ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

20.02.2019 р.                                                              Справа№ 914/301/19

Господарський суд Львівської області в складі судді Морозюка А.Я.

розглянувши матеріали заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ», смт. Лопатин, Радехівського району Львівської області

про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ» (80261, Львівська обл., Радехівський р-н, смт. Лопатин , вул. Центральна, буд. 25, ідентифікаційний код 23266870)

ВСТАНОВИВ:

15.02.2019 р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ» від 14.02.2019 р. про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ» (80261, Львівська обл., Радехівський р-н, смт. Лопатин, вул. Центральна,буд.25, ідентифікаційний код 23266870) в порядку, встановленому ст. 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ» від 14.02.2019 р. підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 6 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Спрощена процедура банкрутства, яка передбачена ст. 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (банкрутство боржника, що ліквідується власником) випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв’язку з цим необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство боржника в порядку ст.95 Закону є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації (самоліквідації) юридичної особи.

Так за приписами ч.1 ст. 111 ЦК України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Із проміжного ліквідаційного балансу станом на 31 грудня 2018 р. – 15 лютого 2019 р., доданого до матеріалів справи, вбачається, що у рядку 1125 «Заборгованість за товари, роботи, послуги» на кінець звітного періоду зазначено дебіторську заборгованість в розмірі 4,2 тис. грн. Однак, до матеріалів заяви не додано документів, які б підтверджували цю дебіторську заборгованість та вжиття заходів щодо її стягнення чи письмового повідомлення боржників про припинення юридичної особи, в тексті заяви про дебіторську заборгованість не йдеться.

За приписами ч. 2 ст.111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства.

Проте до заяви про порушення справи про банкрутство не додано жодних повідомлень, які б свідчили про дотримання заявником вимог положень ч.2 ст. 111 ЦК України, в тексті заяви про це не йдеться. Суд зазначає, що у разі якщо боржник є чи не є учасником інших юридичних осіб, створював чи не створював господарських товариств, дочірніх підприємств, то допустимим доказом таких обставин (відповідно до ст.ст.10,11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань") повинен бути Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Світ», отриманий на запит відповідно до наступних критеріїв пошуку: код ЄДРПОУ засновника-юридичної особи. У Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №24282352 від 11.02.2019 р., що доданий до матеріалів заяви, пошук за вказаним критерієм не здійснювався.

За приписами ч. 3 ст.111 ЦК України, під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Однак у заяві про порушення справи про банкрутство зазначено, що з трьох відкритих рахунків закрито рахунок в АТКБ «Приватбанк» (до матеріалів заяви додано копію довідки про закриття рахунку №181022SU13403541 від 22.10.2018 р.), відкритими ж залишаються рахунки в ПАТ АКБ «Львів» та АТ «Укрсиббанк», що свідчить про те, що ліквідатором не обрано єдиного ліквідаційного рахунку підприємства. Лист №27/0-33 від 22.01.2019 р. ПАТ АКБ «Львів» про відсутність грошових коштів на рахунках №260026287 та №401, доданий до заяви про порушення провадження у справі, не може слугувати належним та допустимим доказом закриття банківських рахунків, а відтак не підтверджує дотримання заявником вимог ч.3 ст.111 ЦК України.

У зв'язку з вищенаведеним суд також звертає увагу боржника на те, що допустимим доказом про наявність банківських рахунків та їх стан є довідка органів державної податкової служби за місцем реєстрації юридичної особи-боржника.

Відповідно до ч.4 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

У заяві про порушення провадження у справі про банкрутство зазначено, що було проведено інвентаризацію нерухомого майна товариства та проведено незалежну оцінку нерухомого майна, однак до заяви не додано жодних підтверджуючих документів проведення суцільної інвентаризації, обов’язкової у разі припинення підприємства, а саме інвентаризаційних описів (актів інвентаризації).

Відповідно до ч.5 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Проте в заяві про порушення провадження у справі про банкрутство не зазначено про наявність чи відсутність працівників юридичної особи, натомість у акті №2555/13-01-14-12/23266870 від 22.10.2018 р. ГУ ДФС у Львівській області "Про результати документальної позапланової перевірки ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Світ» податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 04.10.2018, валютного – за період з 01.01.2015 по 04.10.2018, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2015 по 04.10.2018" зазначено, що директор підприємства звільнений на підставі наказу від 08.08.2018 р., головний бухгалтер на підставі наказу від 07.08.2018 р. тобто практично одночасно з прийняттям рішення про припинення діяльності.

Також в заяві не зазначено про наявність чи відсутність ліцензій, документів дозвільного характеру та інших документів, а також печаток та штампів, які підлягають поверненню органам державної влади, органам місцевого самоврядування у відповідності до вимог ч.7 ст. 111 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.105 ЦК України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

За змістом ч.8 ст.111 ЦК України, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду(поряд із відомостями про склад майна юридичної особи) включаються до проміжного ліквідаційного балансу.

Проте до заяви не додано ані доказів розгляду вимог кредиторів з прийняттям відповідного рішення по кожній вимозі кредитора та надіслання цих рішень кредиторам, як це вимагає ч.6 ст. 105 ЦК України, ані підтверджуючих документів до вимог кредиторів зазначених в заяві.

Як наслідок, неможливим є встановити які суми включені до проміжного ліквідаційного балансу, тобто чи відповідають вони вищенаведеним приписам ч.8 ст.111 ЦК України.

Крім того, при здійсненні заходів ліквідації підприємства ліквідаційною комісією не вжито усіх заходів щодо виявлення майна належного боржнику (чи підтвердження факту відсутності такого майна), зокрема, не здійснено запитів до органів реєстрації окремих видів майна(щодо виявлення сільськогосподарської техніки, великотоннажних транспортних засобів що не підлягають використанню на вуличній мережі, корпоративних прав, акцій, транспортних засобів, літальних апаратів, суден, залізничних вагонів та локомотивів та інше, зареєстрованих за боржником), що б свідчило про повноту дій щодо виявлення активів боржника та можливість встановити факт достатності чи недостатності активів для задоволення вимог кредиторів.

Все вищенаведене не вказує на повне дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації (самоліквідації) юридичної особи, що є необхідним для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Також, заявником не повністю виконано вимоги ч. 3 ст. 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, згідно якої до заяви боржника додаються також,зокрема: установчі документи боржника - юридичної особи (копія статуту, додана до заяви, подана в незасвідченій копії); перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора – його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов’язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов’язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об’єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу; перелік осіб, що мають невиконані зобов’язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов’язань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; протокол загальних зборів (конференції) працівників боржника, відповідне рішення первинної профспілкової організації боржника (за наявності кількох первинних організацій - їхнє спільне рішення), на яких обраний представник працівників боржника для участі у справі про банкрутство, якщо такі збори (конференція) відбулися до подачі заяви боржника до господарського суду; копія спеціального дозволу на провадження діяльності, пов’язаної з державною таємницею, а в разі закінчення терміну дії такого дозволу - довідка про наявність у боржника матеріальних носіїв секретної інформації (технічної документації, виробів, їхніх дослідних зразків тощо)

Також в порушення вимог ч. 4 ст. 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, боржником не подано доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат. Як зазначено в абзацах 6,7 пункту 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 N 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)", слід мати на увазі, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат (частина четверта статті 11 Закону). У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами. У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

Суд відзначає, що відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Згідно з вказаним стандартом відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Додані до заяви копії документів, а саме статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ», затвердженого загальними зборами учасників відповідно до протоколу від 31.12.2005 р.(додаток 1), довідки АТ КБ «Приватбанк» №181022SU1303541 від 22.10.2018 р. про закриття рахунку(додаток 11), договору іпотеки від 19.07.2016 р. та договору про внесення змін до нього від 26.09.2018 р., договору іпотеки №600 від 31.08.2017 р. та договору змін до нього від 26.08.2018 р., договору іпотеки від 27.07.2016 р. та договору про внесення змін та доповнень до нього від 26.09.2018 р., генерального кредитного договору №28 від 24.05.2007 р.(додатки 14-20), договору №0903/К-18 на проведення оцінки майна від 03.09.2018 р., акту прийому-передачі робіт від 25.09.2017 р., висновків про вартість майна від 30.09.2016 р., рецензії на звіт про оцінку (без дати), посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 23.08.2017р., свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №1707 від 28.10.2004 р, сертифікату №892 від 27.09.1997 р, сертифікату №121/17 від 21.11.2017 р., рецензій на звіт про оцінку від 17.09.2018 р., протоколу №3 загальних зборів учасників товариства від 25.09.2018 р.(додатки 23-26), довідки №128-Р від 26.12.2018 р. Приватної архівної установи(додаток 40), подані в незасвідчених копіях(не засвідчені жодним чином).

Виписку за особовим рахунком АТ «Укрсиббанк» від 08.05.2018 р.(додаток 13) засвідчено кутовим штампом відділення №171 АТ «Укрсиббанк», проте без зазначення прізвища та ініціалів особи, що підписала документ.

Копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143623143, №143656356, №143663484, №143672647, №143689449, №143692155, №143694407, №143651831, №143700399, №143702863, №143704585, №143706365, №143707727, №143709119, №143710710, №143711842, №143712890, №143714334, №143715235, №143641352, №143643434, №143638294, №143646084, №143629397, №143649119 від 01.11.2018 р., №143769877, №143766844, №143773489, №143784151, №143776986, №143780426, №143788394 від 02.11.2018 (додаток 29) засвідчено печаткою «Для договорів» АКБ «Львів» без зазначення дати, прізвища і ініціалів особи, що засвідчувала копії.

Також суд звертає увагу заявника, що протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ» від 08.02.2019 р., яким затверджено проміжний ліквідаційний баланс станом на 31.12.2018 р.(додаток 6), підписано головою зборів та секретарем лише на останній сторінці, яка не містить жодної частини тексту протоколу, сторінки документу не зшиті і не пронумеровані та не скріплені відповідним чином підписом уповноваженої особи та печаткою.

Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (про що зазначено у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

Враховуючи наведене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ» про порушення справи про його банкрутство підлягає поверненню без розгляду.

Виходячи із вищенаведеного, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 15, 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ч. 6 ст. 12, ст. 234 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ» від 14.02.2019 р. про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ» (80261, Львівська обл., Радехівський р-н, смт. Лопатин , вул. Центральна, буд. 25, ідентифікаційний код 23266870) та додані до неї документи повернути без розгляду.

Додаток (для заявника): Заява про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи, на 273 аркушах.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбачених ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя                                                                                   Морозюк А.Я.