РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2019Справа № 910/16901/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування шкоди 10 305,84 грн., без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 10 305,84 грн. страхового відшкодування на підставі ст.ст. 1191, 1166, 1187, 1172 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.03.2017 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Geely», д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Ф. Пушиної 44/50 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем та допустив зіткнення з автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_4 (застрахований у позивача транспортний засіб), внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 305,84 04 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Geely» д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки про ДТП та постанови Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року у справі № 759/4350/17, 11.03.2017 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Geely», д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Ф. Пушиної 44/50 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем та допустив зіткнення з автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року у справі № 759/4350/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_4.

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору страхування № 47-07 від 07.06.2007 року.

Відповідно до рахунку-акту виконаних робіт №123030608/121029364 від 20.04.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_4 у ДТП склала 10 305, 84 грн.

Як вбачається з страхового акту №152741 від 26.05.2017 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 10 305, 84 грн.

Зазначені кошти в розмірі 10 305, 84 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 5577 від 08.06.2017 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «Geely», д.н.з. НОМЕР_3, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «Skoda», д.н.з. НОМЕР_4, керував ОСОБА_1

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Geely», д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_1 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Skoda», д.н.з. НОМЕР_4 в результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Geely» д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", про що було укладено договір (поліс) № AK/2170061 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Geely», д.н.з. НОМЕР_3, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «Skoda», д.н.з. НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди в повному розмірі на користь власника зазначеного автомобіля, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому, беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, в межах ліміту відповідальності (100 000,00 грн.) передбаченого договором (полісом) № AK/2170061 та франшизи у розмірі 0,00 грн., позов підлягає задоволенню у розмірі 10 305,84 грн. (10 305,84 грн. - 0,00 грн.) страхового відшкодування.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (03056, м. Київ, провулок Індустріальний, 23 ) на користь Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГО УКРАЇНА" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.33; ) 10 305 (десять тисяч триста п'ять) грн. 84 коп. страхового відшкодування та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 20.02.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна