ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1750/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 10 від 15.02.2019 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №9747 від 20.11.2018 р., адвокат;

від третьої особи: представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2018р. у справі №908/1750/18, (суддя Федорова О.В., повний текст якого складено 28.12.2018р.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротехсервіс ЛТД", м. Кам'янське Дніпропетровської області

до відповідача: приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" , м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Контракт плюс", м. Київ

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпротехсервіс ЛТД" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" про стягнення 289592,40 грн. основного боргу, 14046,72 грн. пені, 5012,86 грн. 3% річних, 8960,86 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.12.2018р. (суддя Федорова О.В.) позов задоволено частково та стягнуто з приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротехсервіс ЛТД" основний борг у сумі 289592,40 грн., 3% річних в сумі 1 252,13 грн., інфляційні втрати в сумі 1 681,12 грн., пеню в сумі 3 313,94 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 4 437,59 грн. В задоволені позову в частині стягнення 3% річних в сумі 3760,73 грн., інфляційних втрат в сумі 7279,15 грн., пені в сумі 10 732,78 грн. відмовити.

Рішення суду обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договору з поставки №170144 від 24.07.2017.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування місцевим господарським судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2018р у справі № 908/1750/18 в частині стягнення 289 592 грн. 40 коп. основного боргу та прийняти в цій частині нове рішення, яким в відмовити в задоволенні основного боргу і стягнути з відповідача на користь позивача 95, 28 грн. витрат по сплаті судового збору.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

- За твердженням апелянта, оскільки право грошової вимоги суми основного боргу, неустойки, пені, штрафів і інших платежів за договором поставки №170144 від 24.07.2017р. на підставі п.1.2, п.1.3 договору факторингу №16-03/18-1 від 16.03.2018, укладеного між позивачем і третьою особою, перейшло від ТОВ "Дніпротехсервіс ЛТД" до ТОВ «Фінансова компанія «Контракт плюс» (надалі Фактор) з моменту укладання даного договору, то з урахуванням ст.ст. 1077, 512, 1082 ЦК України позивачу не належить право вимоги за вказаним договором поставки з моменту укладання договору факторингу (16.03.2018).

- Договір факторингу не розірвано, оскільки на дату укладання договору про розірвання договору факторингу 20.08.2018., право вимоги вже перейшло до Фактора, а саме з моменту укладання даного договору (п. 3.1. договору). Тобто, Клієнтом за вказаним договором (позивачем по справі), зобовязання щодо відступлення права грошової вимоги були виконані у повному обсязі. Про це свідчать і позови від Фактора до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним договором. Фактор зобовязаний сплатити ціну за відступлені грошові вимоги Клієнту відповідно до п. 4.1. договору факторингу лише до 31.12.2018.

- договором від 20.08.2018 про розірвання договору факторингу не передбачено перехід права вимоги за договором поставки від Фактора до Клієнта.

- Ані договором від 20.08.2018 про розірвання договору факторингу №16-03/18-1 від 16.03.2018, ані законом не встановлено повернення того,що було виконане ними за зобовязанням по вказаному договору факторингу, у тому числі, повернення права вимоги за договором поставки.

Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме ст.80, 236 ГПК України та вказує, що йому не була направлена відповідь позивача на відзив та додані до нього документи, третя особа не направляла відповідачу пояснення та додані документи, про що було повідомлено відповідачем суд у клопотанні яке безпідставно було відхилено судом. Відповідач вважає, що у суду не було підстав враховувати докази по справі, які були подані позивачем з порушення порядку подання.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2018 у даній справі - без змін з тих підстав, що

Відповідач не заперечив факт отримання товару за договором поставки №170144 від 24.07.2017, який відповідно до ст.. 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Договір факторингу №16-03/18-1, на який посилається відповідач, був розірваний на підставі договору про розірвання від 20.08.2018, укладеного між ТОВ "Дніпротехсервіс ЛТД" і ТОВ "Фінансова компанія "Контракт плюс".

Відповідачем не здійснено жодного погашення існуючої заборгованості за договором факторингу ні фактору, ні позивачу.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобовязання з оплати за отриманий товар відповідачем не було припинено на момент розірвання договору факторингу, а тому з моменту отримання відповідачем повідомлення.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не надала, явку представника в судове засідання не забезпечила, причини неявки не повідомила. Учасник справи був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №398.

Неявка представника третьої особи не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 904/1750/18 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" та призначено апеляційну скаргу до розгляду у судовому засіданні (головуючий суддя Дармін М.О., судді Іванов О.Г., Березкіна О.В.).

В судовому засіданні 20.02.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Приватним акціонерним товариством Запорізький електровозоремонтний завод (Замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпротехсервіс ЛТД" (Постачальник) 24.07.2017 був укладений договір поставки №170144, за яким Постачальник зобовязався у 2017 році поставити (передати у власність) Замовникові товари, зазначені у Специфікації додатку до цього договору, а Замовник прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна (сума, загальна вартість) цього договору становить 1346708,76 грн. з ПДВ. Ціна за одиницю товару зазначається у специфікації додатку до цього договору.

За Специфікацією №1 (Додаток №1 до договору) поставці підлягали труби сталеві безшовні холоднодеформовані на загальну суму 1346708,76 грн. з ПДВ.

Сторонами в пунктах 4.1 4.3 договору погоджено, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 90 банківських днів з дня підписання сторонами за цим договором акту приймання-передачі товару та отримання замовником рахунку на оплату товарів. До рахунка на оплату товарів додаються видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (інші документи щодо транспортування товару).

Додатком №1 до договору є специфікація №1, згідно з якою сторони погодили поставку труб сталевих безшовних на загальну суму 1346708,76 грн. з ПДВ.

Виконання Постачальником умов договору з поставки товару на загальну суму 1133755,68 грн. з ПДВ підтверджується видатковими накладними: №13 від 26.07.2017, №34 від 28.08.2017, №42 від 07.09.2017, №47 від 15.09.2017, №57 від 13.10.2017 (а.с.25-29 т.1)

Відповідно до актів приймання-передачі №1 від 26.07.2017, №2 від 28.08.2017, №3 від 07.09.2017, №4 від 15.09.2017 , б/н від 13.10.2017 Замовником був прийнятий поставлений товар та оригінали рахунків фактури на його оплату (а.с.30-34 т.1).

Поставлений товар був оплачений Замовником частково в сумі 844163,28 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №10116 від 01.09.2017, №12556 від 27.10.2017 і №13033 від 08.11.2017 (а.с. 42-44 т.1).

Загальна сума неоплаченого товару за договором поставки склала 289592,40 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що за укладеним 16.03.2018 між ТОВ "Дніпротехсервіс ЛТД" (Клієнт) і ТОВ Фінансова компанія "Контракт плюс" (Фактор) договором факторингу №16-03/18-1 Клієнт відступив Фактору за плату своє право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) за договорами, укладеними між Клієнтом та ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» (Боржник). Зокрема, відповідно до п. 1.2.4. за договором поставки №170144 від 24.07.2017, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невідємними частинами Фактору було відступлено право вимоги в сумі 289592,40 грн.(а.с. 90-93 т.1).

16.03.2018 за №1603 Постачальник направив Замовнику повідомлення про відступлення права вимоги, яке отримано відповідачем 21.03.2018 (а.с. 89 т.1).

20.08.2018 сторонами договору факторингу було укладено і підписано договір про його розірвання (а.с. 4 т.2)

На адресу ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» 22.10.2018 листом №20/08 від 20.08.2018 було направлено відповідне повідомлення про розірвання вищезазначеного договору факторингу. Направлення повідомлення підтверджується фіскальним чеком і описом вкладення у цінний лист (а.с.5 т.2).

Замовник залишок заборгованості за поставлений товар Постачальнику не сплатив, у звязку з чим останній подав до господарського суду позовну заяву про стягнення з Замовника 289592,40 грн. основного боргу, а у звязку з простроченням виконання грошового зобовязання просив також стягнути 14046,72 грн. пені, 5012,86 грн. 3% річних, 8960,86 грн. інфляційних втрат.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обов'язковість договору до виконання сторонами встановлена статтею 629 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини шостої статті 265 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Підпунктом 6.1.1. п. 6.1. укладеного договору поставки на Замовника покладено обовязок своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (частина 1 статті 664 ЦК України).

Сторони визначили в пункті 5.5. договору, що право власності на товар, зазначений у Специфікації додатку до договору, переходить до Замовника з моменту підписання сторонами/представниками сторін видаткової накладної. Видаткова накладна є первинним документом.

Відповідно до п. 5.12. договору підтвердженням про одержання товару Замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін.

З огляду на наявність в матеріалах справи підписаних сторонами без зауважень видаткових накладних і відсутність заперечень відповідача факт отримання останнім товару є доказаним.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Посилаючись на п. 4.2. договору та на факт підписання актів приймання-передачі товару та отримання замовником рахунків на оплату товарів місцевий господарський суд правильно визначив, що строк оплати товару, поставленого 28.08.2017, сплив 04.01.2018, а строк оплати товару, поставленого 13.10.2017, сплив 22.02.2018. У зазначені строки товар не був оплачений відповідачем.

Відповідно до частин 1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводи відповідача, що договором від 20.08.2018 про розірвання договору факторингу не передбачено перехід права вимоги за договором поставки від фактора до клієнта (Постачальника) колегія суддів вважає безпідставними.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.. 1077 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право позивача на передачу грошових вимог у спірних правовідносинах не обмежено.

Як вже було встановлено з матеріалів справи позивачем було повідомлено відповідача про розірвання договору факторингу.

За приписами ст.. 654 ЦК України розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Укладений 20.08.2018 договір про розірвання договору факторингу відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до положень ч.ч. 2-4 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 договору про розірвання договору факторингу сторони погодили, що з моменту набуття чинності даного договору сторони не вважають себе повязаними будь-якими правами та зобовязаннями за договором факторингу №16-03/18-1 від 16.03.2018.

Згідно п. 4 договір вступив в силу з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (а.с.4 т.2).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником (відповідачем у справі) основного зобовязання, переданого за договором факторингу, ні фактору, ні позивачу.

Згідно п. 10.1. договору поставки №170144 від 24.07.2017 він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

Таким чином, оскільки відповідачем не було виконано зобовязання з оплати товару, а договір факторингу є розірваним, відповідач залишається зобовязаним сплатити суму боргу за договором поставки, який продовжує діяти. Тобто, з моменту розірвання договору факторингу право грошової вимоги за договором поставки № 170144 від 24.07.2017 належить позивачу.

З урахуванням вищевикладеного, висновок місцевого господарського суду місцевий господарський суд щодо задоволення позовних вимог по стягненню з відповідача на користь позивача суми основного боргу у сумі 289 592, 40 грн є обґрунтованим і таким, що прийнятий у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо неотримання ним відповіді позивача на відзив і письмових пояснень по справі третьої особи оскільки матеріали справи свідчать, що вказані документи були направлені відповідачу, що підтверджується копією фіскального чеку №8349 від 02.11.2018 і описом вкладення у лист з оголошеною цінністю (а.с. 5, 9 т.2 ).

Крім того, відповідач не був позбавлений відповідно до п. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України права ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Відповідно до частини 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції під час розгляду справи не було встановлено порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об'єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, що в свою чергу дає підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275,276 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" залишити без задоволення

Рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2018р. у справі №908/1750/18 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на Приватне акціонерне товариство"Запорізький електровозоремонтний завод".

Касаційна скарга на судове рішення подається в порядку, визначеному статтею 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови у відповідності до статті 233 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2019

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна