ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" лютого 2019 р. Справа № 1/106/52-Б

за заявою Фермерського господарства "Бауер-плюс", с. Буяни, Луцький район

до Приватного підприємства "Імпалс", м. Луцьк

про визнання банкрутом

Суддя Кравчук А. М.

Секретар судового засідання Легерко В.Б.

Представники:

ліквідатор: Григор'єв В.В.

від кредиторів: ПАТ "Дельта Банк" - Терещук Ю.О., довіреність від 29.12.2018 року, ПАТ "Промінвечтбанк" - Олексюк Т.І., довіреність від 22.02.2018 року, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ордер про надання правової допомоги №000054545

встановив: ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.12.2009 року порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Імпалс", розпорядником майна призначено Михайловського Сергія Володимировича.

Ухвалою суду від 22.09.2010 року визнані грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою суду від 19.10.2010 року визнано банкрутом Приватне підприємство "Імпалс", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Михайловського Сергія Володимировича.

Ухвалою суду від 13.01.2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 від 13.07.2015 року на дії ліквідатора ПП "Імпалс" Михайловського Сергія Володимировича по справі № 1/106/52-Б відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2016 року, залишеною в силі постановою ВГС України від 03.08.2016 року, ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.01.2016 року скасовано. Скаргу ОСОБА_7 від 13.07.2015 року на дії ліквідатора ПП "Імпалс" Михайловського Сергія Володимировича по справі № 1/106/52-Б задоволено частково. Усунуто від обов'язків ліквідатора ПП "Імпалс" арбітражного керуючого Михайловського С.В. Зобов'язано арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича здійснювати повноваження ліквідатора ПП "Імпалс" до моменту призначення у справі № 1/106/52-Б нового ліквідатора у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку.

Ухвалою суду від 19.10.2016 року, залишеною в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 року, припинено повноваження ліквідатора Приватного підприємства "Імпалс" - арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Григор'єва Валерія Васильовича.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2017 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 року та ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.10.2016 у справі № 1/106/52-Б скасовано в частині призначення ліквідатором Приватного підприємства "Імпалс" арбітражного керуючого Григор'єва В.В., справу в частині вирішення питання про призначення ліквідатора передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

В мотивувальній частині постанови вказано, що під час вирішення комітетом кредиторів питання про призначення ліквідатора у справі про банкрутство Боржника, за відсутністю рішення господарського суду про призначення ліквідатора ПП "Імпалс", комітетом кредиторів за пропозицією ліквідатора - арбітражного керуючого Михайловського С.В. (якого було усунуто від обов'язків ліквідатора ПП "Імпалс" постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2016 - залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 року, та повноваження якого були припинені оскаржуваною ухвалою від 19.10.2016 року) питання стосовно реалізації майна були вирішені в порушення норм ст. 30 Закону про банкрутство. Цим обставинам не надано було оцінки жодним із судів попередніх інстанцій.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.08.2017 року, залишеною в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 року, ліквідатором Приватного підприємства "Імпалс" призначено арбітражного керуючого Григор'єва Валерія Васильовича.

26.10.2018 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_7 на дії ліквідатора ПП "Імпалс" Григор'єва В.В.

Скарга обгрунтована тим, що протягом тривалого періоду часу за підтримки ПАТ "Креді Агріколь Банк" ліквідатором продовжувалася ліквідаційна процедура з метою пошуку та встановлення активів боржника - водопровідна мережа, каналізація, каналізація зливна, щодо яких нібито у банку наявні заставні права. На незаконність дій щодо майнових активів банкрута звернено увагу касаційним господарським судом у постанові від 29.03.2017 року, зокрема, щодо незаконності продажу майна. Зазначені обставини залишені ліквідатором Григор'євим В.В. поза увагою та без будь-якої правової оцінки. Крім того, дії ліквідатора щодо розшуку транспортних засобів також не є ефективними починаючи з жовтня 2010 року.

Ухвалою суду від 29.10.2018 року скаргу ОСОБА_7 на дії ліквідатора Приватного підприємства "Імпалс" Григор'єва Валерія Васильовича від 26.10.2018 року залишено без руху, зобов'язано скаржника не пізніше 5-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки подання та подати суду докази надіслання скарги всім учасникам справи про банкрутство.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року скаргу ОСОБА_7 на дії ліквідатора Приватного підприємства "Імпалс" Григор'єва Валерія Васильовича від 26.10.2018 року прийнято до розгляду, судове засідання призначено "09" січня 2019 року на 12:00 год., зобов'язано ліквідатора Григор'єва В.В. подати суду пояснення по суті скарги.

Ліквідатор Григор'єв В.В. у письмових поясненнях від 02.01.2019 року та у судовому засіданні скаргу заперечує, оскільки скаржник зловживає своїми процесуальними правами шляхом неодноразового подання до суду безпідставних скарг на дії ліквідатора, що й призводить до затягування розгляду справи про банкрутство. Спірне майно (водопровідна мережа, каналізація, каналізація зливна) перебувало у заставі ПАТ "Креді Агріколь Банк" та реалізоване шляхом безпосереднього продажу, кошти, отримані від продажу, скеровано на погашення вимог банку. На засіданні комітету кредиторів боржника 02.09.2016 року прийнято рішення погодити такий продаж заставного майна. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2016 року не лише усунуто Михайловського С.В. від виконання обов'язків ліквідатора боржника, а й зобов'язано виконувати повноваження ліквідатора ПП "Імпалс" до моменту призначення нового. Щодо розшуку транспортних засобів зазначає, що наявність договорів купівлі-продажу та актів приймання-передачі транспортних засобів є належним доказом відсутності на праві власності у боржника такого майна. Проте, ліквідатор звернувся до Сервісного центру МВС України з проханням зняти з обліку зареєстровані за ПП "Імпалс" транспортні засоби. З отриманої відповіді вбачається, що власниками відповідних транспортних засобів є інші юридичні та фізичні особи, а не ПП "Імпалс".

Суд на підставі ст.120 ГПК України протокольною ухвалою від 09.01.2018 року розгляд скарги відклав на 23.01.2018 року.

ОСОБА_7 у поясненнях від 23.01.2018 року скаргу на дії ліквідатора підтримав. Зазначив, що прийняте на засіданні комітету кредиторів боржника 26.12.2018 року за відсутності самого скаржника рішення щодо необгрунтованості скарги ОСОБА_7 на дії ліквідатора боржника є незаконним, оскільки не відповідає вимогам ст.16 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», приймання такого рішення не входить до компетенції комітету. Крім того, безпідставним є твердження ліквідатора щодо значущості прав ПАТ «Креді Агріколь Банк»,визначного та вагомого кредитора і малозначність прав скаржника. Позиція банку стосовно схвалення роботи ліквідатора, жодним чином не є безперечним доказом відсутності порушень прав самого банку, що залишається без правової оцінки ліквідатора.

У судовому засіданні 20.02.2019 року представник ОСОБА_7 скаргу на дії ліквідатора підтримав частково. Зазначив, що ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши долучені ліквідатором Григор'євим В.В. докази, обґрунтування скарги на дії ліквідатора в частині незрозумілого розшуку транспортних засобів з жовтня 2010 року не підтримує.

Представник ПАТ "Дельта Банк" скаргу на дії ліквідатора підтримав з обґрунтувань, зазначених у скарзі.

Представник ПАТ "Промінвестбанк" у вирішенні питання розгляду скарги поклалась на розсуд суду.

Ліквідатор скаргу заперечив з мотивів, викладених у поясненнях від 02.01.2019 року. Пояснив, що ним не встановлено процесуальних порушень Михайловським С.В. при реалізації спірного майна, щодо його повноважень після усунення комітет вирішив не проводити повторної реалізації, договір купівлі-продажу не визнавався недійсним. Повторна реалізація спірного майна призведе лише до додаткових витрат.

Заслухавши пояснення ліквідатора, представників кредиторів, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.12.2009 року порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Імпалс», розпорядником майна призначено Михайловського С.В.

Ухвалою суду від 22.09.2010 року визнані грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою суду від 19.10.2010 року визнано банкрутом Приватне підприємство «Імпалс», відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Михайловського С.В.

Ухвалою суду від 13.01.2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_9 на дії ліквідатора Михайловського С.В.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2016 року, залишеною в силі постановою ВГС України від 03.08.2016 року, ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.01.2016 року скасовано, прийнято нове рішення, яким скаргу задоволено частково, усунено Михайловського С.В. від обов'язків ліквідатора боржника, зобов'язано Михайловського С.В. здійснювати повноваження ліквідатора боржника до моменту призначення у справі нового ліквідатора у встановленому Законом порядку.

Ухвалою суду від 19.10.2016 року, залишеною в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 року, припинено повноваження ліквідатора Приватного підприємства "Імпалс" арбітражного керуючого Михайловського С.В., ліквідатором призначено арбітражного керуючого Григорєва В.В.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2017 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 року та ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.10.2016 року скасовано в частині призначення ліквідатором приватного підприємства "Імпалс" арбітражного керуючого Григорєєва В.В., справу в частині вирішення питання про призначення ліквідатора передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

В мотивувальній частині постанови, на яку посилається скаржник, вказано, що питання стосовно реалізації майна були вирішені в порушення норм ст. 30 Закону про банкрутство. Цим обставинам не надано було оцінки жодним із судів попередніх інстанцій.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.08.2017 року, залишеною в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 року, ліквідатором Приватного підприємства "Імпалс" призначено арбітражного керуючого Григорєва В.В.

19.01.2013 року набрав чинності Закон України № 4212-VI від 22.12.2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212- VІ)" положення Закону застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013 року. Положення Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, в даному випадку, застосовується редакція закону, чинна до 19.01.2013 року.

Згідно ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту;

- з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

- реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.

Положеннями ст. 25 цього ж Закону України передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює функції щодо управління та розпорядження майном банкрута, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Про перебування в заставі банку каналізації та водопровідної мережі, яке передано банку по балансовій довідці боржника, ПАТ "Креді Агріколь Банк" повідомив ліквідатора лише на засіданні комітету кредиторів боржника 29.07.2014 року (том 16, а.с. 36-38).

На підставі наказу №б/н від 02.10.2014 року проведено інвентаризацію майна боржника, що перебуває у заставі ПАТ "Креді Агріколь Банк" згідно договору застави основних засобів №2 від 19.02.2009 року.

Проведення інвентаризації каналізації та водопровідної мережі ліквідатором неможливе у зв'язку з відсутністю схеми розташування та інших документів, які дали б можливість ідентифікувати спірне майно.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

В мотивувальній частині постанови ВГС України від 29.03.2017 року вказано, що під час вирішення комітетом кредиторів питання про призначення ліквідатора у справі про банкрутство Боржника, за відсутністю рішення господарського суду про призначення ліквідатора ПП "Імпалс", комітетом кредиторів за пропозицією ліквідатора - арбітражного керуючого Михайловського С.В. (якого було усунуто від обов'язків ліквідатора ПП "Імпалс" постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2016 - залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016, та повноваження якого були припинені оскаржуваною ухвалою від 19.10.2016) питання стосовно реалізації майна були вирішені в порушення норм ст. 30 Закону про банкрутство. Цим обставинам не надано було оцінки жодним із судів попередніх інстанцій.

Згідно ст. 30 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута

ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах,

якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу

майна банкрута.

02.09.2016 року на засіданні комітету кредиторів боржника прийнято рішення погодити продаж майна ПП "Імпалс", а саме: водопровідної мережі, 279 м., 1996 р.в., каналізації 298 м., 1996 р.в., каналізації зливної 126 м., 1996 р.в., громадянину ОСОБА_11 за ціною 1 000 грн. 00 коп. (том 25, а.с. 6)

Таким чином, комітетом кредиторів боржника визначено інший порядок продажу майна боржника.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2016 року не тільки усунено арбітражного керуючого Михайловського С.В. від виконання обов'язків ліквідатора боржника, а й зобов'язано арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича здійснювати повноваження ліквідатора ПП "Імпалс" до моменту призначення у справі № 1/106/52-Б нового ліквідатора у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку.

Договір купівлі-продажу вищевказаного майна укладений арбітражним керуючим Михайловським С.В. та громадянином ОСОБА_11 20.09.2016 року, тобто до призначення нового ліквідатор (том 25, а.с. 4-5).

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Крім того, питання правомірності продажу водопровідної мережі та каналізації ПП "Імпалс" було предметом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Михайловського С.В., проведеної за матеріалами скарги ОСОБА_9, за результатами якої порушень вимог ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкуртом" не виявлено (том 26, а.с. 17-19).

Ухвалою суду від 19.10.2016 року, залишеною в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 року, припинено повноваження ліквідатора Приватного підприємства "Імпалс" - арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича, ліквідатором Приватного підприємства "Імпалс" призначено арбітражного керуючого Григор'єва Валерія Васильовича.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2017 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.10.2016 у справі № 1/106/52-Б скасовано в частині призначення ліквідатором Приватного підприємства "Імпалс" арбітражного керуючого Григор'єва В.В., справу в частині вирішення питання про призначення ліквідатора Приватного підприємства "Імпалс" передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.08.2017 року, залишеною в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 року, ліквідатором Приватного підприємства "Імпалс" призначено арбітражного керуючого Григор'єва Валерія Васильовича.

Заслухавши на засіданні комітету кредиторів боржника 02.08.2018 року звіт ліквідатора Григор'єва В.В. вирішено визнати правомірною реалізацію арбітражним керуючим Михайловським С.В. майна ПП "Імпалс", а саме: водопровідної мережі, 279 м., 1996 р.в., каналізації 298 м., 1996 р.в., каналізації зливної 126 м., 1996 р.в., громадянину ОСОБА_11 за ціною 1 000 грн. 00 коп. (том 26, а.с. 266-268).

Таким чином, всі дії стосовно заставного майна боржника погоджені з комітетом кредиторів боржника та безпосередньо з ПАТ "Креді Агріколь Банк", як з заставним кредитором.

Будь-які заперечення стосовно продажу такого майна від комітету кредиторів та заставного кредитора на адресу суду не надходили.

Скаржник не вказав, яким чином реалізація майна боржника, що перебуває у заставі ПАТ "Креді Агріколь Банк", впливає на його права та обов'язки.

В чому полягає відновлення попередньо майнового становища боржника ОСОБА_7 не вказав.

Здійснення повторної реалізації заставного майна боржника ніяким чином не вплине на розподіл коштів, а призведе лише до додаткового затягування справи та додаткових витрат не лише боржника, а й кредиторів.

Згідно пояснень ліквідатора у судовому засіданні 20.02.2019 року у боржника будь-які кошти відсутні, рахунки закриті.

Твердження ОСОБА_9 щодо затягування ліквідатором строків ліквідаційної процедури не приймається судом до уваги, з огляду на таке.

Згідно п. 2 ст. 22 Закону строк ліквідаційної процедури не може перевищувати дванадцяти місяців. Господарський суд може продовжити цей строк на шість місяців, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ухвалами Господарського суду Волинської області від 29.10.2012 року, 24.04.2013 року, 19.02.2014 року, 19.09.2014 року, 05.01.2015 року, 29.10.2015 року неодноразово продовжувалися строки ліквідаційної процедури ПП "Імпалс", однією із підстав якого є наявність нереалізованого майна банкрута та непогашення вимог кредиторів, зокрема, самого скаржника. Ухвали набрали законної сили та є чинними на день розгляду справи.

Питання продовження строків ліквідаційної процедури розглядались на засіданнях комітету кредиторів ПП "Імпалс" 17.02.2014 року, 29.07.2014 року, 17.12.2014 року, 18.05.2015 року, 12.08.2015 року (том 15, а.с. 48-49, 121, 153-155, том 16, а.с. 35, 110) та продовжені на підставі клопотань голови комітету кредиторів боржника, а не ліквідатора.

Арбітражний керуючий Григор'єв В.В. призначений ліквідатором ПП "Імпалс" ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.08.2017 року.

Під час інвентаризації майна боржника не виявлено частину зареєстрованих за боржником транспортних засобів, будь-яких документів, що свідчать про факт їх списання, продажу чи іншим чином стосуються транспортних засобів, ліквідатору Григорєву В.В. не передано.

З метою їх пошуку ліквідатор звернувся до ГУ Національної поліції у Волинській області з вимогою внесення до Системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою за розшуковими реєстрами "Відеоконтроль-рубіж", тощо відповідних відміток про розшук відповідних транспортних засобів (том 26, а.с. 92).

Ухвалою суду від 13.06.2018 року клопотання ліквідатора боржника задоволено, зобов'язано ОСОБА_12, що перебував на посаді директора боржника передати ліквідатору відповідні транспортні засоби.

Необхідність подальшого продовження процедури банкрутства ПП "Імпалс" до повної реалізації майна боржника, що включене до ліквідаційної маси, виникає у зв'язку з неможливістю розшуку відповідних транспортних засобів.

Таким чином, твердження скаржника про те, що арбітражним керуючим Григор'євим В.В. неналежно виконуються обов'язки ліквідатора ПП "Імпалс", зокрема, щодо затягування строків ліквідаційної процедури, спростовуються матеріалами справи.

Згідно ч. 8 ст. 16 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів належить прийняття

рішення про, зокрема, звернення до господарського суду з клопотанням про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Таким чином, правом на звернення до суду з клопотання про припинення повноважень ліквідатора боржника (усунення від виконання ним своїх обов'язків) наділений саме комітет кредиторів, а не окремий кредитор.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №917/2324/15 від 25.07.2018 року.

Таким чином, скарга ОСОБА_7 не може бути підставою для усунення арбітражного керуючого Григор'єва В.В. від виконання обов'язків ліквідатора ПП "Імпалс".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно рішення КСУ №3-рп/2003 від 30.01.2003 року правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 на дії ліквідатора Григор'єва В.В.

Враховуючи вищевикладеного та керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_7 на дії ліквідатора приватного підприємства "Імпалс" Григор'єва Валерія Васильовича від 26.10.2018 року відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України

Ухвала суду підписана 21.02.2019 року

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук