ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3321/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспективні технології", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 518755,50 грн.
за участю представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність №08-21/3484/2-18 від 20.12.2018 року;

відповідача ОСОБА_2, довіреність б/н від 14.02.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспективні технології" заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 518755,50 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором оренди землі від 12.08.2004 року, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за №63141/04. Судовий збір в сумі 7781,33 грн. позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.12.2018 року було прийнято позовну заяву та призначено справу №922/3321/18 до розгляду за правилами загального позовного провадження на 18.12.2018 року на 12:45 год.

У підготовчому засіданні 18.12.2018 року оголошено перерву до 10.01.2019 року до 11:30 год.

28.12.2018 року відповідач надав відзив (вх.№ 36060), в якому позовні вимоги визнав частково на суму 202771,11 грн., в задоволенні іншої частини позову просив відмовити посилаючись на те, що зміна індексації нормативної грошової оцінки не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками.

09.01.2019 року позивач надав відповідь на відзив (вх.№ 493), в якій зазначив, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель є числовим вираженням індексу інфляції. Тому, відповідно до чинного законодавства, а саме ст. 289 ПК України, ст. 21 ЗУ "Про оренду землі", та п. 10 спірного договору оренди землі, вказаний коефіцієнт обовязково повинен застосовуватися при визначенні розміру орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2018 року підготовче засідання відкладено до 28.01.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.02.2019 року на 12:15 год.

Представник позивача у судовому засіданні 12.02.2019 року підтримав позов та відповідь на відзив, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.02.2019 року підтримав відзив, просив позов задовольнити частково на суму 202771,11 грн.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані ними докази, суд встановив наступне.

На підставі рішення Харківської міської ради від 24.12.2003 року №/269/03 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації обєктів", між Харківською міською радою (позивач, орендодавець) та ТОВ "Перспективні технології" (відповідач, орендар) укладено договір оренди землі від 12.08.2004 року, зареєстрований за № 63141/04 (надалі - Договір; а.с. 20-22), відповідно до умов якого, позивачу надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,2520 га по вул. Отакара Яроша, ріг пров. Отакара Яроша у м. Харкові для будівництва торгівельного комплексу та подальшої експлуатації обєкту строком до 31.12.2028 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.06.2014 року у справі №922/1883/14 (а.с. 30) внесено зміни до Договору у звязку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою.

Вищезазначене рішення набрало законної сили 04.07.2014 року.

Відповідно до п. 5 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 260 від 24.09.2013 становить 6961273 грн. (шість мільйонів дев'ятсот шістдесят одна тисяча двісті сімдесят три гривні). При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

Орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 181/14 від 07.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 389831,29 грн., або в місяць 32485,94 грн. (пункт 9 Договору в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14).

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з п. 13 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

в) зміни нормативної грошової оцінки;

г) внаслідок інфляції щорічно;

д) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

е) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Позивач зазначає, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати в повному обсязі, а саме без урахування рішення суду яким внесено зміни до договору, а тому Харківська міська рада змушена звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення частки заборгованості з орендної плати за період з 01.12.2015 року по 31.12.2016 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За змістом частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за Договором за період з 01.12.2015 року по 31.12.2016 року.

Як вже було зазначено, в п. 9 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14) зазначено, що розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 181/14 від 07.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 389831,29 грн., або в місяць 32485,94 грн.

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до умов Договору (п. 31 п.п. "б"), орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату в строки та розмірах, встановленими цим договором.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п. 11 Договору).

З аналізу вищевикладених умов Договору вбачається, що відповідач мав сплачувати орендну плату за звітний місяць (з урахуванням індексу інфляції) протягом наступного місяця.

На підставі викладеного, при розрахунку розміру орендної плати, яку мав сплатити відповідач за спірний період, треба виходити з щомісячного розміру орендної плати (32485,94 грн.) та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця. Наприклад індекс інфляції у січні 2016 року складав 100,9, отже, відповідач мав сплатити за вказаний місяць орендну плату в розмірі 32778,31 грн.

Таким чином, за заявлений позивачем період з 01.12.2015 року по 31.12.2016 року відповідач мав сплатити орендну плату за Договором (з урахуванням індексу інфляції) в розмірі 426377,89 грн.

Згідно даних ГУ ДФС у Харківській області "Інформація щодо декларування, сплати орендної плати за землю та наявної заборгованості в розрізі суб'єктів господарювання за період з 01.01.2015 р. - 01.01.2018 р." (а.с. 28), відповідач сплатив орендну плату за Договором на загальну суму:

за 2015 рік 145903,24 грн.;

за 2016 рік 207387,52 грн.

Отже, за грудень 2015 року розмір орендної плати, внесеної відповідачем, складав 12158,60 грн. (145903, 24 грн. оплати за рік / 12 місяців).

За таких обставин, за період з 01.12.2015 року по 31.12.2016 року відповідач фактично сплатив орендну плату за Договором на загальну суму 219546,12 грн.

Враховуючи вищевикладене, розмір заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за Договором за період з 01.12.2015 року по 31.12.2016 року становить 206831,77 грн. (426377,89 грн. - 219546,12 грн.).

Щодо тверджень позивача про необхідність застосуванням щорічних коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, суд зазначає наступне.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (статті 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

При цьому згідно з п. 288.4 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

З наведених положень Податкового кодексу України та Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому, саме договором оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями частини 1 статті 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В той же час, згідно з п. 13 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (п. 36 Договору).

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Таким чином, зміна коефіцієнтів індексації, визначених законодавством є підставою для перегляду орендної плати та має здійснюватись у письмовій формі за взаємною згодою сторін. В разі ж ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Матеріали справи не містять доказів внесення сторонами змін до Договору в частині розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель в 2015 - 2016 роках.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позивач безпідставно здійснив нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 30.03.2018 року у справі № 916/3236/16 та від 01.10.2018 року у справі №916/3233/16, останній виходив з того, що позивач залишив поза увагою, що його правовідносини з відповідачем є договірними, а не контролюючими, не навів доводів та доказів на підтвердження існування у відповідача згідно з умовами договору обов'язку самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, як підстави для зміни розміру орендної плати незалежно від внесення змін до договору оренди землі. Стосовно доводів скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 03.12.2013 у справі №5009/3430/12, колегія суддів Верховного Суду зазначила, що правовий висновок Верховного Суду України, викладений у зазначеній постанові щодо виникнення у орендаря обов'язку сплачувати орендну плату відповідно до нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, ґрунтується на з'ясованих судами попередніх інстанцій умовах договору оренди землі, за якими орендар зобов'язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, та що орендар неналежним чином виконав свій обов'язок щодо розрахунку розміру орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості.

В даному випадку договором оренди земельної ділянки не передбачено обов'язку орендаря самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.07.2018 у справі № 813/3819/17, зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати.

Вищезазначені правові позиції Верховного Суду спростовують твердження позивача про те, що відповідач мав сплачувати орендну плату за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, за відсутності внесення відповідних змін до спірного договору оренди землі.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати (з урахуванням індексів інфляції) за період з 01.12.2015 по 31.12.2016 в сумі 206831,77 грн.

В решті позовних вимог має бути відмовлено з підстав, зазначених вище.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст.129, 144 Конституції України, ст.ст. 2, 13, 14, 15, 21, 30 Закону України "Про оренду землі", ст.93 Земельного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України, ст.ст. 6, 626, 628, 632, 648, 651, 792 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 73-74, 76-80, 123, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспективні технології" (адреса: 61024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 31635280) на користь Харківської міської ради (61003, м.Харків, м-н Конституції, буд. 3, ідентифікаційний код 04059243) заборгованість з орендної плати в сумі 206831,77 грн. та судовий збір в сумі 3102,47 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволені позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 311923,73 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.02.2019 року.

Суддя ОСОБА_3