ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

25 лютого 2019 року                                                                       Справа № 913/1147/16

Суддя Косенко Т.В., розглянувши заяву №01/4-1-54 від 15.02.2019 Державного підприємства “Первомайськвугілля” про перегляд рішення Господарського суду Луганської області від 14.12.2016 за нововиявленими обставинами у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Український лізинговий фонд” (проспект Оболонський, 35 А, оф. 301, м. Київ, 04205)

до Державного підприємства “Первомайськвугілля” (вул. Куйбишева, 21, м. Гірське, Луганська область, 93292)

про 380980496 грн 53 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 14.12.2016 у справі №913/1147/16 позов задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства “Первомайськвугілля” на користь позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Український лізинговий фонд” заборгованість у сумі 380980496 грн 53 коп., з яких: 81725272 грн 87 коп. - відшкодування вартості предмета лізингу, 48158484 грн 02 коп. - винагорода лізингодавця, 251096739 грн 64 коп. - сума валютного коригування, крім того, витрати зі сплати судового збору в розмірі 206700 грн 00 коп.

27.12.2016 вказане рішення набрало законної сили та на його виконання видано відповідний наказ.

19.02.2019 від Державного підприємства “Первомайськвугілля” через канцелярію суду надійшла заява №01/4-1-54 від 15.02.2019, в якій заявник просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 14.12.2016 у справі №913/1147/16 та ухвалити рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю “Український лізинговий фонд” в задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного підприємства “Первомайськвугілля” заборгованості в розмірі 380980496 грн 53 коп.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.322 Господарського процесуального кодексу України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції. До заяви додаються, зокрема, документ про сплату судового збору.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.323 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. Протягом п’яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 322 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими чи виключними обставинами, про що постановляє відповідну ухвалу. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 322 цього Кодексу, застосовуються правила статті 174 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовій збір".

Розмір ставок судового збору встановлений ст. 4 Закону України “Про судовий збір”.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” за подання до господарського суду заяви про перегляд судового рішення у зв’язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Звертаючись з відповідною заявою, заявником мав бути сплачений судовий збір у загальному розмірі 310050 грн 00 коп.

Разом з заявою подано клопотання №01/4-1-55 від 15.02.2019, в якому заявник просить відстрочити сплату судового збору за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Луганської області від 14.12.2016 у справі №913/1147/16 до ухвалення рішення у справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач знаходиться в скрутному фінансовому становищі та у нього відсутня можливість сплатити судовий збір у строки передбачені ГПК України. Зазначив, що станом на 15.02.2019 заборгованість ДП «Держвуглепостач» перед ДП «Первомайськвугілля» за поставлене вугілля складає 13,8 млн. грн, що також унеможливлює сплату судового збору. Заявником направлено лист Міністру енергетики та вугільної промисловості України з проханням посприяти у виділенні необхідних коштів для сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір” суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду.

Ураховуючи зміст ст.8 Закону України “Про судовий збір” відстрочення або звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позовної заяви.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про звільнення або відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом положень ст.8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення судом сплати судового збору з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15).

Стаття 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст.24 Конституції України, ст.7 ГПК України.

У контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов’язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Водночас, в порушення вимог ст.74 ГПК України, позивач в обґрунтування заявленого клопотання не подало до суду доказів важкого фінансового становища, як підстави для звільнення або відстрочення від сплати судового збору, існуючих на час звернення з цим позовом до суду, ні доказів на підтвердження обставин можливої зміни фінансового становища для сплати судового збору до закінчення строку відстрочки (дата прийняття рішення у справі).

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі “Креуз проти Польщі” заява № 28249/95 від 19.06.2001).

У даному випадку, накладення судового збору на заявника, передбаченого пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір”, і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин, клопотання ДП «Первомайськвугілля» про відстрочення сплати судового збору не є обґрунтованим, доведеним належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 322, 323 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання №01/4-1-55 від 15.02.2019 Державного підприємства “Первомайськвугілля” про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Заяву №01/4-1-54 від 15.02.2019 Державного підприємства “Первомайськвугілля” про перегляд рішення Господарського суду Луганської області від 14.12.2016 у справі №913/1147/16 за нововиявленими обставинами залишити без руху.

3. Державному підприємству “Первомайськвугілля” протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки заяви.

4. Роз’яснити Державному підприємству “Первомайськвугілля”, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 25.02.2019 та не підлягає оскарженню.

Суддя Т.В. Косенко