ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.2019 Справа № 905/2221/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

секретар судового засідання Хадієва М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (, адреса: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Миру, 70),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад Восток» (, адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Металургів, б.88, кв.56),

про: стягнення 14780,45 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

СУТЬ СПОРУ:

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофасад Восток" про стягнення заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення спеціальної рекламної конструкції зовнішньої реклами, що перебуває у комунальній власності, яка виникла на підставі договору №10 від 21.05.2014, у розмірі 14780,45 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень 45 коп.)

Нормативно вимоги обґрунтовані приписами статей 610, 611, 612, 622, 526, 651 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 180, 181, 193 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 21.05.2014 №10 з додатками; додаткову угода №01 від 28.11.2016 разом з додатком; додаткову угода №02 від 14.11.2017 разом з додатком; довідку Департаменту фінансів щодо суми заборгованості; претензію №25 від 30.07.2018 №31.5 - 38681 - 31.5.1, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 22.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2221/18; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; справу призначено до розгляду на 22.01.2019; встановлено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру (надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив тощо); явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

18.01.2019 від позивача через канцелярію суду отримано клопотання №31.5 - 1168 - 31.5.1 від 09.01.2019, в якому останній просить розгляд справи, що призначений на 22.01.2019 об 11:00 год. провести за відсутності представника Виконавчого комітету Маріупольської міської ради та повідомляє про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити його.

Ухвалою суду від 22.01.2019 відкладено розгляд справи на 18.02.2019; запропоновано позивачу та відповідачу виконати вимоги ухвали суду від 22.12.2018; позивачу запропоновано надати суду: належним чином засвідчені та належної якості копії Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, затвердженого рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.06.2011 № 178, а також Дозволи розповсюджувача на розміщення зовнішньої реклами в місцях, що є предметом спору у цій справі (для долучення до матеріалів справи) та їх оригінали для огляду; нормативно обгрунтовані письмові пояснення щодо доданого до позову розрахунку вимог, періоду виникнення зобов'язання та їх розміру (надати детальний розрахунок), у тому числі документальне підтвердження щодо соціальної реклами; усі документи та пояснення надати до канцелярії суду не пізніше, ніж за п'ять днів до дати судового засідання, заздалегідь направивши копії таких документів та пояснень іншим учасникам справи; усі документи та пояснення надати до канцелярії суду не пізніше, ніж за п'ять днів до дати судового засідання, заздалегідь направивши копії таких документів та пояснень іншим учасникам справи; явка представників сторін у судове засідання визнавано не обов'язковою.

В судове засідання, що відбулось 18.02.2019, позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, витребувані документи не надано.

Відповідач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, втім, процесуальні документи суду повернулись без вручення відповідачу з відміткою поштового відділення зв"язку "за закінчення терміну зберігання".

Адреса, на яку надсилались процесуальні документи суду, відповідає відомостям щодо місцезнаходження відповідача, вказаним позивачем у позовній заяві, а також відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд враховує, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006), ст. ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Причому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Проявивши належну обачність Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврофасад Восток" могло дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація якого є загальнодоступною, цілодобовою та безоплатною, про рух справи № 905/2221/18 та необхідність вчинення ним відповідних процесуальних дій.

Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин (ст.7 ГПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. (ст. 14 ГПК України).

Відповідно до приписів частин вісім та дев'ять статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву в строк, встановлений судом, не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідач не представив суду письмового відзиву по суті спору та документів, на яких такий відзив ґрунтується, явка сторін в судове засідання обов'язковою визнана не була, тому справа розглядається за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Виконавчим комітетом Маріупольською міською радою (далі - виконком, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврофасад Восток» (далі - розповсюджувач, відповідач) укладено договір № 10 від 21.05.2014 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів із додатками.

За умовами цього договору, на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 21.05.2014 №215 «Про розгляд звернень суб'єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя», виконком надає розповсюджувачу у тимчасове платне користування місця розташування рекламних засобів, а розповсюджувач приймає вказані місця, використовує їх для розташування рекламних засобів та оплачує користування зазначеними місцями згідно з умовами цього договору. Місця розташування рекламних засобів, які надаються виконкомом в тимчасове платне користування розповсюджувачу, зазначені в додатку 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Місця розташування рекламних засобів являються собою площу зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або території на відкритій місцевості у межах м. Маріуполя, перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Маріуполя, управління ними, в тому числі укладання договорів щодо них, здійснюється виконавчим комітетом Маріупольської міської роди. Місця розташування рекламних засобів надаються розповсюджувачу виключно для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, зазначених в дозволі, виданому на підставі відповідного рішення виконкому міської ради. (п.п. 1.1. - 1.4. договору).

Всі необхідні відомості щодо конструкції рекламних засобів, які підлягають встановленню на місцях розташування рекламних засобів, зазначаються у дозволі на розміщення зовнішньої реклами (п. 1.5 договору).

Місця розташування рекламних засобів вважаються переданими виконкомом і прийнятими розповсюджувачем з моменту укладення цього договору (п. 1.6 договору).

Вказаний договір передбачає обов'язок розповсюджувача зокрема, неухильно виконувати вимоги Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами. Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, правових актів органів місцевого самоврядування м. Маріуполя, які регламентують розміщення зовнішньої реклами в місті Маріуполі; не розміщувати рекламні засоби на місцях, наданих йому в користування, до отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у встановленому порядку та отримати у встановленому порядку дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на місця розташування рекламних засобів, надані йому в користування. Також, розповсюджувач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями розташування рекламних засобів в порядку та в строки, обумовлені цим договором (п.п. 2.3.1. - 2.3.3 та 2.3.15. договору)

Згідно з п.п. 3.1. - 3.5. договору, плата за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, встановлена в порядку, визначеному виконавчим комітетом Маріупольської міської ради. Розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, наданих в користування розповсюджувачу, становить 593,61 грн. в місяць. Розрахунок розміру плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів наведений в Додатку 1, який є невід'ємною частиною цього договору. Загальна сума договору з 18.07.2012 по 18.07.2017 становить 35616,60 грн. Плата за тимчасове користування місцями, наданими в користування розповсюджувачу, зараховується до міського бюджету м. Маріуполя. Внесення плати за тимчасове користування місцями здійснюється розповсюджувачем: перший платіж - протягом п'яти робочих днів з дня укладання договору, наступні платежі - авансом до 10 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата. Дія цього договору поширюється на зобов'язання щодо внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів за попередній період.

Зобов'язання розповсюджувача щодо внесення плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів вважається виконаним у день зарахування коштів до місцевого бюджету м. Маріуполя. У випадку внесення змін до законодавства України або прийняття органами місцевого самоврядування м. Маріуполя рішення про зміну розміру або порядку внесення плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, передбачений цим договором, підлягає обов'язковому коригуванню з метою його приведення у відповідність до зміненого тарифу. Плата за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів вноситься розповсюджувачем незалежно від факту встановлення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами. Внесення плати здійснюється розповсюджувачем без отримання рахунку, шляхом перерахування грошових коштів до міського бюджету м. Маріуполя (п.п. 1.1., 1.3., 1.4., 1.6. договору).

Відповідно до розділу 3 «Строк договору» сторони визначили, що цей договір набирає чинності з моменту його укладання. Договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами. У випадку отримання розповсюджувачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами на місцях, наданих йому в користування на підставі цього договору, цей договір діє протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років. Строк цього договору не підлягає автоматичному поновленню.

Згідно з п. 4.4. договору, за несвоєчасну або неповну сплату платежів за користування місцями розташування рекламних засобів розповсюджувач сплачує виконкому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

У додатку №1 до договору визначено місце розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами (габарити 3,0 х 6,0), що надається у тимчасове користування з 18.07.2012 до 18.07.2017, а саме: перехрестя пр. Металургів та вул. Покришкіна.

Договір №10 від 21.05.2014 з додатком підписано сторонами без розбіжностей.

Додатковою угодою №10 від 28.11.2016 до договору від 21.05.2014 №10 сторони виклали в новій редакції п. 3.2. та п. 3.3. Розділу 3 договору від 21.05.2014 №10, а саме: «Розрахунок плати, від якої звільняється розповсюджувач зовнішньої реклами у зв'язку з розміщенням соціальної реклами протягом 2015 року, наведений у додатку 1, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди. Розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, наданих в користування розповсюджувачу зовнішньої реклами, становить 563,60 грн. в місяць з урахуванням розміщення соціальної реклами протягом 2015 року, згідно з додатком 1 додатковї угоди. п.3.3. Загальна сума договору за п'ять років з урахуванням розміщення соціальної реклами протягом 2015 року становить 33815, 71 грн. згідно з додатком 1 додаткової угоди».

Додатковою угодою №02 від 14.11.2017 до договору від 21.05.2014 №10 сторони виклали в новій редакції. 3.2. та п. 3.3. Розділу 3 договору від 21.05.2014 №10, а саме: «Розрахунок плати, від якої звільняється розповсюджувач зовнішньої реклами у зв'язку з розміщенням соціальної реклами протягом 2016 року, наведений у додатку 1, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди. Розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, наданих в користування розповсюджувачу зовнішньої реклами, становить 543,15 грн. в місяць з урахуванням розміщення соціальної реклами протягом 2016 року, згідно з додатком 1 додаткової угоди. 3.3. Загальна сума договору за п'ять років з урахуванням розміщення соціальної реклами протягом 2016 року становить 32588,75 грн. згідно з додатком 1 додаткової угоди».

У той же час, в матеріалах справи відсутні і на вимогу суду позивачем не надано дозволів на розміщення зовнішньої реклами Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад Восток», які мали б бути видані на підставі відповідного рішення виконкому міської ради. Причини невиконання вимог ухвали від 22.01.2019 суду не повідомлено.

Таким чином, враховуючи узгоджені сторонами умови розділу 3 «Строк договору» договору №10 від 21.05.2014, цей договір діяв без автоматичного поновлення - до 18.07.2017.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 2067 від 29.12.2003, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Типових правил.

Відповідно п. 32 вказаних Типових правил плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

Належним чином засвідчену та належної якості копію Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, затвердженого рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.06.2011 № 178, позивач на вимогу суду, викладену в ухвалі від 22.01.2019, не надав і причин невиконання вимог суду не повідомив.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 11 цього Кодексу серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків визначено договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладення договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

На підставі статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості якого є офіційними та загальнодоступними, в провадженні господарського суду Запорізької області перебувала справа № 908/5824/14 за позовом Маріупольського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави, в особі: Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад Восток» заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення спеціальної рекламної конструкції зовнішньої реклами, що перебуває в комунальній власності, яка виникла на підставі договору № 10 від 21.05.2014, що виникла станом на 10.12.2014 у розмірі 17808,30 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.06.2016 по справі № 908/5824/14 позов задоволено; стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад Восток» на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради 17808 (сімнадцять тисяч вісімсот вісім) грн. 30 коп. основного боргу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Єврофасад Восток в доход Державного бюджету України ФО 813015, , код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності 206) 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Вказане рішення суду набрало законної сили 24.06.2016.

Обставини, встановлені рішенням господарського суду Запорізької області від 08.06.2016 по справі № 908/5824/14 , що набрало законної сили, мають преюдиційний характер при розгляді справи № 905/2221/18 в силу приписів статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

За твердженнями позивача, за період з 10.01.2015 по 10.06.2017 за відповідачем рахується заборгованість щодо внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів на загальну суму 14780,45 грн.

В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надано документального підтвердження повного чи часткового виконання своїх грошових зобов'язань за договором № 10 від 21.05.2014, також не надано доказів дострокового розірвання цього договору, доводів позивача про наявність боргу за період з 10.01.2015 по 10.06.2017 у розмірі 14780,45 грн. відповідач не спростував, тому позовні вимоги про стягнення основного боргу за договором у вказаному розмірі підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Суд враховує, що позивачем пред'явлено до стягнення з відповідача заборгованість, яка не була предметом розгляду по справі № 908/5824/14, Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврофасад Восток» не спростовано належними доказами доводів позивача про наявність боргу з внесення плати за тимчасове користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за період з 10.01.2015 по 10.06.2017 на загальну суму 14780,45 грн.

Судові витрати за розгляд цієї справи покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад Восток» про стягнення 14780,45, задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад Восток» (, адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Металургів, б.88, кв.56) на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (, адреса: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Миру, 70) заборгованість за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 10 від 21.05.2014 в розмірі 14780,45 грн. (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень 45 коп.) та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати судовий наказ.

4. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст рішення складено 18.02.2019.

Суддя Н.В. Величко