відповідності до ст. 923 ЦК України у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов'язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. На підставі цього Статуту Мінтранс затвердив: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту У країни № 644 від 21.11.2000 (з наступними змінами - далі Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата (п. 1.1 Правил).

У разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок (п.п. 1.1.1 п. 1.1 Правил).

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць" (п.2.1 Правил).

Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу (п.2.4 Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п.2.10 Правил).

Статтею 116 Статуту залізниць України передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Тобто встановлений статтею 116 Статуту залізниць України штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що відповідно до календарних штемпелів на залізничних накладних (графа 52) Залізницею доставлено вантаж з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту та Правилами більше ніж на 4 доби, що згідно із статтею 116 Статуту та пункту 1.1 Правил є підставою для застосування до Залізниці як перевізника відповідальності у вигляді штрафу, а тому судом обґрунтовано було задоволено позов про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 6751,80 грн за несвоєчасну доставку вантажу.

В частині позовних вимог про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 38805,25 грн та витрат, пов'язані із залученням експерта і проведенням експертизи в сумі 2160,00 грн Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову в задоволенні наведеної частини позовних вимог, оскільки під час виявлення недостачі вантажу не було дотримано передбаченого законодавством порядку документального оформлення та, відповідно, фіксації вказаної обставини, зокрема, не було складено комерційний акт, який є передумовою для матеріальної відповідальності залізниці.

Проте, з вищенаведеними висновками судова колегія Північного апеляційного господарського суду в повній мірі не може погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача виникли з незалежних від них причин.

Згідно з ст. 22, 23 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Так, згідно наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки про вагонні операції, наданої філією «Головний інформаційно-обчислювальний цент» ПАТ «Українська залізниця» (а.с. 58-59), вбачається, що 23.06.2018 об 23:15 вагон №95028833 прибув на станцію призначення; 24.06.2018 об 00:21 залізницею повідомлено одержувача про прибуття вантажу (графа 49 залізничної накладної); 24.06.2018 об 00:39 вантаж отримано представником вантажоодержувача (графа 53 залізничної накладної).

Відповідно до п.52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності зокрема, залізниці, під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставини невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Згідно п.16 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі Дирекція) безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

Відповідно до п.17 Правил складання актів начальник Дирекції на скаргу про відмову від складання комерційного акта (акта загальної форми) або про неправильне його оформлення повинен дати мотивовану відповідь по суті скарги: стосовно швидкопсувних вантажів - протягом доби, а стосовно інших вантажів - не пізніше триденного терміну після отримання скарги. У разі обґрунтованості скарги начальник Дирекції дає розпорядження про складання комерційного акта (акта загальної форми) або про переоформлення акта. У цьому разі плата за зберігання вантажу, а також за користування вагоном (контейнером) протягом часу затримки складання акта з одержувача не стягується.

Відповідно до ст. 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають, зокрема, у разі недостачі вантажу одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову (накладна та комерційний акт подаються лише в оригіналі).

Згідно з ст. 133 Статут залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підставою для матеріальної відповідальності залізниці є обставини, зафіксовані комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць у випадках, передбачених статтею 129 Статуту залізниць України.

Водночас, встановити відповідальність залізниці можливо і на підставі інших доказів, оскільки відповідно до п. "б" ст. 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення претензій та позовів до залізниць має вантажоодержувач (вантажовідправник з урахуванням приписів ст. 133 Статуту залізниць України) за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акту відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Так, матеріалами справи підтверджується, що як вантажоодержувачем, так і вантажовідправником неодноразово направлялись листи з вимогами провести комісійну видачу вантажу, що прибув у вагоні № 95028833 насипом (а.с. 37, 39, 41).

Начальник станції Миколаїв-Вантажний листами №216/М від 25.06.2018 та №219/М від 25.06.2018 повідомив вантажоодержувача про відсутність підстав для комісійної перевірки маси вантажу у вагоні №95028833 (а.с. 38, 40).

Також, позивач з листом №76 від 25.06.2018 звернувся до начальника станції Миколаїв-Вантажний з прохання направити уповноваженого представника станції для прийняття участі у комісійній видачі вантажу та зважуванні вагону №95028833 за участю представника торгово-промислової палати, що відбудеться 25.06.2018.

У відповідь на вказаний лист начальник станції Миколаїв-Вантажний листом за №218/М від 25.06.2018 повідомив про відсутність підстав для комісійної перевірки маси вантажу у вагоні №95028833 (а.с. 42).

25.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" через начальника станції звернулось до начальника виробничого підрозділу "Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій" регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" зі скаргою №78 від 25.06.2018, яка отримана начальником станції 25.06.2018, про свідчить його підпис на листі. Таким чином, позивачем в порядку та строки, визначених в п.16 Правил складання актів, була подана скарга на начальника станції про відмову у складанні комерційного акті. Результатів розгляду даної скарги матеріали справи не містять, відповідачем суду не надано.

Приймаючи до уваги вищевстановлені обставини у даній справі в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що позивачем в порядку визначеному чинним законодавством було вжито необхідних заходів задля повідомлення залізниці про необхідність засвідчення обставин невідповідності маси вантажу комерційним актом, складення якого на вимогу вантажоодержувача (вантажовідправника), згідно приписів «а» ст. 129 Статуту залізниць України, є обов'язком залізниці.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно зі ст. 52 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

За змістом ст. 53 Статуту залізниць України та п. 30 Правил видачі вантажів у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знижено його вартість, залізниця за власною ініціативою чи на вимогу одержувача запрошує експертів. Експертиза провадиться в присутності начальника станції, його заступника або іншого уповноваженого начальником станції працівника. Одночасно з викликом експерта станція повідомляє про це одержувача, який має право взяти участь в експертизі вантажу.

Якщо станція призначення ухиляється від пред'явлення вантажу до експертизи, у тому числі на письмову вимогу одержувача, останній має право оскаржити таку відмову і сам пред'явити вантаж до експертизи, повідомивши про час її проведення станцію призначення. У разі відсутності доказів такого повідомлення акт експертизи, складений без участі відповідного представника залізниці, не може вважатися належним доказом у господарському спорі.

Матеріали справи свідчать, що 25.06.2018 було розпочато проведення експертизи регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області, за результатами якої було складено акт експертизи №120-873 від 26.06.2018 за участю представників Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль", відповідач не забезпечив участь свого представника, хоча про проведення експертного дослідження повідомлявся листом №76 від 25.06.2018.

Вказаним актом було констатовано, що в результаті переважування вагону № 95028833, завантаженого пшеницею, виявлено масу нетто 61500 кг, що на 7400 кг менше ніж зазначено в залізничній накладній.

Приймаючи до уваги те, що позивачем надано до суду докази оскарження відмови начальника станції у складанні комерційного акту, і також те, що вантаж був вивантажений за участю регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області, а відповідач не скористався правом бути присутнім при переважуванні вантажу у спірному вагоні, хоча був належним чином повідомлений, судова колегія вважає, що акт експертизи, в розумінні ст. ст. 76, 79 ГПК України, є належним та достатнім доказом, що підтверджує недостачу вантажу. Натомість, висновки місцевого господарського суду в цій частині є необґрунтованими та такими, що були зроблені на підставі невірної юридичної оцінки усієї сукупності обставин у даній справі.

Статтею 115 Статуту залізниць України унормовано, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

У відповідності до представленої позивачем довідки № 99 від 27.07.2018 (а.с. 61) вартість однієї тони вантажу пшениці, яка була відправлена зі станції Єміловка Одеської залізниці на станцію призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці за накладною № 42570622, становить 5 500 грн з ПДВ.

За змістом ст. 114 Статуту залізниць України Згідно залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 7 Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, розрахунок суми претензії про недостачу вантажу складається з урахуванням норми природної втрати маси вантажу при перевезенні, якщо вона встановлена для даного вантажу, та граничного розходження у визначенні маси.

Вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, становить, 0,5 % маси, зазначеної в перевізних документах для всіх інших вантажів (п. 27 Правил видачі вантажів).

Позивачем було здійснено розрахунок вартості втрати вантажу: загальна маса вантажу переданого до перевезення - 68900 кг., розмір нестачі - 7400 кг, вартість за 1 тону вантажу - 5500 грн., норма природної втрати вантажу у розмірі 0,5% - 344,50 кг, вартість нестачі вантажу за вагоном № 95028833 становить грошову суму у розмірі 38 805,25 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок вартості втрати вантажу, судова колегія встановила, що він є правильним та обґрунтованим, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Оскільки витрати, пов'язані із залученням експерта та проведенням експертизи, необхідної для розгляду даної справи належними і допустимими доказами підтверджені позивачем, а також з огляду на задоволення судом позову в частині стягнення вартості нестачі вантажу, вказані витрати в сумі 2 160 грн згідно ст. ст. 123, 127, 129 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" та часткового скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 у справі № 910/10667/18 з викладенням його резолютивної частини в редакції даної постанови.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 у справі № 910/10667/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 у справі № 910/10667/18 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, буд.4-А, ідентифікаційний код 36240675) 38 805 (тридцять вісім тисяч вісімсот п'ять) грн 25 коп. вартості недостачі вантажу, 2 160 (дві тисячі сто шістдесят) грн 00 коп. витрат, пов'язаних із залученням експерта та проведенням експертизи, 6751 (шість тисяч сімсот п'ятдесят одна) грн 80 коп. штрафу та 1 841 (одну тисячу вісімсот сорок одну) грн 00 коп. судового збору, понесеного стороною у зв'язку з розглядом справи в суді першої інстанції».

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, буд.4-А, ідентифікаційний код 36240675) 2 761 (дві тисячі сімсот шістдесят одну) грн 50 коп судового збору, понесеного у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 910/10667/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 18.02.2019