ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. Справа№ 910/5958/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Смітюх І.І.

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз"

на рішення Господарського суду м. Києва від 04.09.2018 р. (повне рішення складено 12.09.2018 р.)

у справі № 910/5958/18 (суддя - Паламар П.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудгаз-Магістраль"

про стягнення заборгованості у розмірі 16495410,57 грн

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудгаз-Магістраль" (далі - відповідач) про стягнення 5124218,56 грн пені та 11371192,07 грн штрафу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов укладеного договору закупівлі № від 17.11.2016 р., не виконав роботи у строки, передбачені умовами цього договору, у зв'язку з чим позивачем було нараховано штраф та пеню.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.09.2018 р. у цій справі позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудгаз-Магістраль" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 7500000,00 грн штрафних санкцій, в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 р. у справі № 910/5958/18 в частині відмови скаржнику у стягненні штрафних санкцій у розмірі 8995410,57 грн і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; в іншій частині щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 7500000,00 грн рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання зобов'язання передбачена умовами укладеного між сторонами договору, зокрема п. п. 6.3, 6.4 договору. Такі умови договору були прийняті обома сторонами, відповідають засадам справедливості та розумності. При цьому, відповідач, приймаючи такі умови, повною мірою усвідомлював усі ризики та наслідки, які можуть настати у зв'язку із порушенням свого обов'язку.

Разом з цим суд зазначає, що Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд.

Згідно з п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 р. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 1 від 02.10.2018 р. визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 03.10.2018 р., про що в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 р. опубліковано відповідне повідомлення. Отже в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя), Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. було відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено розгляд справи на 09.01.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 30.01.2019 р.

У засідання суду, призначене на 30.01.2019 р., представник відповідача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

17.11.2016 р. між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбудгаз-Магістраль" (далі - підрядник) було укладено договір закупівлі № (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник зобов'язується на свій ризик виконати за завданням замовника роботи з реконструкції газорозподільної станції "Ужгород" у с. Баранинці Ужгородського району Закарпатської області, відповідно до договірної ціни, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно з п. 2.1 договору сума цього договору відповідно до договірної ціни становить 115450646,30 грн, в тому числі ПДВ 19241774,38 грн.

Як передбачено п. 3.1 договору, оплата за цим договором проводиться за виконані роботи та поставлене обладнання на підставі довідки КБ-3 або видаткової накладної впродовж 30 календарних днів з дня підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до умов п. 4.1 договору підрядник повинен приступити до виконання робіт, визначених у п. 1.1 цього договору, з дати отримання замовником в ДАБІ України дозволу на виконання будівельних робіт або декларації на початок виконання робіт і закінчити роботи до 30.12.2017 р.

Згідно з п. 4.2 договору підрядник повинен виконати роботи відповідно до календарного плану поставки обладнання та виконання робіт (який є невід'ємною частиною даного договору).

Відповідно до умов п. п. 6.3, 6.4 договору за порушення термінів виконання робіт, вказаних в цьому договорі, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних в строк робіт за кожен день прострочення. За порушення термінів виконання робіт, вказаних в цьому договорі, підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 10% від вартості невиконаних в строк робіт.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2017 р. (п. 10.1 договору).

Листом № 206/15-06 від 16.01.2017 р. позивач повідомив відповідача про одержання ним в ДАБІ України дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 41 від 30.12.2016 р.

Відповідно до календарного плану відповідач зобов'язався виконати передбачені договором роботи до 30.12.2017 р.

У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем робіт за договором у визначений строк.

28.11.2017 р. позивач направив на адресу відповідача лист, в якому повідомив останнього про фактичне прострочення виконання робіт за договором закупівлі № від 17.11.2016 р.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору, виконав роботи з порушенням строків, у зв'язку з цим позивачем було нараховано штраф та пеню.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Виходячи з наведеного, за прострочення відповідачем виконання робіт за укладеним договором позивач має право вимагати від відповідача сплати належних відповідно до умов п. п. 6.3, 6.4 договору пені у розмірі 5124218,56 грн та штрафу у розмірі 11371192,07 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий суд відповідно до вимог ст. 233 ГК України зменшив розмір штрафних санкцій загалом до 7500000,00 грн.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Частиною першою статті 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При цьому, при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття «значно» та «надмірно» є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. Також правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов'язання боржником.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.12.2013 р. у справі № 908/43/13-г.

Таким чином, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафу та пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, нараховані позивачем штрафні санкції в розмірі 16495410,57 грн не є значно чи надмірно великими, виходячи із вартості порушеного зобов'язання, яке складає 113711920,70 грн.

Враховуючи обставини щодо розміру простроченого зобов'язання, співрозмірності належних до сплати відповідачем штрафних санкцій із сумою прострочення, інтересів сторін, наслідків порушення зобов'язання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зменшення судом розміру заявленої позивачем неустойки.

Отже, судова колегія вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 5124218,56 грн пені, 11371192,07 грн штрафу та такими, що підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з'ясовані обставини справи, а тому рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає скасуванню в частині відмовлених позовних вимог з прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 04.09.2018 р. у справі № 910/5958/18 скасувати частково та прийняти в цій частині нове рішення.

3. Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудгаз-Магістраль" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, код 38012845) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" (76000, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 48, код ЄДРПОУ 00153 (п'ять мільйонів сто двадцять чотири тисячі двісті вісімнадцять),56 грн пені, 11371192 (одинадцять мільйонів триста сімдесят одна тисяча сто дев'яносто дві),07 грн штрафу та 247431 (двісті сорок сім тисяч чотириста тридцять одна),16 грн судового збору за подання позовної заяви».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудгаз-Магістраль" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, код 38012845) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" (76000, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 48, ) 202396 (двісті дві тисячі триста дев'яносто шість),74 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.02.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай