ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

18.02.2019

м. Дніпро

Справа № 904/10435/17

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення фонду державного майна України

про зобов'язання вчинити певні дії

Головуючий суддя Первушин Ю.Ю.

Судді Ліпинський О.В.

Соловйова А.Є.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про передачу гуртожитку до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпропетровської міської ради.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 у справі №904/10435/17 (суддя Ніколенко М.О.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 у справі №904/10435/17 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.09.2018 касаційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 скасовано. Справу №904/10435/17 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справу №904/10435/17 призначено суддю Первушина Ю.Ю.

Ухвалою Господарського суду від 13.11.2018 суддею Первушиним Ю.Ю. справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду від 05.02.2019 прийнято заяву Дніпровської міської ради про зміну предмету позову (вх. 5542/19) до розгляду, призначено колегіальний розгляд справи.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 за №144 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи, за результатами якого для розгляду справи №904/10435/17 визначено наступний склад колегії: головуючий суддя - Первушин Ю.Ю., суддя - Ліпинський О.В., суддя - Соловйова А.Є., (протокол автоматичної розподілу судової справи між суддями від 07.02.2019).

Ухвалою Господарського суду від 08.02.2019 справу №904/10435/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Ю.Ю. Первушин, судді Ліпинський О.В. та Соловйова А.Є., вирішено розпочати підготовче засідання спочатку та призначено підготовче засідання на 27.02.2019.

14.02.2019 через відділ діловодства Господарського суду Дніпропетровської області представником Дніпровської міської ради подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої останній просить вжити заходів забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на об'єкти нерухомого майна, а саме:

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, будівля гуртожитку

літ. А-9, А{2}-1, приміщення на І-VIII поверхах, приміщення загального користування поз. 1-13,1-14 у прибудові А{1}-1 та поз. ІХ-1-ІХ-5, ІХ-11, ІХ-12 на IX поверсі літ. А-9, ґанки літ. а, а{1}, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, покриття І, загальною площею 8457,1 кв. м., житловою площею 4413,5 кв. м., яка знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м.Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, житлове приміщення №814 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VIII поверсі, загальною площею 22,3 кв. м., житловою площею17,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, житлове приміщення №706 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VII поверсі, загальною площею 16,5 кв. м., житловою площею11,4 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 1.01, житлове приміщення №705 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VII поверсі, загальною площею 22,3 кв. м., житловою площею 17,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м.Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, нежитлове приміщення № 643 (поз. 1,1) в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VI поверсі, загальною площею 14,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, житлове приміщення № 618 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VI поверсі, загальною площею 22,3 кв. м., житловою площею 17,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, житлове приміщення №602 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VI поверсі, загальною площею 16,5 кв. м., житловою площею 11,4 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро.

В обґрунтування необхідності вжиття заявлених заходів до забезпечення позову позивач зокрема посилається на те, що з поданого відповідачем відзиву, Позивачу стало відомо, що під час розгляду справи, а також у 2016-2017 відповідачем відчужено на користь третіх осіб частин будівлі спірного гуртожитку. Зазначені відчуження сталися під час дії мораторію на відчуження гуртожитків, передбаченого п. З розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків". Зазначені відчуження порушили права територіальної громади на передачу у комунальну власність будівлі гуртожитку, а також порушили права мешканців гуртожитку на реалізацію ними права на приватизацію. Заявник стверджує, що необхідність у накладенні арешту полягає у тому, що відповідач, у супереч мораторію на відчуження гуртожитків, протягом 2016-2018, у тому числі під час провадження цієї судової справи, здійснював поділ і продаж спірної будівлі гуртожитку, і невжиття такого заходу як накладення арешту на зазначені частки гуртожитку може призвести до неможливості задоволення позову, у разі подальшого продажу будівлі гуртожитку, чим будуть порушені права територіальної громади та мешканців гуртожитку, за захистом яких звернувся позивач.

Розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, а також враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Водночас, згідно положень ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За змістом п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 лютого 2018 у справі №911/2930/17.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи №904/10435/17 відповідачем неодноразово здійснювався продаж об'єктів нерухомого майна, що є предметом спору на користь третіх осіб, що підтверджується наявними в матеріалах справи Договорами купівлі - продажу нерухомого майна (2т., а.с. 26-71) такі дії з боку Відповідача на думку суду свідчать про можливість вчинення подальших дій з реалізації майна на користь третім особам.

Крім того, обрані позивачем заходи до забезпечення позову, співвідносяться з предметом позову, а, отже, існує конкретний зв'язок між заходами до забезпечення позову і предметом позову, враховуючи викладене, суд вважає, що наведені заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 у справі №910/5916/18.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хорнсбі проти Греції» зазначено, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Отже, враховуючи предмет позову у даній справі, яким є немайнова вимога Позивача про передачу гуртожитку до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, суд вважає, що запропоновані заходи, зокрема, накладення арешту на об'єкти нерухомого майна, дійсно будуть спрямовані на забезпечення справедливого та ефективного захисту порушених прав Позивача, оскільки такі дії відповідача, як поділ та продаж спірних об'єктів нерухомого майна на користь третіх осіб в подальшому, у випадку прийняття рішення на користь позивача, можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки таке право знову потребуватиме захисту шляхом подання позову до осіб, яким ймовірно буде передано право на частини об'єктів нерухомого майна.

Таким чином, господарський суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-140, 144, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Дніпровської міської ради (вх. 7131/18) про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на об'єкти нерухомого майна :

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, будівля гуртожитку

літ. А-9, А{2}-1, приміщення на І-VIII поверхах, приміщення загального користування поз. 1-13,1-14 у прибудові А{1}-1 та поз. ІХ-1-ІХ-5, ІХ-11, ІХ-12 на IX поверсі літ. А-9, ґанки літ. а, а{1}, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, покриття І, загальною площею 8457,1 кв. м., житловою площею 4413,5 кв. м., яка знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м.Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, житлове приміщення №814 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VIII поверсі, загальною площею 22,3 кв. м., житловою площею17,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, житлове приміщення №706 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VII поверсі, загальною площею 16,5 кв. м., житловою площею11,4 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 1.01, житлове приміщення №705 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VII поверсі, загальною площею 22,3 кв. м., житловою площею 17,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м.Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, нежитлове приміщення № 643 (поз. 1,1) в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VI поверсі, загальною площею 14,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, житлове приміщення № 618 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VI поверсі, загальною площею 22,3 кв. м., житловою площею 17,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро;

-          реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, житлове приміщення №602 в будівлі гуртожитку літ. А-9 на VI поверсі, загальною площею 16,5 кв. м., житловою площею 11,4 кв. м., яке знаходиться за адресою: просп. Івана Мазепи, 3, м. Дніпро.

3. Направити Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (код за , юридична адреса: просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000) для виконання ухвалу суду про забезпечення позову.

4. Ухвала про забезпечення позову має силу виконавчого документу, набирає законної сили з моменту її підписання - 18.02.2019 та може бути пред’явлена до виконання у строк до 19.02.2022.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за цією ухвалою є Дніпровська міська рада (ідентифікаційний код 26510514, місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75).

6. Боржником у виконавчому провадженні за цією ухвалою є Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" (ідентифікаційний код 00168076, місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, вулиця Сухий острів, 3).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя

Ю.Ю. Первушин

Суддя О.В. Ліпинський

Суддя А.Є. Соловйова