УХВАЛА

15 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 910/19918/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Пінчук В.І.)

від 06.07.2017

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Чорногуз М.Г., судді: Хрипун О.О., Агрикова О.В.)

від 08.01.2019

у справі № 910/19918/16

за позовом Національного банку України

до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання перерахувати 5 771 459, 87 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 у справі №910/19918/16 позов задоволено повністю; зобов'язано ПАТ "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку перерахувати на користь НБУ кошти, які надійшли від погашення позичальниками (фінансовими та майновими поручителями) заборгованості за заставленими кредитами, згідно з договорами застави майнових прав у загальній сумі 5 771 459,87 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 у справі №910/19918/16 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі №910/19918/16, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій також клопоче про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Так, пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з позовом) було встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є майнова вимога про зобов'язання перерахувати 5 771 459, 87 грн.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги складає 173 143, 80 грн, а саме: (5 771 459, 87*1,5%)*200%, де 1,5 % - ставка судового збору за подання позовної заяви, 200 - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Разом з тим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору. Водночас заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке обґрунтоване тим, що кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для цілей, встановлених в ст. 30 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що Фоном гарантування вкладів фізичних осіб до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі №910/19918/16 буде розглянуто після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відстрочення сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі №910/19918/16 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 173 143, 80 грн за подання касаційної скарги у даній справі.

4. Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В.Студенець