ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5230/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", м.Кам'янське

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м.Кам'янське

про стягнення заборгованості в сумі 936 745,81 грн.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №67-245 від 26.12.2018р., представник

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №182 від 16.10.2018р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" звернулося до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" і просить суд стягнути 719 392,52 грн. - боргу, 118,12 грн. - 3% річних, 1 417,42 грн. - пені, 215 817,75 грн. - штрафу та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем умов договору поставки №17/581/17-1002-02 від 06.12.2017 року в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.12.2018 о 11:00 год.

11.12.2018р. Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав, що не заперечує факт укладення Договору і додаткових угод до нього, їх підписання повноважним представником відповідача, факт поставки продукції та існування заборгованості за поставлену продукцію на суму, еквіваленту 25 840,80 доларів США. Порушення зобов'язання з оплати поставленого товару Відповідач пояснює фінансовими труднощами, пов'язаними з постійним блокуванням рахунків підприємства Відповідача, невизначеністю ситуації на світових ринках сталі, що супроводжується значним зниженням світових цін на готову продукцію, зменшенням попиту на продукцію, що виготовляється, несприятливою кон'юнктурою на ринку збуту продукції та іншими чинниками.

Щодо здійсненого Позивачем розрахунку Відповідач зазначив, що нарахування основного боргу, 3% річних, штрафу і пені здійснено Позивачем у відповідності до укладеного сторонами Договору, додаткових угод до нього та діючого законодавства.

20.12.2018р. в підготовчому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача підтримав вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018р. відкладено підготовче засідання на 22.01.2019р.

22.01.2019р. від представника Відповідача надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що фактично ним отримано 28,712 тонн товару.

Представник Позивача у підготовчому засіданні 22.01.2019р. надав клопотання про долучення до матеріалів справи акту звірки взаємних розрахунків та письмові пояснення та зазначив, що в позовній заяві помилково вказано дата додаткової угоди №1 до Договору, тоді як додаткова угода в дійсності укладена Позивачем та Відповідачем 29.01.2018р. Дана обставина встановлена рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018р. по справі №904/4092/18, а тому відповідно до ст.75 ГПК України не підлягає доказуванню. Позивач уточнює фактичні обставини щодо кількості поставленого товару та повідомляє суд, що фактична кількість поставленого товару 15.10.2018р. дорівнює 29,6 тонн нетто. При цьому для обрахунку вартості поставленого товару використано суху вагу товару 28,712 тонн.

Представник Відповідача у підготовчому засіданні не заперечує факт існування заборгованості за поставлений товар на суму еквівалентну 25 840,80 дол.США.

22.01.2019р. Відповідач подав пояснення та зазначив, що кількість поставленого товару відповідно до акту прийому-передачі №92240414 за Договором є наступною: фактична вага 29,600 тонн, вага наведена 28,712 тонн. Згідно сертифікату якості №25 від 24.10.2018р. та накладної №1 від 15.10.2018р. вага нетто (тобто маса товару без упаковки, тари і тому подібного) складає 29,6 тонн, а суха вага товару 28,712 тонн.

Ухвалою господарського суду від 22.01.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2019 о 10:00год.

В судовому засіданні 21.02.2019р. представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні 21.02.2019р. підтримав вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 між Приватним акціонерним товариством Дніпровський коксохімічний завод" (далі-Позивач, Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір №17/581/17-1002-02 (далі-Договір) за умовами якого, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити Товар (п.1.1. Договору) (а.с.14-16).

Умовами п. 1.2 Договору передбачено найменування, асортимент, кількість, якість, комплектність, ціна (та сума транспортних витрат, вартість упаковки і тари, якщо вони не включаються до ціни), спосіб доставки, умови (базис) поставки згідно ІНКОТЕРМС 2010 терміни поставки та оплати Товару, а також реквізити вантажовідправника та вантажоодержувача вказуються Сторонами в Додатках до даного Договору, які являються його невід'ємною частиною. Додатки підписуються сторонами не пізніше 25 числа місяця, який передує періоду поставки.

Загальна сума Договору складає загальну суму всіх Додатків, які являються невідємною частиною даного Договору (п.1.3. Договору).

Відповідно до п.3.2. Договору, оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки. Валюта платежу українська гривня. Зобовязання Покупця по оплаті вважається виконаним в момент зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

Згідно п.9.3. Договору, даний Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2019 року, а в частині невиконаних зобовязань до їх повного виконання сторонами.

29.01.2018 між Сторонами було укладено додаткову угоду №1 (а.с.17-18), відповідно до умов якої Сторони домовились внести зміни до статті 3 Договору поставки виклавши її в наступній редакції:

«п.3.1. Ціна товару без ПДВ вказується в Додатках до Договору та не включає транспортні витрати».

«п.3.3. Оплата за поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки».

«п.3.4. Сторони погодили встановити еквівалент ціни поставленого товару в іноземній валюті доларах США. Еквівалент ціни поставленого товару в доларах США, визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни товару в гривнях, вказаної в рахунках (рахунках-фактурах) за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день поставки товару (курс UAH/USD)».

«п.3.5. Розрахунки за товар згідно Договору здійснюється в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний в Договорі. Покупець зобовязаний оплатити Постачальнику еквівалент грошового зобовязання в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Постачальника, вказаний в Договорі. Сума, яка підлягає сплаті в гривні, визначається Покупцем за офіційним курсом долару США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UAH/USD).

У випадку, якщо сума фактично здійснених Покупцем платежів в гривнях за конкретну партію товару, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, по офіційному курсу НБУ UAH/USD встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії товару, перевищує ціну в еквіваленті, який виражений в доларах США, цієї партії товару, розраховану з урахуванням приплат/скидок, фактичної ваги та фактичних якісних характеристик цієї партії товару, то сума перевищення в еквіваленті, вираженому в доларах США, враховується як часткова оплата ціни наступної партії товару в еквіваленті, який виражається в доларах США.

У випадку, якщо сума фактично здійснених покупцем платежів в гривнях за конкретну партію товару, перераховується в еквівалент, який виражений в доларах США і офіційному курсу НБУ UAH/USD установленому на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії товару, є недостатньою для оплати ціни в еквіваленті, який виражений в доларах США, цієї партії товару, розрахованої з урахуванням приплат/скидок, фактичної ваги та фактичних якісних характеристик цієї партії товару, то сума, що недостає в еквіваленті, який виражений в доларах США, повинна бути додатково сплачена покупцем в той же день в гривнях, по офіційному курсу НБУ UAH/USD встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати. Корегування ціни товару в гривні оформлюється корегувальними рахунками та податковими накладними на дату оплати партії товару.

Поставлений товар вважається повністю оплаченим, якщо сума фактично здійснених Покупцем платежів в гривнях за поставленою партією товару, яка перерахована в еквіваленті, який виражений в доларах США, по офіційному курсу НБУ гривні по відношенню до долару встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії товару, дорівнює ціні в еквіваленті, який виражений в доларах США, цієї партії товару, розрахованої з урахуванням приплат/скидок, фактичної ваги та фактичних якісних характеристик цієї партії товару.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника, вказаний в даному Договорі».

01.08.2018 між Сторонами було укладено додаткову угоду №4 (а.с.19), відповідно до умов якої Сторони домовились внести зміни до п.6.3. Договору поставки виклавши його в наступній редакції:

« 6.3. У випадку порушення Покупцем строків оплати Товару та/або строків відшкодування витрат з оплати залізничного тарифу, передбачений умовами даного Договору або додатками до нього, Покупець зобовязаний оплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості».

Сторони дійшли згоди, що розрахунок пені проводиться за такою формулою: Пеня за кожний день = (еквівалент суми боргу в доларах США X 2 X ставка НБУ% X кількість днів прострочення X курс долара США встановлений НБУ на день прострочення) / 365 днів /100%. У разі, якщо прострочення платежу перевищує один календарний день, то пеня, може бути розрахована за наступною формулою: Пеня за період = (еквівалент суми боргу в доларах США X 2 X ставка НБУ% X кількість днів прострочення X середній курс долара США за період прострочення)/365 днів /100%, де середній курс долара США - це сума всіх значень курсу долара США, встановленого НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочки.

За відмову від приймання і/або оплати Товару за цим договором Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі 30% від вартості такої Товару(суми залізничного тарифу), при цьому Постачальник має право вважати відмовою від приймання Товару не оплату Покупцем Товару в установлений строк за підписаною Сторонами Специфікації (іншого додатка до Договору) і/або термін передбачений цим Договором. Штраф визначається (розраховується) за формулою: Загальна сума боргу (еквівалент в доларах США) розділити на 100% і помножити на 30%.

Постачальник має право стягувати з Покупця відсотки за простроченими рахунками в розмірі 3% річних, що розраховуються на суму неоплаченого рахунку за період прострочення. Сторони дійшли згоди, що розрахунок відсотків за простроченими рахунками проводиться за такою формулою: 3% річних = (сума боргу в еквіваленті долара США X 0,03 X кількість днів; прострочення X середній курс долара США за період прострочення)/365 днів, де середній курс долара США - це сума всіх значень курсу долара США, встановленого НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочення. Сплата пені, штрафів та платежів про відшкодування збитків не звільняє сторони від виконання зобов'язань за цим договором.

15.10.2018р. на виконання умов Договору, Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 25 840,80 доларів США, що еквівалентно 723 142,38 грн. на дату поставки товару 15.10.2018р.

Відповідач зобовязання за Договором з урахуванням змін встановлених сторонами в додатковій угоді №1 від 29.01.2018р. не виконав, у звязку з чим, у Відповідача виникла заборгованість за отриманий товар в сумі 25 840,80 доларів США.

У відзиві на позов не заперечує проти факту існування заборгованості за поставлений товар на суму еквівалентну 25 840,80 дол. США, проте у звязку з накладенням арештів на грошові кошти підприємства не має можливості провести оплату.

Враховуючи обставини справи, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, правовідносини, що склались між Позивачем та Відповідачем щодо виконання Договору унормовано відповідними приписами Цивільного та Господарського кодексів України про договір поставки та договір купівлі-продажу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Тобто, сторони договору мають право фактично зафіксувати ціну договору (зобов'язання) в доларах США або в будь-якій іншій іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, зважаючи на викладене, якщо в договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, і передбачено, що сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором, що й стало підставою для звернення позивача з позовом за захистом свого права, стягненню підлягає грошова сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день заявлення відповідної вимоги.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21.06.2017р. у справі № 910/2013/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення зобов'язань, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 719 392,52 грн. (еквівалент суми боргу 25 840,80 доларів США станом на 15.11.2018р.)

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При тому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковомувідношені до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові шслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підстави Додаткової угоди №4 від 01.08.2018 та вищевказаних норм закону, Позивач заявив до стягнення з Відповідача 30% штрафу у національній валюті станом на 15.11.2018р., що становить 215 817,75 грн.

Позивач також нарахував Відповідачу суму трьох відсотків річних за систематичне порушення Відповідачем строків оплати за поставлений товар за період з 15.11.2018р. по 16.11.2018р. в розмірі 118,12 грн. та пеню за період з 15.11.2018р. по 16.11.2018р. в сумі 1 417,42 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача судом встановлено, що останні зроблено вірно, крім того, розрахунок 3% річних, штрафу та пені не суперечить вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимоги Позивача щодо стягнення штрафу в розмірі 215 817,75 грн., 3% річних в розмірі 118,12 грн. 08 коп., та пені в розмірі 1 417,42 грн., слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що Позивач належним чином довів наявність вини Відповідача у неналежному виконанні свого обовязку щодо оплати отриманого товару.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, ст.ст.173, 193, 230, 231, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст.192, 509, 524-526, 533, 627, 629, 632, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", (51925, м.Кам'янське, вул.Соборна, буд.18-Б, ідентифікаційний код 05393043) на користь Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", (51901, м.Кам'янське, вул.Колеусівська, буд.1, ідентифікаційний код 05393085) 719 392,52 грн. заборгованості, 215 817,75 грн. штрафу, 118,12 грн. 3% річних, 1 417,42 грн. - пені та судовий збір у розмірі 14 051,19 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

21.02.2019р.

Повне рішення складено 21.02.2019