ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2387/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді           Дарміна М.О. (доповідач)

суддів          Березкіної О.В., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача за зустрічним позовом: Пільх А.В., довіреність № 14/11 від 14.11.2018 р., адвокат;

від третьої особи: Кравченко О.Ю., довіреність № 412 від 22.06.2018 р., адвокат;

представник відповідача за зустрічним позовом в судове засідння не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018р. у справі №904/2387/18, (колегія суддів: головуючий суддя Назаренко Н.Г., судді Петренко І.В., Кеся Н.Б., повний текст якої складено 19.12.2018р.) у справі

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", м. Дніпро

до Національний Банк України, м. Київ

Третя особа, яка не замовляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про визнання відсутнім права вимагати повернення усієї суми заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Національний Банк України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" за участю Третьої особи, яка не замовляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про звернення стягнення на майно за іпотечним договором № 21 від 04.03.2009 укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю “Приватофис”, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 351, в рахунок часткового погашення заборгованості Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за Кредитним договором № 19 від 03 березня 2009 року (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національного Банк України в сумі 2 674 478 038,00 гривень, а саме на наступне майно:

- нежитлове приміщення № 48, загальною площею 286,40 кв. м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, будинок 29, приміщення 48, та належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю “Приватофис” (, юридична адреса: 49044, Дніпропетровська, область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14) на підставі договору купівлі-продажу від19.10.2007 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. за реєстром № 2244. Право власності зареєстровано за Іпотекодавцем 11.07.2008 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради “Криворізьке бюро технічної інвентаризації” під номером 19507364 (реєстраційний № 19507364);

- адмінбудівля одноповерхова, загальною площею 151,1 кв, м., що розташована за адресою: Рівненська область, Зарічненський район, смт. Зарічне, вул. Лесі Українки, будинок 5, та належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю “Приватофис” (, юридична адреса: 49044, Дніпропетровська, область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14) на підставі свідоцтва про право власності від 08.07.2008 видане Виконавчим комітетом Зарічненської селищної ради. Право власності на Предмет іпотеки зареєстроване за Іпотекодавцем 03.09.2008 відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством “Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації” 12.02.2009 за № 20095779 (реєстраційний № 20989839);

- відділення банку ЗАТ КБ “ПриватБанк”, загальною площею 60,9 кв. м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Головка Адмірала, будинок 40, приміщення 13, та належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю “Приватофис” (, юридична адреса: 49044, Дніпропетровська, область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14) на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2007 за № 2245 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. Право власності зареєстровано за Іпотекодавцем 11.07.2008 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради “Криворізьке бюро технічної інвентаризації” під номером 19507680 (реєстраційний № 7988513);

- приміщення відділення “Приватбанку”, загальною площею 48 кв. м., що розташоване за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, будинок 23/32, та належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю “ПРИВАТОФИС” (, юридична адреса: 49044, Дніпропетровська, область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14) на підставі договору купівлі-продажу №2615 від 28.05.2008 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Небосенко О.А. за реєстровим № 19655860. Право власності на Предмет іпотеки зареєстроване за Іпотекодавцем 18.02.2009 відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Дружківське міське бюро технічної інвентаризації за №21914104 (реєстраційний № 19655860), встановивши спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України “Про виконавче провадження”, за визначеними початковими цінами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.03.2009 року між Національним банком України (кредитор) та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (позичальник), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", укладено кредитний договір № 19. Відповідно по п. 1.2 якого у рахунок відкритої кредитної лінії кредитор надає позичальнику кредит на суму 5 000 000 000,00 грн. на строк з 03.03.2009 року по 03.03.2010 року зі сплатою 16,5% річних. Надалі до кредитного договору вносилися зміни та доповнення.

04.03.2009 року між Національним банком України (іпотекодержатель) та Товаритсвом з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (іпотекодавець), укладено іпотечний договір №21, предметом якого є забезпечення вимог іпотекодавця, що випливають з кредитного договору №19 від 03.03.2009 року, зі змінами та доповненнями.

В забезпечення виконання ПАТ КБ "Приватбанк" зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності, нерухоме майно.

Враховуючи неналежне виконання ПАТ КБ "Приватбанк" умов кредитного договору № 19 від 03.03.2009 року в частині повного та своєчасного повернення кредиту, позивач просить в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 3 674 478 038,00 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 21 від 04.03.2009.

19.12.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» надійшла зустрічна позовна заява до Національного банку України в якій позивач просить суд визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» усієї суми заборгованості за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк».

Ухвалою Господарського суду Дніпропетовської області позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» до Національного банку України, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" про визнання відсутнім у Національного банку України права вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» усієї суми заборгованості за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» передано для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвала вмотивована, тим, що у відповідності до положень ч.1-3 ст.180 ГПК України, спір за зустрічним позовом віднесено до виключної підсудності Господарського суду міста Києва, що відповідно до приписів ч. 5 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, є підставою для передачі зустрічного позову зазначеному суду.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018р у справі №904/2387/18 та передати зустрічну позовну заяву на розгляд господарському суду Дніпропетровської області в межах справи № 904/2387/18.

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом порушено правила ст. 31 ГПК України, оскільки ТОВ "Приватофис" подало зустрічну позовну заяву у справі № 904/2387/18, у якому визначила відповідача – Національний банк України, то господарський суд Дніпропетровської області мав передати до господарського суду м. Києва всі матеріали справи № 904/2387/18, адже норми діючого процесуального кодексу не передбачають процесуальної можливості суду виокремлювати зустрічну позовну заяву і передавати її до іншого господарського суду під цим же номером справи № 904/2387/18. Таким чином апелянт вважає, що господарський суд Дніпропетровської області мав здійснювати розгляд зустрічного позову у своєму провадженні або направити зустрічний позов з усіма матеріалами справи до господарського суду м. Києва.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 904/2387/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" та призначено апеляційну скаргу до розгляду у судовому засіданні (головуючий суддя – Дармін М.О., судді – Березкіна О.В., Іванов О.Г.)

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2019 року витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області справу №904/2387/18 за позовом Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", третя особа, яка не замовляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Національний Банк України у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що в тексті апеляційної скарги апелянт жодним чином не надає правових підстав, які визначені статтею 280 ГПК для скасування оскаржуваної ухвали. Вказує, що господарським судом Дніпропетровської області під час постановлення оскаржуваної ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду було дотриманню усіх норм матеріального та процесуального права, з урахуванням ч. 5 ст. 30 ГПК України, оскільки вказаний спір за зустрічним позовом віднесено до виключної підсудності Господарського суду міста Києва, що відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України, є підставою для передачі зустрічного позову зазначеному суду.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до приписів ч. 1-4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162 , 164, 172, 173 цього Кодексу.

Загальні правила пред’явлення позову регламентовані главою 2 параграф З ГПК України, яка встановлює територіальну юрисдикцію ( підсудність) пред’явлення позовів ( статті 27- 31).

Частиною 10 статті 30 ГПК України встановлено, що зустрічний позов незалежно від його підсудності пред’являється в господарський суд за місцем розгляду первісного позову.

Це правило не застосовується, коли відповідно до інших правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

Відповідно до положень ч.5 статті 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Таким чином, даною нормою закону прямо передбачено розгляд спорів, у яких відповідачем є Національний Банк України виключено господарським судом міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Приватофис” надійшла зустрічна позовна заява про визнання відсутнім у Національного банку України права вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю “Приватофис” усієї суми заборгованості за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк “Приватбанк”, у якій відповідачем зазначений Національний банк України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те. що зустрічна позовна заява подана до суду з порушенням правил виключеної підсудності, а тому не може бути прийнята до спільного розгляду із первісною позовною заявою та не може бути з цих підстав об’єднана в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до статті 180 ГПК України, до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 статті 174 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що місцевий господарський суд, не встановивши підстав для об’єднання позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» до Національного банку України, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" про визнання відсутнім у Національного банку України права вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» усієї суми заборгованості за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк», викладених у формі зустрічної позовної заяви передав матеріали справи, як окремий позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» до Національного банку України, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до пункту 2.1.10, Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р № 28 (далі за текстом – Інструкція) , кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується автоматизованою системою автоматично в суді першої інстанції та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях. Номер справи складається з коду суду першої інстанції (три цифри), через дріб - номера справи за порядком у поточному році, через дріб - року реєстрації (дві цифри). Наприклад: 901/363/13. Зустрічним позовним заявам, позовам третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, заявам про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами присвоюється номер основної справи, у якій вони подані.

Питання правильності присвоєння єдиного унікального номеру справи має бути вирішено канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області у відповідності до вищезазначених положень Інструкції після набрання законної сили Ухвали суду про передачу справи до іншого суду і не є підставою для її скасування за наслідками перегляду у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об’єктивно з’ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, Ухвала суду про передачу справи до іншого суду у відповідності до п.1 ч. 1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, відповідно без задоволення.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018р. у справі №904/2387/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018р. у справі №904/2387/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.02.2019

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

О.Г. Іванов