ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2019

Справа № 910/16298/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна»

до                    товариства з обмеженою відповідальністю «Контанго Експорт»

про                    стягнення 61 054,72 грн.

представники сторін не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна» (далі – ТОВ «Будпрокат-Україна», позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Контанго Експорт» (далі – ТОВ «Контанго Експорт», відповідач) про стягнення 61 054,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після закінчення строку оренди обладнання, переданого у користування позивачем відповідачу на підставі договору оренди № А00001067 від 03.07.2017, відповідач продовжував користуватись орендним майном без здійснення відповідної оплати, у зв’язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою № 10 від 10.10.2018 про сплату заборгованості та повернення орендованого майна. Проте, вимога позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмір 61 054,72 грн., з яких: 33 680,00 грн. – заборгованість по орендній платі, 27 374,27 грн. – вартість неповернутого обладнання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2018, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/16298/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.01.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.01.2019 повідомлено ТОВ «Контанго Експорт», як відповідача, про наступне судове засідання, призначене на 12.02.2019.

У судове засідання 12.02.2019 представники сторін не з’явились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.02.2019 було складено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

03.07.2017 між ТОВ «Будпрокат-Україна» (орендодавець) та ТОВ «Контанго Експорт» (орендар) був укладений договір оренди № А00001067 (далі – договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендар передає, орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання (далі – обладнання), яке є об’єктом власності орендодавця, орендар використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються у відповідному додатку до цього договору, який є невід’ємною частиною договору.

Додаток № 1 від 10.07.2018 до договору, який одночасно є актом передачі обладнання у тимчасове користування, свідчить, що позивач передав, а відповідач прийняв у користування наступне обладнання:

- віброплита MS 90 з двигуном Honda GX 160 у кількості 1 шт. вартістю 26 071,16 грн., вартість оренди на добу 350,00 грн.;

- гаситель вібрацій гумовий до трамбувальної машини у кількості 1 шт. вартістю 1 303,56 грн., вартість оренди на добу 50,00 грн.

У додатку № 1 від 10.07.2018 до договору сторони також погодили, що час початку оренди є 10.07.2018, а мінімальний строк оренди – 7 (діб).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що орендна плата за користування обладнанням розраховується на підставі розцінок орендодавця з розрахунку за одну добу й вказується у відповідному додатку до цього договору, який є невід’ємною частиною даного договору. Орендна плата розраховується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати, зазначеної сторонами в акті прийому-передачі обладнання в оренду. Орендна плата нараховується до дати підписання сторонами акту здачі-прийому (повернення з тимчасового користування) обладнання з оренди.

Початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеної у відповідному додатку до цього договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом прийому-передачі в оренду (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного додатку до договору або рахунку, виставленого орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Сторони погодили, що рахунки на оплату, сформовані орендодавцем та направлені з його електронної пошти орендарю, є належною підставою для проведення орендарем оплати за цим дговором.

Згідно з п. 3.4 договору у випадку продовження терміну оренди або часу фактичного користування обладнанням, орендар зобов’язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну за наступний період оренди. Оплата нараховується з наступного дня, що слідує за датою закінчення попереднього терміну оренди. Оплата за продовження терміну оренди проводиться в день, що відповідає даті закінчення попереднього терміну оренди або наступного банківського дня, що слідує за датою закінчення попереднього терміну оренди на підставі виставленого орендодавцем рахунку або в інший незаборонений законодавством спосіб.

Положеннями п. 5.5 договору на відповідача, як орендаря, покладений обов’язок повернути обладнання в день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному додатку до цього договору та/або в акті прийому-передачі обладнання в оренду, або зазначений у вимозі орендодавця про повернення обладнання у визначений строк у визначених договором випадках.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що при намірі орендаря продовжити термін оренди останній зобов’язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди за наступний погоджений сторонами термін оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого сторонами терміну оренди орендар не здійснив оплату наступного погодженого сторонами періоду оренди, обладнання повинно бути повернуте орендарем протягом 2 (двох) днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку неповернення обладнання у зв’язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право, зокрема, відмовитись від прийняття обладнання, про що зобов’язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов’язаний відшкодувати орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 (семи) днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного сторонами договору позивач 10.07.2018 передав у користування відповідача обумовлене обладнання, проте відповідач, у порушення прийнятих на себе зобов’язань, вказане обладнання не повернув.

У зв’язку з цим позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою № 10 від 10.10.2018, в якому просив повернути орендоване обладнання протягом 2 (двох) днів з моменту отримання цього листа або протягом 7 (семи) днів з моменту отримання цього листа сплатити вартість прийнятого в орендне користування та неповернутого обладнання, а також протягом 7 (семи) днів з моменту отримання цього листа сплатити заборгованість по орендній платі. Направлення вказаного листа на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджується описом вкладення до цінного листа від 12.10.2018, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 039.

Вищевказана вимога позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Матеріали справи свідчать, що вищевказане поштове відправлення № 039 (з листом-вимогою № 10 від 10.10.2018) було повернуте на адресу відправника підприємством поштового зв’язку. Відповідно до витягу з офіційного веб-сайту публічного акціонерного товариства «Укрпошта» 18.10.2018 поштове відправлення № 039 було невручене під час доставки, а 29.10.2018 було здійснене повернення вказаного поштового відправлення підприємством поштового зв’язку за зворотною адресою.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 роз’яснено, що днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що строк для виконання відповідачем обов’язку повернути позивачу обладнання почався 30.10.2018 і, відповідно, сплив через 7 днів – 06.11.2018, а з 07.11.2018 – припинився обов’язок сплачувати орендну плату за користування обладнанням і виник обов’язок сплатити позивачу вартість неповернутого майна.

Таким чином, судом встановлено, що загальний строк користування відповідачем переданим йому в оренду обладнанням становить 120 діб (з 10.07.2018 по 06.11.2018). Отже, з урахуванням розміру добової оренди, що встановлений додатком № 1 від 10.07.2018 до договору та становить 400,00 грн. (350,00 грн. + 50,00 грн.), загальний розмір орендної плати за користування орендованим обладнанням за період з 10.07.2018 по 06.11.2018 становить 48 000,00 грн. (120 діб * 400,00 грн.).

Судом встановлено, що відповідач сплатив на користь позивача оренду за користування обладнанням в загальному розмірі 14 320,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 83 від 09.07.2018, № 68, № 69, № 70, № 71 від 03.07.2018 та банківською випискою по рахунку позивача за період з 03.07.2018 по 03.12.2018.

Отже, розмір заборгованості відповідача перед позивачем з орендної плати становить 33 680,00 грн. (48 000,00 грн. - 14 320,00 грн.).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до додатку № 1 від 10.07.2018 до договору загальна вартість переданого відповідачу в оренду обладнання становить 27 374,72 грн. (26 071,16 грн. + 1 303,56 грн.). Водночас, позивачем вартість неповернутого з оренди майна визначена в меншому розмірі, а саме - 27 374,27 грн., що не суперечить вимогам чинного законодавства та є правом позивача.

Розглядаючи цю справу, оцінюючи правомірність вимог позивача та вирішуючи даний спір по суті суд керувався таким.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, які кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, судом встановлено, що умовами укладеного сторонами договору оренди № А00001067 від 03.07.2017 передбачений обов’язок відповідача, як орендаря, повернути передане у користування обладнання на вимоги позивача, як орендодавця, а також обов’язок сплатити вартість такого обладнання позивачу у випадку невиконання обов’язку з його повернення.

Крім того, умовами вищевказаного договору та положеннями ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України на орендаря покладений, зокрема, обов’язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата – це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем або повернення позивачу орендованого обладнання чи спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 33 680,00 грн. та вартості неповернутого обладнання в розмірі 27 374,27 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Контанго Експорт» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 29-Б, ідентифікаційний код 36843991) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 18, офіс 7-Б, ідентифікаційний код 41668417) заборгованість по орендній платі в розмірі 33 680,00 грн. (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят грн. 00 коп.), вартість неповернутого обладнання в розмірі 27 374,27 грн. (двадцять сім тисяч триста сімдесят чотири грн. 27 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 18.02.2019.

Суддя                                                                                                    О.Г. Удалова