ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. Справа№ 911/2581/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Берегової Н.М.;

та представників сторін:

Головне управління ДФС у Київській області - Вірчак В.Г., довіреність № 1990/9/10-36-10-03 від 23.02.18

Арбітражний керуючий Цвітненко Д.М., посвідчення № 768 від 18.04.13 Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" Присяжнюк Р.В. довіреність № 13-11-13474 від 19.12.18

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018

у справі № 911/2581/14 (суддя: Лопатін А.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", м. Київ

до Закритого акціонерного товариства "Макарово", Київська обл., Макарівський район, с. Калинівка

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2018 закрито провадження у справі № 911/2581/14 в частині розгляду клопотання кредитора - Ігнатенка Сергія Борисовича від 16.05.2018 про зупинення провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Макарово"; задоволено частково клопотання ліквідатора банкрута від 19.02.2018, з урахуванням уточнення від 02.05.2018, про скасування арештів та інших обтяжень майна банкрута, скасовано всі арешти, обмеження та заборони, накладені на нерухоме та рухоме майно, майнові активи Закритого акціонерного товариства "Макарово", в тому числі скасовано арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.10.2012 в рамках виконавчого провадження № 32766964 на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства "Макарово" №1 в ПАТ "АКБ "Транс-Капітал" МФО 380106, іншій частині клопотання ліквідатора банкрута від 19.02.2018, з урахуванням уточнення від 02.05.2018 р., про скасування арештів та інших обтяжень майна банкрута залишено без задоволення; відхилено кредиторські вимоги Головного управління ДФС у Київській області до Закритого акціонерного товариства "Макарово" на суму 19 510, 87 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду у відповідній частині, Головне управління ДФС у Київській області 10.10.2018 звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 в частині невизнання кредиторських вимог у розмірі 19 510, 87 грн. у даній справі та прийняти нове рішення, яким включити кредиторські вимоги у розмірі 19 510, 87 грн. до реєстру кредиторів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того що ухвала Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі № 911/2581/14 є необґрунтованою та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права оскільки з моменту порушення справи про банкрутство ЗАТ "Макарово" боржник знаходиться в особливому правовому режимі і ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин пов'язаних зі справами про банкрутство суб'єктів підприємницької діяльності, а тому правовідносини, які виникли між ГУ ДФС у Київській області та ЗАТ "Макарово" з приводу заявлених кредиторських вимог регулюються Законом про банкрутство.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2018 (у складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.) апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України у зв'язку з несплатою судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 відмовлено Головному управлінню ДФС у Київській області у задоволенні клопотання про надання додаткового строку для виконання вимог ухвали суду та відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 року у справі №911/2581/14; апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі №911/2581/14 з доданими документами повернуто скаржнику без розгляду.

13.12.2018 (згідно вхідного штампу місцевого господарського суду) Головне управління ДФС у Київській області вдруге звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі №911/2581/14, одночасно порушуючи клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 17.12.2018 апеляційна скарга Головного управління ДФС у Київській області у справі №911/2581/14 передана на розгляд колегії суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Пантелієнко В.О., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі № 911/2581/14 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України з підстав неподання доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі та у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

04.01.2019 та 09.01.2019 до канцелярії суду від Головного управління ДФС у Київській області надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, зокрема, платіжного доручення № 2274 від 22.12.2018 на суму 5 286,00 грн. та докази надсилання копії апеляційної скарги Ігнатенку С.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 клопотання апелянта Головного управління ДФС у Київській області про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою - задоволено; відновлено пропущений строк для подачі апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі № 911/2581/14; розгляд апеляційної скарги призначено на 29.01.2019; роз'яснено сторонам право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 у справі №911/2581/14 відкладено розгляд апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 на 12.02.2019.

В судовому засіданні 12.02.2019 представник ГУ ДФС у Київській області доповів по апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 в частині не визнання кредиторських вимог в розмірі 19 510, 87 грн. земельного податку з юридичних осіб. (шифр бюджетної класифікації - 18010500).

Арбітражний керуючий Цвітненко Д.М., представник ПАТ "Комерційний банк" Надра" в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Частиною 12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Учасники процесу не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

У відповідності до п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, і підтверджується наявними матеріалами справи, ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2016 р. порушено провадження у справі № 911/2581/14 про банкрутство ЗАТ "Макарово", визнано ПАТ "Комерційний банк "Надра" кредитором ЗАТ "Макарово" з безспірними грошовими вимогами у розмірі 66172862,80 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено процедуру розпорядження майном Закритого акціонерного товариства "Макарово" та призначено у справі розпорядником майна арбітражного керуючого Старжинську Тетяну Юріївну.

04.04.2016 р. за № 30040 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Макарово".

Постановою Господарського суду Київської області від 29.11.2017 р. визнано банкрутом Закрите акціонерне товариство "Макарово" та відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича.

11.12.2017 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ЗАТ "Макарово" банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 47794.

24.04.2018 р. на адресу суду від ГУ ДФС у Київській області надійшла кредиторська заява на суму 19510,87 грн.

В обґрунтування вказаних вимог ГУ ДФС у Київській області вказує, що станом на 14.03.2018 р. у ЗАТ "Макарово" виникла кредиторська заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (шифр бюджетної класифікації - 18010500) у сумі 19510,87 грн. Вказана заборгованість виникла починаючи з 30.07.2013 р., у зв'язку з самостійно задекларованими зобов'язаннями шляхом подачі до контролюючого органу податкових декларацій № від 15.02.2013 р.

Місцевим господарським судом кредиторські вимоги ГУ ДФС у Київській області до ЗАТ "Макарово" на суму 19 510, 87 грн. були відхилені.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як було зазначено вище, оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Макарово"було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 04.04.2016 року за № 30040.

Таким чином, граничний строк заявлення конкурсними кредиторами грошових вимог, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, закінчився 04.05.2016 року.

Крім того, як вбачається з наданих ГУ ДФС у Київській області документів та як заявляє сам заявник, кредиторська заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (шифр бюджетної класифікації - 18010500) у сумі 19 510,87 гривень виникла починаючи з 30.07.2013 року у зв'язку з самостійно задекларованими зобов'язаннями шляхом подачі до контролюючого органу податкової декларації № від 15.02.2013 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає що відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в чому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Оскільки заявником були пропущені строки заявлення грошових вимог, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, боржник вважається вільним від такого грошового зобов'язання, заявлені ГУ ДФС у Київській області кредиторські вимоги на суму 19 510, 87 грн. не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта про те що ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин пов'язаних зі справами про банкрутство суб'єктів підприємницької діяльності і тому правовідносини, які виникли між ГУ ДФС у Київській області та ЗАТ "Макарово" з приводу заявлених кредиторських вимог регулюються Законом про банкрутство, колегія суддів зазначає наступне.

За частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

У разі коли в розгляді справи буде з'ясовано, що нормами певних законодавчих актів відповідні правовідносини врегульовано по-іншому, ніж Законом, то застосовуванню підлягають норми Закону.

Винятки з цього правила встановлюються самим Законом, зокрема, щодо банкрутства банків, емітентів іпотечних облігацій.

Разом з тим, враховуючи що ГУ ДФС у Київській області порушило строки заявлення грошових вимог до платника податку, які встановлені нормами Податкового кодексу України, з метою не порушення вимог інших кредиторів, при розгляді даного питання, необхідно враховувати також норми Податкового кодексу України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, на те що судом встановлено, що Ірпінська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області звернулась 20.10.2014 р. до суду з грошовими вимогами до боржника на суму 19510,87 грн., які, згідно змісту кредиторської заяви, виникли з тих же підстав і в той же період, що і вимоги ГУ ДФС у Київській області, які наразі розглядаються судом.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, що виникли до порушення провадження у справі, судом було постановлено ухвалу від 15.02.2017 р. Так, згідно вказаної ухвали суду, судом встановлено: "Як вбачається з матеріалів кредиторської заяви податкового органу, останнім обґрунтовано вимоги в сумі 19510,87 грн. земельного податку згідно карток особових рахунків, податкових декларацій, довідки про податкову заборгованість. Водночас, боржником було надано уточнений податковий розрахунок земельного податку від 09.12.2014 р. та докази його направлення, чим спростовано наявність вказаної заборгованості по земельному податку ".

Разом з тим, вказаною ухвалою суду, враховуючи відсутність пояснень Ірпінської ОДПІ, якими б остання підтвердила актуальність заявлених на суму 19510,87 грн. грошових вимог, судом кредиторську заяву вказаного податкового органу залишено без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Втім, за результатами розгляду спірних правовідносин, місцевий господарський суд дійшов цілком вірного висновку про відхилення грошових вимог до боржника в сумі 19 510,87 грн., у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали від 03.10.2018 у даній справі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи, що місцевий господарський суд ухвалив по суті правильне судове рішення, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими вище обставинами справи на наведеним відповідним нормативно-правовим обґрунтуванням, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області із залишенням без змін оскаржуваної ухвали Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у даній справі.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі № 911/2581/14 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Головне управління ДФС у Київській області в сумі 5286,00 грн.

4. Матеріали справи № 911/2581/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст.286-291 ГПК.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

Б.М. Грек