ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2831/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 р.

по справі № 916/2831/18

за позовом Акціонерного товариства Одесаобленерго м. Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2

про стягнення 488 582,95 грн.

суддя суду першої інстанції: Оборотова О.Ю.

час та місце постановлення ухвали: 18.12.2018 р., м. Одеса, пр. т. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області.

за участю представників сторін:

від Акціонерного товариства Одесаобленерго м. Одеса: Оляш К.І.

від Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський: Компанієць М.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ» м. Білгород-Дністровський на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 р. по справі № 916/2831/18 та призначено її до розгляду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 2 ст. 273 ГПК України.

В грудні 2018 р. Акціонерне товариство Одесаобленерго м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський про стягнення збитків в сумі 488 582,95 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно підключив обєкт третьої особи, розташований за адресою: АДРЕСА_1 до мереж електроенергії без погодження позивача, в результаті чого Акціонерному товариству Одесаобленерго м. Одеса було завдано збитки в розмірі 488 582,95 грн.

Одночасно з поданням позову, Акціонерним товариством Одесаобленерго м. Одеса подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський в розмірі 488 582,95 грн.

В обґрунтування поданої заяви Акціонерне товариство Одесаобленерго м. Одеса посилається на те, що з моменту виявлення порушення з боку відповідача, останній ухиляється від здійснення оплати збитків, визначених в акті про порушення від 23.05.2018 р., у звязку з чим, існує загроза в подальшому ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 р. заяву Акціонерного товариства Одесаобленерго м. Одеса про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 488 582,95 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський та обліковуються на рахунках в банківських та інших кредитно фінансових установах.

Не погодившись з наведеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський оскаржило її до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначає, що місцевим господарським судом не встановлено жодної обставини, з якими повязана можливість застосування заходів забезпечення позову та не вказано, які докази свідчать про те, що відповідач може ухилитися від виконання рішення суду.

Акціонерне товариство Одесаобленерго м. Одеса в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржувану ухвалу залити без змін.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах оскарження заяви про вжиття заходів забезпечення позову, Акціонерне товариство Одесаобленерго м. Одеса зазначає, що предметом даного спору є стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок неправомірних дій Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський з підключення обєктів третіх осіб до електромереж без згоди позивача.

На момент завдання відповідачем збитків, останній провадив господарську діяльність з передачі електричної енергії на підставі Ліцензії з передачі електричної енергії місцевим (локальним) електричним мережам, виданої відповідно до постанови НКРЕ від 02.09.1998 р. № 1115.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський було виявлено порушення Ліцензійних умов з передачі електроенергії, внаслідок чого постановою від 06.11.2018 р. № 1370 на відповідача накладено штраф в розмірі 85 000 грн.

Крім того, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.12.2018 р. № 1671 ліцензію Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський анульовано з 01.01.2019 р.

Наведені обставини свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський не матиме права провадити господарську діяльність, що може відобразитися на фінансовому стані підприємства.

Крім того, як вбачається з позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 06.11.2018 р. по справі № 923/560/17 виконання в майбутньому судового рішення, у випадку задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявне у відповідача майно для задоволення вимог кредитора.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом щодо наявності достатніх підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, в межах суми стягнення у розмірі 488 582,95 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський та обліковуються на рахунках в банківських та інших кредитно фінансових установах, оскільки викладені вище обставини свідчать про можливість утруднення або взагалі не виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотримання вимог чинного законодавства та підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 267-282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 р. по справі № 916/2831/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМ м. Білгород-Дністровський - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду, в порядку та у випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2019 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

І.Г. Філінюк