ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Черкаси справа № 925/1357/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача ОСОБА_1 адвокат за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 директор за посадою, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" до приватного підприємства "Виробничо - комерційна фірма "Лан" про стягнення 4447,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 4447,73 гривень заборгованості за договором про надання послуг від 09.08.2018 року з урахуванням пені, річних та інфляційних.

Ухвалою суду від 20.12.2018 розгляд справи призначено на 24.01.2019 в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 24.01.2019 судове засідання відкладено на 19.02.2019.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в повному обсязі підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відзив на позов не приймати до уваги та позовні вимоги визнав повністю.

Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Таким чином заява відповідача про визнання позову підлягає прийняттю до розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2018 між сторонами був укладений договір надання послуг б/н 92п, відповідно до умов якого позивач зобовязувався надати послуги з відстою земснаряду відповідача, марки ЗРС № КАС 1432К біля власної причальної стінки без підключення до берегової електромережі.

Згідно з п. 3.1 договору, вартість відстою судна відповідача біля причальної стінки, що належить позивачу складає 4080 грн., в т.ч. ПДВ 680 грн. за один місяць.

Згідно з п. 8.2 договору, на підставі ст. 631 ЦК України, сторони договору встановили, що умови договору застосовуються також до відносин, які виникли до його укладення, а саме з 01.06.2018.

На виконання п. 3.2. договору відповідач платіжним дорученням від 17.09.2018 сплатив вартість відстою судна за три місяці, тобто за червень, липень і серпень 2018 року, в сумі 12240 грн.

09.10.2018 позивач отримав від відповідача лист від 09.10.2018 №45, про припинення дії договору з 05.09.2018.

Позивач листом від 10.10.2018 №06-12/61 нагадав відповідачу про умови укладеного договору, повідомив, що договір може бути розірвано з дня надходження листа відповідача, тобто з 09.10.2018, не чекаючи 20 календарних днів, просив внести плату за відстій судна у вересні 2018 року в розмірі 4080 грн.

Внаслідок невиконання умов укладеного договору у відповідача утворилася заборгованість за послуги з відстою судна на території позивача за вересень 2018 року в розмірі 4080 грн. Крім того, у відповідності з вимогами п. 5.2. договору відповідачу нарахована позивачем пеня 249,49 грн. 127,45 інфляційних нарахувань та 20,70 грн. 3% річних.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Позивач при поданні позову за платіжним дорученням від 12.12.2019 № 1956 сплатив до Державного бюджету України 1762 грн. судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 4 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

В звязку з визнанням позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору.

Решта сплаченого позивачем судового збору у сумі 881 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 130, 185, 191, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, ч.1.ст 7 Закону України Про судовий збір Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Лан» ( вул. Надпільна, 55, м. Черкаси, 18031, ) на користь Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» вул. Петра Сагайдачного, 12, м. Київ, 04070, ) 4080 грн. (чотири тисячі вісімдесят гривень) боргу, 249 грн. 49 коп. (двісті сорок девять гривень 49 коп.) пені, 20 грн. 79 коп. (двадцять гривень 79 коп.) 3% річних, 127,45 грн. (сто двадцять сім гривень, 45 коп.) інфляційних та 881 грн. (вісімсот вісімдесят одна гривня) витрат на сплату судового збору.

Повернути Державному підприємству водних шляхів «Укрводшлях» вул. Петра Сагайдачного, 12, м. Київ, 04070, із Державного бюджету України 50% сплаченого ним за платіжним дорученням від 12.12.2018 № 1956 судовий збір в сумі 881 грн. (вісімсот вісімдесят одна гривня).

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст складено і підписано 22.02.2019.

СУДДЯ К.І. Довгань