ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2019 р. Справа№ 910/11792/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: Калашник І.С. (довіреність б/н від 29.01.2019);

від відповідача: Зудінов О.С. (довіреність № 1 від 31.10.2018);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "ШЕВРОН"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.11.2018р.

у справі №910/11792/18 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "АПК-ІНВЕСТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "ШЕВРОН"

про стягнення 33 638, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 у справі №910/11792/18 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "АПК - ІНВЕСТ" задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "ШЕВРОН" виконати умови Договору поставки № 27102015-ОТС-1 від 27.10.2015 року, а саме: здійснити на користь Приватного акціонерного товариства "АПК - ІНВЕСТ" поставку двоокису вуглецю рідкого (ДСТУ 4817:2007) у кількості 5, 56 тонн на суму 33 638, 00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "ШЕВРОН" суму неустойки за порушення строків поставки товару за Договором поставки № 27102015-ОТС-1 від 27.10.2015 року у розмірі 33 638 грн. 00 коп. шляхом перерахування на поточний рахунок № 0086 у філії ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") в м. Дніпро, код банку 322313, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 524 грн. 00 коп.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- між позивачем та відповідачем, як постачальником, укладено договір поставки №27102015-ОТС від 27.10.2015;

- відповідачем поставлено двоокису вуглецю рідкого (ДСТУ 4817:2007) у кількості 12,44тонни на загальну суму 75262грн. Кількість недопоставленого товару становить 5, 56 тонн на суму 33 638грн.;

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 у справі №910/11792/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- видаткова накладна №1163 була сплачена покупцем з порушенням строків, встановлених специфікацією. Постачальник зупинив поставку другої частини товару, оскільки на 12 квітня 2018 повний розрахунок за першу партію зі сторони позивача проведено не було;

- оплата другої партії товару мала відбутись до 24.04.2018, однак позивач знову проігнорувало взяті на себе зобов'язання в частині розрахунків та фактично здійснив платіж лише 27.04.2018 (після граничної кінцевої дати визначеною в специфікації №19 як поставка третьої частини товару - 26.04.2018);

- укладений між сторонами договір не встановлює порядок чи строки поставки товару якщо товар з тих чи інших причин не буде поставлений в строк, визначений умовами договору;

- поставка третьої часини товару мала відбутись саме після письмового узгодження сторонами нових строків поставки, чого здійснено не було.

Від позивача (06.02.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 у справі №910/11792/18.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- договір поставки не містить умов, які би передбачали строки поставки товару після настання конкретно визначеної дати. Так, не забезпечення товару у строк, погоджений сторонами, є невиконанням постачальником умов укладеного договору, тягне настання для постачальника негативних наслідків у вигляді санкцій, які й були правомірно застосовані позивачем внаслідок порушення його прав, як покупця за договором;

- безпідставним є посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через незастосування до спірних правовідносин частини 2 статті 530 ЦК України;

- представником апелянта не подавалось жодних заяв про вирішення питання про розподіл судових витрат в порядку ст. 129 ГПК України, при цьому не було надано платіжного доручення на підтвердження обставин понесення відповідачем витрат на оплату послуг адвоката.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Шеврон", як постачальником, та Приватним акціонерним товариством "АПК - ІНВЕСТ", як покупцем, 27.10.2015 укладено договір поставки № 27102015-ОТС -1, відповідно до п.1.1 якого постачальник передає у власність покупця, а покупець приймає продукцію: двоокис вуглецю рідкого згідно (СО2) ДСТУ 4817: 2007 "Диоксид вуглецю гозоподібний і знижений. Технічні умови, кисню рідкого технічного згідно ГОСТ 6331-78, "Кислород рідкий технічний і медичний. Технічні умови", у асортименті, кількості, по строкам поставки, цінам та технічним (експлуатаційним) характеристикам, визначених у відповідних додатках до договору "Специфікаціях", які є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.1. постачальник зобов'язується поставити товар по договору в термін, визначений у відповідній Специфікації.

Згідно з п.3.1. договору вартість товару визначається у відповідних сецифікаціях до договору, є його невід'ємною частиною і включають ПДВ в розмірі передбаченому законодавством України для відповідної господарської операції.

Відповідно до п.3.2. договору, загальна сума договору складається з загальної вартості всіх поставок, вказаних в відповідних специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору і закріплюються в рахунках, накладних на відгрузку, відповідній партії товару і включають ПДВ.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що покупець здійснює оплату за кожну партію товару, поставленого по договору, на підставі рахунку, в терміни і формі, визначеними в відповідній специфікації.

Термін дії договору встановлений п.8.1. з моменту підписання сторонами і дійсний до 27.10.2018 року, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе обов'язків.

У відповідності до Специфікації № 19 від 30.03.2018 до договору, відповідач (постачальник) зобов'язався поставити визначений у Специфікації товар (двоокис вуглецю рідкий (ДСТУ 4817:2007) у загальній кількості 18 тонн, на загальну суму 108 900грн. в тому числі ПДВ 20% у строк до 26.04.2018р.

В порушення пунктів 1.1., 2.1., 4.1.1. договору, п.1 Специфікації відповідач лише частково виконав узгоджене зобов'язання із поставки (двоокису вуглецю рідкого (ДСТУ 4817:2007), а саме: за видатковою накладною № 1163 від 05.04.2018р. та товарно-транспортною накладною № Р1163 від 05.04.2018 у кількості 6,88тонн на суму 41624грн. (з урахуванням ПДВ). Кількість днів прострочки поставки товару -1 (один), копії яких наявні в матеріалах справи.

За видатковою накладною №1303 від 17.04.2018 та товарно- транспортною накладною № Р1303, від 17.04.2018 у кількості 5,56 тонн на суму 33 638грн. (з урахуванням ПДВ). Кількість днів прострочки поставки товару -2 (два), копії яких наявні в матеріалах справи.

Загалом відповідачем поставлено двоокису вуглецю рідкого (ДСТУ 4817:2007) у кількості 12,44 тонни на загальну суму 75 262,00 грн. Кількість недопоставленого товару становить 5,56 тонн на суму 33 638,00 грн.

Частина 1 статті 712 Цивільного кодексу України містить визначення договору поставки та встановлює, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачає розповсюдження на відносини, що виникають з договору поставки, загальних положень про договір купівлі-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Пунктом 5 Специфікації № 19 від 30.03.2018 сторони встановили, що допускається поставка товару з відхиленням від кількості і вартості партії товару не більше 30 % незалежно від напрямку змін.

Господарським судом міста Києва встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо поставки позивачу товару у кількості 5, 56 тонн на суму 33 638,00грн., наслідком чого стало звернення позивача з позовом про зобов'язання виконати умови договору поставки № 27102015-ОТС-1 від 27.10.2015, а саме: здійснити на користь Приватного акціонерного товариства "АПК - ІНВЕСТ" поставку двоокису вуглецю рідкого (ДСТУ 4817:2007) у кількості 5,56тонн на суму 33 638,00грн. та суму неустойки за порушення строків поставки товару за Договором поставки № 27102015-ОТС-1 від 27.10.2015 року у розмірі 33 638,00грн.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідачем не виконано належним чином умови договору та не поставлено товар у строки та у кількості погодженій сторонами в Специфікації №19 від 30.03.2018, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про виконання умов договору поставки № 27102015-ОТС-1 від 27.10.2015 року, а саме: здійснити на користь Приватного акціонерного товариства "АПК - ІНВЕСТ" поставку двоокису вуглецю рідкого (ДСТУ 4817:2007) у кількості 5,56 тонн на суму 33638, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з статтею 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару. Якщо продавець прострочив виконання обов'язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Пунктом п. 5.3 договору визначено, що у випадку несвоєчасної поставки товару, постачальник виплачує покупцю неустойку в розмірі 3% від суми непоставленого товару по відповідній специфікації за кожен день прострочення поставки.

Відповідно до пункту 2 Специфікації № 19 вартість специфікації становить 90 750,00грн. без ПДВ, 18150грн. з ПДВ, а загальна вартість становить 108 900, 00грн. Вартість недопоставленого товару становить 33 638, 00 грн. Позивач нараховує неустойку у розмірі 129169, 92 грн., період прострочення з 26.04.2018 по 01.09.2018 року, та зменшує суму штрафної санкції до 33 638, 00 грн.

Згідно з п.3 Специфікації № 19 від 30.03.2018 покупець здійснює оплату по наступним умовам: Оплата протягом 7 календарних дні з моменту поставки товару, при умові наявності оригіналів супровідних документів на поставлений товар.

Відповідачем здійснено поставку двоокису вуглецю рідкого (ДСТУ 4817:2007) 05.04.2018 відповідно до видаткової накладної № 1163 та 17.04.2018 відповідно до видаткової накладної №1303.

Позивачем було сплачено за товар 16.04.2018 та 19.04.2018 року, що підтверджується банківськими виписками.

В апеляційній скарзі відповідач, з посиланням на ч.2 ст. 530 ЦК України, зазначає про те, що постачання товару, який не було поставлено в строк, визначений умовами договору, через дії покупця, має постачатися або в додатково узгоджений новий строк (додаткова угода не підписувалась) або відповідно до листа покупця щодо прохання поставити товар (покупець на адресу постачальника листів/вимог щодо поновлення постачання товару не направляв).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, сторонами умовами договору погоджені строки виконання зобов'язання з поставки, тому застосуванню підлягає ч.1 ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 3 статті 538 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Зі змісту вказаної норми права вбачається, що право зупинити виконання свого обов'язку сторона має у разі невиконання іншою стороною у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі.

Станом на дату виникнення у відповідача зобов'язання з поставки товару раніше поставлена продукція була оплачена позивачем і заборгованість відсутня, а сам по собі факт несвоєчасної оплати позивачем раніше поставленого товару не є тією обставиною, яка б виходячи з фактичних обставин справи надавала відповідачу право, в розумінні ст. 538 ЦК України, зупинити виконання взятого на себе зобов'язання щодо поставки товару.

Судова колегія також погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки матеріали справи не містять платіжного доручення на підтвердження понесення відповідачем витрат на оплату послуг адвоката, підстави для покладення на позивача витрат відповідача на оплату послуг адвоката у відсутні.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "ШЕВРОН" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2018р. у справі № 910/11792/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/11792/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 20.02.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов