ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа№ 925/1195/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

ОСОБА_1

секретар судового засідання: Денисюк І.Г.

за участю представників

позивача: не зявився;

відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Євроенерготрейд»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.01.2019

у справі №925/1195/18 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд»

до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Євроенерготрейд (далі за текстом позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Дашуківські бентоніти (далі за текстом відповідач) про застосування наслідків недійсності договору на постачання природного газу від 18.07.2017 №ЄТ-ДБ-18/07/17 шляхом стягнення на користь позивача 4 253 402,55 грн. вартості природного газу, безпідставно набутого за договором.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.11.2018 вказану позовну заяву прийнято і відкрито провадження у справі №925/1195/18.

Позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову та сплаченого судового збору в загальному розмірі 4 318 085,68 грн. на рухоме майно, що належить відповідачу. Заява позивача обґрунтована наступним:

- з урахуванням значної ціни позову, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у випадку задоволення позову, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявне у відповідача майно чи грошові кошти для задоволення вимог позивача. Оскільки на час розгляду справи відповідач може вільно розпоряджатися належними йому грошовими коштами та майном, матеріальні цінності, наявні у нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову;

- відповідно до витягу з ЄДРПОУ основним видом діяльності відповідача є добування піску, гравію, глин і каоліну. Разом з тим, дія спеціального дозволу на користування надрами № 2447 від 23.04.2001, видана відповідачу, закінчилася ще 23.04.2016, і на даний час відповідач не здійснює господарську діяльність з видобування корисних копалин, що додатково дає підстави стверджувати про можливе ускладнення виконання рішення суду по цій справі;

- оскільки відповідач неплатоспроможний виконати свої зобов'язання навіть по виплаті заробітної плати та має податковий борг, є всі достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог про стягнення значної суми, а саме 4 253 402,55 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.01.2019 у справі №925/1195/18 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено повністю, з посиланням на те, що вживаючи запропоновані заявником заходи, суд фактично вирішить спір по суті.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.01.2019 у справі №925/1195/18 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги аналогічні тим, які наводилися у заяві про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідач у відзиві заперечував проти апеляційної скарги, зазначаючи про її необґрунтованість та наголошуючи на тому, що позивачем не наведено підстав, наявність яких зумовлювала б необхідність у вжитті заходів забезпечення позову, тому місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні заяви позивача.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав викладені ним у відзиві заперечення проти доводів апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, як таку, що винесена з дотриманням норм процесуального права.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про поважність причин незявлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обовязковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В ч.ч.1, 4 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову (аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 12.09.2018 у справі №910/7912/18, від 21.09.2019 у справі №902/483/18, від 08.10.2018 у справі №913/257/18 та від 10.01.2019 у справі №910/11906/18).

Оцінюючи обґрунтованість та законність ухвали Господарського суду Черкаської області від 04.01.2019 у справі №925/1195/18, колегія суддів вважає, що позивач належним чином не обґрунтував, у тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, що невжиття таких заходів забезпечення позову спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Зокрема, з доданих до заяви про вжиття заходів забезпечення позову документів не встановлено обставин щодо реалізації відповідачем належного йому майна чи вчинення підготовчих дій до його реалізації, значного витрачання коштів, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання, тощо. Натомість, як вірно зазначив у своїй ухвалі місцевий господарський суд, вживаючи запропоновані заявником заходи, суд фактично вирішить спір по суті, що прямо суперечить ч.11 ст. 137 ГПК України.

Зважаючи на вищенаведені обставини в їх сукупності, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Колегією суддів враховано постанови Верховного Суду, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, однак останні ґрунтуються саме на обґрунтованості доводів заявника щодо вжиття заходів забезпечення позову та підтвердженості цих доводів належними доказами. Натомість, як уже зазначалося вище, позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було вірно застосовано норми процесуального права, у звязку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі ухвали суду відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У звязку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 240, 267-270, 271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.01.2019 у справі №925/1195/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/1195/18 повернути Господарському суду Черкаської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст судового рішення складено та підписано 27.02.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

ОСОБА_1