ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

26 лютого 2019 року Справа № 915/1855/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ВІТЛЮС» (вул. Шинна, 27, м. Дніпро, 49107)

до Державного підприємства «Науково-виробничого комплексу газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» (пр-т. Жовтневий (Богоявленський), 42а, м. Миколаїв, 54018)

про стягнення грошових коштів у сумі 1151707,58 грн за договором поставки від 16.06.2015 № 563,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з’явився,

від відповідача: не з’явився,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2018 товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ВІТЛЮС» звернулося до Державного підприємства «Науково-виробничого комплексу газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» з позовною заявою б/н б/д (вх. № 17642/18) про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 1151707,58 грн., із яких: 951069,60 грн. – основний борг; 177740,24 грн. – пеня; 15105,00 грн. – 3% річних; 39950,34 грн. – сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції.

Крім того, у позовній заяві позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі договору поставки від 16.06.2015 № 563, видаткових накладних, довіреностей на отримання товару, рахунків на оплату товару, застосування статей 525, 611, 612, 625, Цивільного кодексу України, а також 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 29.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1855/18; відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 28.01.2019 о 10 год. 30 хв.; встановлено відповідачу процесуальний строк для подання до суду відзиву.

17.01.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 17/1-271 від 14.01.2019, у якому Державне підприємства «Науково-виробничого комплексу газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» просить суд врахувати майнові та немайнові інтереси відповідача, відсутність завданих збитків позивачу та іншим учасникам господарських відносин та зменшити розмір штрафних санкцій, передбачених позовними вимогами до мінімальної суми.

За результатами проведеного судового засідання 28.01.2019 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26.02.2019 об 11 год. 30 хв.

28.01.2019 перед початком розгляду справи по суті від позивача до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява б/н б/д (вх. № 1326/19№06 від 22.01.2019 про відмову від позову, в якій заявник, посилаючись на норми статті 191 Господарського процесуального кодексу України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» просить суд: прийняти відмову від позову; закрити провадження у справі № 915/1855/18; вирішити питання щодо повернення позивачу судового збору.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи інших заяв як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

26.02.2019 представники сторін в судове засідання не з’явилися, про причини їх нез’явлення суд не сповістили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені шляхом направлення копій ухвали Господарського суду Миколаївської області від 28.01.2019 у справі № 915/1855/18 за місцезнаходженням юридичних осіб, встановленим відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У судовому засіданні 26.02.2018 судом розглянуто заяву позивача б/н б/д (вх. № 1326/19№06 від 22.01.2019 про відмову від позову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач, крім прав та обов’язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень статті 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв’язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз’яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Перевіривши викладені в заяві про відмову від позову обставини, суд вважає, що подана позивачем заява про відмову від позову не суперечить вищевказаним нормам процесуального права, а отже відмова прийнята судом, з огляду на що провадження у даній справі підлягає закриттю.

Згідно з приписами ч. ч. 3-5 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв’язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. В такому випадку, відповідно до положень ч. 2 вказаної статті судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Крім того, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред’явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Частина 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що сума судового збору, сплачена позивачем за подання позовної заяви до господарського суду, сплачена відповідачем на рахунок позивача.

Судом враховано, що сторони добровільно погодили між собою питання розподілу судових витрат і докази цього надали суду, відтак, вказане питання не потребує вирішення судом.

Керуючись ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 46, 130, 191, 231, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В:

1. Прийняти відмову позивача – товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ВІТЛЮС» від позову по справі № 915/1855/18, оформлену заявою № б/н б/д (вх. № 1326/19 від 28.01.2019).

2. Закрити провадження у справі № 915/1855/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                      О.Г. Смородінова