РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2019Справа № 910/13081/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Галичфарм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи:

від позивача Широкова Н.В. (адвокат);

від відповідача не з'явилися.

В судовому засіданні 05.02.2019 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено 18.02.2019р.

СУТЬ СПОРУ:

1 жовтня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" (позивач) надійшла позовна заява № 16-2274 від 26.09.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №120116 від 12.01.2016 року в сумі 198 017,20 грн. (сто дев'яносто вісім тисяч сімнадцять гривень 20 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору купівлі-продажу №120116 від 12.01.2016 року не здійснив заміну неякісного товару та не повернув кошти за неякісний товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2018 року у справі № 910/13081/18 позовну заяву № 16-2274 від 26.09.2018 року Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №120116 від 12.01.2016 року залишено без руху, надано Публічному акціонерному товариству "Галичфарм" строк до 25.10.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

26 жовтня 2018 року через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" надійшло клопотання № 16-3102 від 22.10.2018 року про долучення документів на виконання вимог ухвали суду (23.10.2018 року вказані документи були передані до відділення поштового зв'язку, тобто встановлені судом недоліки позовної заяви усунуті у встановлений ухвалою суду строк).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13081/18, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.12.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 року підготовче засідання відкладено на 03.01.2019 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 03.01.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/13081/18 до судового розгляду по суті на 05.02.2019 року, про що сторін повідомлено ухвалою суду від 03.01.2019 року.

В судовому засіданні 05.02.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання 05.02.2019 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 843.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Галичфарм" (надалі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (надалі - відповідач, продавець) укладено договір купівлі-продажу №120116 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, продавець зобов'язується передати у власність покупця товар згідно письмової заявки покупця та специфікацій, які є невід'ємними частинами даного договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.04.2017 року) якість товару повинна відповідати специфікації якості до договору, що викладена у додатку 1 та підтверджуватися сертифікатом якості виробника.

В п. 2.6. договору визначено, що якщо поставлений товар виявиться дефектним та/або не відповідатиме п. 2.1., постачальник зобов'язаний за свій рахунок замінити дефектний товар новим впродовж 45 днів з дня прийняття претензії, або, в разі неможливості заміни на якісний товар, повернути суму грошових коштів, сплачену покупцем за цей дефектний товар, на поточний рахунок покупця протягом 3-х банківських днів з дня отримання письмової вимоги, за умови, що дефектний товар буде повернуто в оригінальній упаковці.

В специфікації № 34 від 05.12.2017 року сторонами погоджено асортимент, кількість, терміни поставки, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару, що підлягає поставці - 3 472 727, 52 грн., а також умови оплати - 5 днів відтермінування платежу від дати поставки.

На виконання умов договору купівлі-продажу №120116 від 12.01.2016 року відповідач передав, а позивач прийняв товар - пляшка ІІ-250Б-2 в кількості 100 724 штуки на суму 259 094,36 грн., що підтверджується видатковою накладною №78 від 09.02.2018 року та товарно-транспортною накладною № Р78 від 09.02.2018 року, які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплені печатками товариств.

Вказаний товар позивачем був оплачений 21.02.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2155 від 21.02.2018 року.

При вхідному контролі якості поставленого товару партія 124798-2-2 в кількості 23 244 штуки визнана такою , що відповідає вимогам аналітично нормативної документації ВК-м-34-2015, про що зазначено в аналітичному листку відділу контролю якості позивача № 235619 від 23.02.2018 року, тоді як партія товару 12479798-2-1 в кількості 77 480 штук - забракована за показником «зовнішній вигляд», з огляду на те, що поставлений товар містив газові пухирці, що продавлюються на внутрішній поверхні, що є критичним дефектом згідно специфікації якості, не відповідає вимогам аналітично нормативної документації ВК-м-34-2015. Вказані обставини встановлено в аналітичному листку відділу контролю якості позивача № 235620 від 23.02.2018 року.

Позивач 26.02.2018 року електронною поштою повідомив відповідача про поставку дефектного товару - флакон ІІ-250Б-2, партія 12479798-2-1.

На підставі товарної накладної № 124798-2-1-1-10 від 06.03.2018 року та товарно-транспортної накладної № 124798-2-1-1-78 від 06.03.2018 року позивач повернув, а відповідач прийняв флакон ІІ-250Б-2, в кількості 76 980 штук, загальною вартістю 198 017,20 грн.

В свою чергу, відповідач гарантував забрати та замінити забракований флакон 12.03.2018 року, оскільки флаконів немає в наявності.

Позивач звертався до відповідача з листами № 09/1-1047 від 25.04.2018 року, № 09/1- 1328 від 24.05.2018 року та №09/1-6о8 від 15.03.2018 року, в яких просив повернути кошти у сумі 198 017,20 грн. за повернутий та оплачений раніше флакон ІІ-250Б-2 по договору №120116 від 12.01.2016 року, втім відповідач вказані листи залишив без задоволення, кошти в сумі 198 017,20 грн. не повернув.

При цьому, відповідач листом № 307 від 29.05.2018 року повідомив позивача, що кошти в сумі 198 017,20 грн. планує повернути в кінці червня.

Проте, відповідач заборгованість за договором купівлі-продажу №120116 від 12.01.2016 року в сумі 198 017,20 грн. не сплатив.

Тоді як, заборгованість в сумі 198 017,20 грн. відповідач визнав шляхом підписання акту звіряння взаємних розрахунків станом на 08.10.2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 268 Господарського кодексу України визначено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного разу не з'явився у судові засідання, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів суду не надав.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2970,26 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Ділова, 14Б, офіс 9) на користь Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" (код ЄДРПОУ 0580293, адреса: 79024, м. Львів, вул. Опришківська, 6/8) грошові кошти: основного боргу - 198 017,20 грн. (сто дев'яносто вісім тисяч сімнадцять гривень 20 копійок) та судовий збір - 2970,26 грн. (дві тисячі дев'ятсот сімдесят гривень 26 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.02.2019р.

Суддя О.В. Котков