ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. Справа№ 910/3869/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися,

від відповідача: Піддубна О. В.,

Кокоровець О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018

у справі № 910/3869/18 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь»

про стягнення 546 969,65 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - позивач, ПАТ «Київенерго») звернулось до господарського суду з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» (далі - відповідач, ОСББ «Волинь») про стягнення 546 969,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Київенерго» послалося на те, що ОСББ «Волинь» в порушення норм чинного законодавства та укладеної між сторонами угоди № Р1540537-01/17 від 26.01.2017 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію по договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 05.01.2006 № 1540537 (далі - Угода) належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по сплаті наданих послуг, у зв'язку з чим у останнього станом на 01.02.2018 виникла заборгованість у розмірі 369 897,18 грн. Крім того, у зв'язку з простроченням сплати основної заборгованості позивач нарахував та просить стягнути 45 900,17 грн. інфляційних втрат, 13 225,81 грн. 3% річних та 117 946,49 грн. пені.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/3869/18 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» основний борг за теплову енергію для потреб населення у розмірі 369 897,18 грн., 3% річних у розмірі 13 225,81 грн., інфляційні втрати у розмірі 45 900,17 грн., пеню у розмірі 117 946,49 грн. та судовий збір у розмірі 8 204,54 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ОСББ «Волинь» порушило умови Угоди, у зв'язку з чим позовні вимоги ПАТ «Київенерго» підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/3869/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з ОСББ «Волинь» на користь ПАТ «Київенерго» суму основного боргу в розмірі 212 618,17 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСББ «Волинь» зводяться, зокрема, до того, що позивачем не враховано при розрахунку заборгованості сплати Управлінням соцзахисту коштів у рахунок компенсації пільг та субсидій у сумі 47 713,78 грн., на яку слід зменшити суму основного боргу. Також розмір боргу повинен бути зменшений на 109 565,23 грн., оскільки вони є платою, яка була спожита ОСББ «Волинь» у період 26-31 грудня 2016 року, тоді як в квитанціях, які виставлялись жителям, сума оплати за січень розрахована була з 26.12.2016 по 31.01.2017. Відповідно до п. 9 Угоди, вона втратила чинність 09.03.2017, а отже нарахування пені, після вказаної дати, здійснено безпідставно. Крім того, суд першої інстанції безпідставно вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. У зв'язку з тим, що кошти відповідача знаходяться в ПАТ «КБ «Хрещатик», який є неплатоспроможним, апелянт просить врахувати його скрутний фінансовий стан, неприбутковий статус та скасувати рішення в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2018 апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» у справі № 910/3869/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 поновлено ОСББ «Волинь» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/3869/18, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 12.09.2018, а також зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/3869/18 до закінчення розгляду справи судом апеляційної інстанції.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Тищенко О.В. у відпустці за сімейними обставинами, судове засідання, призначене на 12.09.2018, не відбулося.

Після виходу головуючого судді Тищенко О.В. з відпустки, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 розгляд справи призначено на 26.09.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 оголошено перерву в розгляді справи до 09.10.2018.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу № 910/3869/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/3869/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий судя: Агрікова О.В., судді: Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 враховуючи перебування на лікарняному судді Агрікової О.В., яка є головуючою суддею, справу № 910/3869/18 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 05.12.2018, справу № 910/3869/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий судя: Дідиченко М.А., судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 справу № 910/3869/18 за апеляційною скаргою ОСББ «Волинь» прийнято до провадження у зазначеному складі суду та призначено до розгляду на 06.02.2019.

У судовому засіданні 06.02.2019 було оголошено перерву в розгляді справи на 11.02.2019.

Позиції учасників справи

Через відділ документального забезпечення суду від ПАТ «Київенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Через відділ документального забезпечення суду від ОСББ «Волинь» надішли:

- клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване погашенням заборгованості,

- додаткові пояснення, в яких позивач підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Зокрема зазначив про безпідставність стягнення 109 565,23 грн. заборгованості за період з 26.12.2016 по 31.12.2016.

Представники ОСББ «Волинь» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримали доводи та вимоги, зазначені в апеляційній скарзі, просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов у повному обсязі.

Заявлені у справі клопотання учасників справи та результати їх розгляду.

31.01.2019 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що кредитором - ПАТ «Київенерго» було відступлено право вимоги до ОСББ «Волинь» за Договором № 1540537 на користь Комунального концерну «Центр комунального сервісу», а саме заборгованість за оскаржуваним рішенням у сумі 112 183,40 грн., яка в подальшому була погашена ОСББ «Волинь» 23.01.2019, що підтверджується актом звірки розрахунків з новим кредитором.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судова колегія відмічає, що матеріали справи не містять належних доказів відступлення права вимоги та погашення заборгованості за Угодою №Р1540537-01/17 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №1540537 від 05.01.2006 у сумі, яка стягнута оскаржуваним рішенням. А саме: в якому об'ємі вимоги до відповідача були відступлені позивачем Комунальному концерну «Центр комунального сервісу» (відсутній додаток № 1 до договору про відступлення права вимоги (п.10.1), докази оплати (підписання акту про зарахування однорідних зустрічних вимог в рамках договору відступлення права вимоги (п. 2.1.1), докази оплати відповідачем новому кредитору заборгованості у повному обсязі, оскільки надана копія акту звіряння розрахунків не свідчить про повне погашення вимог, які є предметом даного спору.

Крім того, як стверджує відповідач заборгованість була відступлена за оскаржуваним рішенням суду, яке є предметом апеляційного перегляду, проте вказана погашена сума новому кредитору є значно меншою від стягнутої рішенням.

З огляду на вказане, судова колегія дійшла висновку, що відповідачем не доведено відсутності предмету спору та відповідно підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

26.01.2017 між ПАТ «Київенерго» (далі - енергопостачальна організація) та ОСББ «Волинь» (далі - споживач) укладено Угоду № Р1540537-01/17 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1540537 від 05.01.2006 (далі - Угода).

За умовами Угоди споживач визнає та підтверджує заборгованість перед енергопостачальною організацією за договором №1540537 від 05.01.2006 на постачання теплової енергії у гарячій воді станом на 01.01.2017 загальною сумою 1 543 897,18 грн.

Згідно з п. 2 Угоди споживач зобов'язується сплатити суму заборгованості протягом січня 2017 року - червня 2017 року щомісячними платежами згідно із додатком 1 цієї угоди до 25 числа кожного місяця за тарифною групою згідно із вищевказаним договором за реквізитами вказаними у даній угоді.

Відповідно до Графіку погашення заборгованості, ОСББ «Волинь» зобов'язалося здійснювати оплату заборгованості за графіком: січень 2017 - 500 000,00 грн., лютий 2017 - 210 000,00 грн., березень 2017 - 210 000,00 грн., квітень 2017 - 210 000,00 грн., травень 2017 - 210 000,00 грн., червень 2017 - 203 897,18 грн.

Умовами п. 6 Угоди встановлено, що датою здійснення платежу є дата надходження коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.

Пунктом 9 Угоди сторони встановили, що вона втрачає чинність у разі прострочення споживачем оплати заборгованості понад 10 днів від строку, встановленого у додатку цієї угоди, а теплопостачальна організація набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу.

Як зазначає ПАТ «Київенерго», ОСББ «Волинь» несвоєчасно та не в повному обсязі виконувало умови Угоди щодо погашення заборгованості. У зв'язку з чим, заборгованість відповідача склала 369 897,18 грн.

Враховуючи наведене, ПАТ «Київенерго» звернулося з даним позовом до суду та просило стягнути з ОСББ «Волинь» 369 897,18 грн. основного боргу, 45 900,17 грн. інфляційних втрат, 13 225,81 грн. 3% річних та 117 946,49 грн. пені.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору енергопостачання. Вказаний договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

У зв'язку з наявністю у ОСББ «Волинь» заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1540537 від 05.01.2006 перед ПАТ «Київенерго», між ними було укладено Угоду про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію № Р1540537-01/17 від 26.01.2017.

Метою укладення вказаної угоди є реструктуризація заборгованості, шляхом погашення заборгованості - яка виникли на підставі договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1540537 від 05.01.2006 - протягом січня 2017 року - червня 2017 року щомісячними платежами до 25 числа кожного місяця за встановленим графіком.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно довідки про стан розрахунків за спожиту теплоенергію станом на 01.02.2018 ОСББ «Волинь» було частково сплачено заборгованість за Угодою у розмірі 1 174 000,00 грн. Інша частина заборгованості, станом на момент розгляду справи по суті, залишена відповідачем без оплати.

Проте, судова колегія не може погодитися з даним висновком та звертає увагу, що в цій же довідці було вказано про надходження платежів, які надійшли від УДК у м. Києві в рахунок компенсації пільг та субсидій за «договором № 1540537», заборгованість за яким є предметом Угоди, у сумі 47 713,78 грн.

Слід звернути увагу, що у поясненнях наданих в апеляційній інстанції, представник позивача вказував про зарахування пільг та субсидій у сумі 47 713,78 грн. в погашення заборгованості, яка виникла у 2017 році.

Судова колегія зазначає про безпідставне зарахування вказаних коштів в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у 2017 році, оскільки з 01.01.2017 між ПАТ «Київенерго» та мешканцями будинку були укладені прямі договори, тоді як в призначенні платежу був вказаний договір № 1540537, який укладався з відповідачем. Заборгованість за договором № 1540537 є предметом Угоди.

Тобто, вказані платежі є підставою для зменшення заборгованості ОСББ «Волинь» за Угодою.

Таким чином, матеріали справи містять докази погашення боргу ОСББ «Волинь» у сумі 1 221 713,78 грн.

Належних доказів погашення заборгованості решти суми боргу матеріали справи не містять.

Враховуючи наведені обставини, судова колегія дійшла висновку про часткову обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з ОСББ «Волинь» на користь ПАТ «Київенерго» суми заборгованість у розмірі 322 183,40 грн. (1 543 897,18 грн. - 1 221 713,78 грн.).

Стосовно доводів апелянта, що розмір боргу повинен бути зменшений на 109 565,23 грн., як плата за спожиту теплову енергію у період з 26 по 31 грудня 2016 року, оскільки в квитанціях, які виставлялись жителям, сума оплати за січень 2017 року розрахована була з 26.12.2016 по 31.01.2017, слід відмітити наступне.

ОСББ «Волинь» не надало належних доказів того, що заборгованість за Угодою включає період з 26.12.2016 по 31.01.2017, оскільки в Угоді міститься посилання на суму заборгованості, яку має відповідач станом на відповідну дату - 01.01.2017, а не період заборгованості, за який здійснено реструктуризацію. Такий період в Угоді не вказано. Таким чином, підстави вважати, що борг визначений в Угоді станом на 01.01.2017 включає в себе період з 26.12.2016 по 31.01.2017 відсутні. Крім того, апелянт не надав належних доказів та розрахунку того, що сума заборгованості з 26.12.2016 по 31.01.2017 складає саме 109 565,23 грн.

Акт відповідача, за яким заборгованість з 26.12.2016 по 31.01.2017 виставлена саме відповідачу та складає саме 109 565,23 грн., поданий в апеляційній інстанції, складений в односторонньому порядку та не може бути беззаперечним доказом для зменшення суми заборгованості на 109 565,23 грн.

Окрім того, слід відмітити, що умовами договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1540537 від 05.01.2006, зокрема п. 4 Додатку № 2 до нього, встановлено обов'язок зняття показників будинкових приладів обліку - по 25 число поточного місяця.

Оскільки Договором було встановлено зняття показників 25 числа поточного місяця, за відсутності доказів зняття відповідних показників 31.12.2016, у колегії суддів не має підстав вважати, що заборгованість за період з 26.12.2016 по 31.01.2017 була або могла бути нарахована відповідачу.

Отже, доводи апелянта про зменшення заборгованості на суму 109 565,23 грн. не підтверджені належними та достатніми доказами та задоволенню не підлягають.

У зв'язку з простроченням виконання Угоди, ПАТ «Київенерго» нараховано та заявлено до стягнення з ОСББ «Волинь» 45 900,17 грн. інфляційних втрат, 13 225,81 грн. 3% річних та 117 946,49 грн. пені.

У зв'язку з неврахуванням позивачем та судом першої інстанції платежів на суму 47 713,78 грн. в погашення заборгованості, судова колегія зазначає про необхідність перерахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням періодів їх виникнення та погашення.

Щодо вимог про стягнення 117 946,49 грн. пені, за період з 26.03.2017 по 22.12.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3 Договору сторонами було погоджено, що у разі порушення строків та/або розмірів погашення заборгованості споживач сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Таким чином, розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Колегія суддів, здійснивши повторний арифметичний розрахунок з урахуванням вірного періоду нарахування, дат та сум погашення заборгованості, дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 77 854,10 грн. пені.

Посилання на безпідставність нарахування пені відповідно до п. 4 Угоди, з огляду на положення п. 9 Угоди, судовою колегією відхиляються з огляду на наступне.

Пункт 4 Угоди визначає можливість нарахування пені.

Як передбачено п. 9 Угоди, вона втрачає чинність у разі прострочення споживачем оплати заборгованості понад 10 днів від строку, встановленого у додатку цієї угоди, а теплопостачальна організація набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу.

Колегія суддів звертає увагу, пеня може бути нарахована та стягнута, якщо про це зазначено у відповідному Договорі або Законі в межах передбачених Законом. У разі розірвання договору, з моменту такого розірвання, підстави для нарахування та стягнення пені відсутні.

По-перше, формулювання «втрата чинності», передбачена в Угоді, не визнається судовою колегією тотожною розірванню Угоди та не припиняє право на нарахування пені. Суд трактує вказану обставину як право теплопостачальної організації достроково заявити вимогу про стягнення залишку всієї суми боргу.

По-друге, навіть якщо трактувати «втрату чинності» як розірвання Угоди, то у даному випадку необхідно звернути увагу на положення ст.ст. 651, 652 Цивільного кодексу України та ст. 188 Господарського кодексу України, які передбачають право однієї сторони на розірвання договору, якщо така можливість передбачена договором, шляхом надіслання повідомлення про це другій стороні.

Без надіслання повідомлення, передбаченого вказаними нормами, підстави для розірвання угоди відсутні.

Тобто, ПАТ «Київенерго» не скористалося своїм правом дострокового розірвання договору.

Сторонами у п. 9 Угоди встановлено втрату чинності Угоди у разі прострочення споживачем оплати заборгованості на понад 10 днів.

Також цим пунктом встановлено право теплопостачальної організації, у разі відповідного прострочення, вимагати всієї несплаченої частини боргу.

Слід також звернути увагу, що розрахунок позивача здійснений з урахуванням періодів виникнення заборгованості, які передбачені Угодою, без дострокової вимоги сплатити всю заборгованість відразу.

Враховуючи, що ПАТ «Київенерго» не направило повідомлення ОСББ «Волинь» про розірвання Угоди, не вимагало дострокового погашення заборгованості, колегія суддів дійшла висновку, що позивач правомірно здійснював нарахування пені.

Стосовно вимог позивача про стягнення 45 900,17 грн. інфляційних втрат за період з 26.03.2017 по 13.03.2018 та 13 225,81 грн. 3% річних за період з 26.02.2017 по 13.03.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказане вище, провівши повторний арифметичний розрахунок з урахуванням вірного періоду нарахування, дат та сум погашення заборгованості, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 77 854,10 грн. інфляційних втрат та 12 052,14 грн. 3% річних.

Посилання апелянта на необхідність скасування та/або зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки законодавством не передбачено право на зменшення розміру відповідних сум, так як вони не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Слід відмітити, що висновок суду першої інстанції про розгляд справ у порядку спрощеного провадження не суперечить положенням п. 2 ч. 5 ст. 12, ст. 247, ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, зокрема, не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені обставини, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСББ «Волинь» на користь ПАТ «Київенерго» 322 183,40 грн. основного боргу, 12 052,14 грн. 3% річних, 43 511,94 грн. інфляційних втрат, 77 854,10 грн. пені. В решті позовних вимог слід відмовити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи неналежне виконання ОСББ «Волинь» свого обов'язку з погашення платежів за Угодою, вимоги ПАТ «Київенерго» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, проте, останнє у своєму розрахунку, який був підтриманий судом першої інстанції, не врахувало сум компенсації пільг та субсидій перерахованих Управлінням соцзахисту у сумі 47 713,78 грн. У зв'язку з цим, розмір основного боргу підлягає зменшенню на вказану суму. Крім того, суми пені, 3% річних та інфляційні втрати також підлягають перерахуванню.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь», часткове скасування рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/3869/18, прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/3869/18 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/3869/18 скасувати частково.

3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/3869/18 в наступній редакції.

4. Позов задовольнити частково.

5. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 10; ідентифікаційний код 32977400) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) основний борг за теплову енергію для потреб населення у розмірі 322 183 (триста двадцять дві тисячі сто вісімдесят три) грн. 40 коп., 3% річних у розмірі 12 052 (дванадцять тисяч п'ятдесят дві) грн. 14 коп., інфляційні втрати у розмірі 43 511 (сорок три тисяч п'ятсот одинадцять) грн. 94 коп., пеню у розмірі 77 854 (сімдесят сім тисяч вісімсот п'ятдесят чотири) грн. 10 коп. та судовий збір у розмірі 6 834 (шість тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 02 коп.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 10; ідентифікаційний код 32977400) 2 055 (дві тисячі п'ятдесят п'ять) грн. 70 коп. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

8. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

9. Матеріали справи № 910/3869/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.02.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко