ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2019 р. Справа № 924/1022/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши в залі судових засідань № 204 справу

за позовом Деражнянської міської ради, м. Деражня Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця Медвідь Тетяни Дмитрівни, м. Деражня Хмельницької області

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 1158245,00 грн. за фактичне використання земельної ділянки комунальної форми власності, площею 5,2511 га з кадастровим номером :03:008:0009 із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення по вул. Миру, 219 в м. Деражня Хмельницької області без належних на те правових підстав,

Представники сторін:

позивача: Кухар І.Д. - представник за довіреністю № 9 від 08.01.2019 р.;

відповідача: Мельник О.Д. - представник за довіреністю від 18.12.2018 р.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 15.11.2018 року відкрито провадження у справі № 924/1022/18 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено попереднє засідання.

Ухвалою суду від 14.01.2019р. прийнято заяву Деражнянської міської ради від 03.01.2019р. про зміну предмету позову, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 924/1022/18 на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 11.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 03.01.2019р.) стягнути з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 1158245,00 грн. за фактичне використання земельної ділянки комунальної форми власності, площею 5,2511 га з кадастровим номером :03:008:0009 із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення по вул. Миру, 219 в м. Деражня Хмельницької області без належних на те правових підстав, відповідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що фізична особа-підприємець Медвідь Тетяна Дмитрівна на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2014р. є власником комплексу будівель, які розташовані по вул. Миру, 219 в м. Деражня, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, за час перебування у її власності зазначеного комплексу будівель право користування земельною ділянкою не оформила та не зареєструвала його відповідно до вимог Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", чим завдала збитків територіальній громаді м. Деражні. Відповідно до акта комісії із визначення збитків власникам та землекористувачам розмір збитків за використання земельної ділянки за період 2015-2017рр. склав 1158245, 00 грн. На підтвердження своїх доводів позивач посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018р. по справі № 922/3412/17.

У відповіді на відзив від 05.02.2019р. представник позивача вказує, що інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018р., витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та акт визначення збитків підтверджують використання відповідачем без належних на те правових підстав земельної ділянки площею 5,2511 га, на якій розташований комплекс будівель, які є його власністю. При цьому згідно ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Як стверджує позивач, розрахунок несплаченої орендної плати зроблено в межах мінімального і максимального розміру встановленого Податковим кодексом України, тобто 6 відсотків нормативної грошової оцінки. Враховуючи зазначене, на думку позивача, до бюджету територіальної громади не надійшли кошти за користування земельною ділянкою в сумі 1158245,00 грн.

Представник позивача в судових засіданнях позов підтримав, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судових засіданнях та у наданому суду відзиві на позов від 04.12.2018 року вважає позовні вимоги необґрунтованими. Наголошує на тому, що належне та своєчасне оформлення документу на користування земельною ділянкою державної або комунальної власності залежить не лише від дій особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, а й від своєчасного, належного здійснення органами місцевого самоврядування повноважень при наданні дозволів на розробку землевпорядної документації, розгляді, погодженні проектів землеустрою та належного виконання визначених законом обов'язків посадовими особами органів місцевого самоврядування. Крім того, відповідач зазначає, що саме по вині позивача остання була позбавлена можливості укласти договір оренди земельної ділянки без своєчасного та належного реагування позивача.

Також звертає увагу суду, що право власності на земельну ділянку за позивачем зареєстровано лише 04.10.2016 року, тому вважає безпідставним відшкодування збитків за період з 2015 року.

Представником відповідача надано суду відзив на позов від 02.04.2019р., у якому останній зазначає, зокрема, що, заявляючи нову позовну вимогу, та обґрунтовуючи її приписами ст. 1212 ЦК України, позивач посилається на докази, які свідчать про виникнення між сторонами спору саме із зобов'язань з відшкодування шкоди. Також представником відповідача наголошено на тому, що збитки, про стягнення яких позивач звернувся до суду, та безпідставно набуте майно (безпідставно збережені кошти), вимога про стягнення яких міститься у заяві про зміну предмета позову, мають різну правову природу і різне нормативно-правове регулювання. При цьому акт визначення збитків, на який посилається позивач, обґрунтовуючи суму безпідставно збережених коштів, не може бути належним та допустимим доказом для стягнення неодержаної позивачем орендної плати на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим відповідачем акцентовано увагу на те, що рішенням Деражнянської міської ради від 28.01.2016р. № 4 "Про встановлення ставок податку на майно в м. Деражня Хмельницької обл." визначено ставку земельного податку для земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення - 2% від нормативно-грошової оцінки земель. До вказаної категорій земель відноситься і земельна ділянка, щодо стягнення безпідставно збережених коштів, при використанні якої позивач і звернувся з позовом до суду.

Відповідач у відзиві стверджує, що, як свідчить зміст розпорядженням Деражнянської районної державної адміністрації "Про передачу земельної ділянки з державної власності у власність територіальної громади м. Деражня (комунальну)" від 19.05.2016р. № 220/2016-р, земельну ділянку площею 5,2511 га із кадастровим номером :03:008:0009, яка знаходиться у м. Деражня по вул. Миру, 219, передано із державної власності у комунальну на підставі вказаного розпорядження. При цьому фактична передача земельної ділянки позивачу відбулась на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна 02.06.2016р., а державна реєстрація за позивачем права власності на цю ж земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відбулася 04.10.2016р., що підтверджується доданою позивачем до матеріалів судової справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 25.10.2018р.

Таким чином, на думку відповідача, право комунальної власності територіальної громади м. Деражня на земельну ділянку, розташовану у м. Деражня по вул. Миру, 219, виникло 04.10.2016р., вимога про стягнення безпідставно збережених коштів, наведена позивачем у заяві про зміну предмета позову, які були нараховані ним за 2015 рік та 9 місяців 2016 року, не може вважатися обґрунтованою.

Відповідачем 26.02.2019р. подано додаткові пояснення по справі, в яких останній повторно наголошує, що саме з 04.10.2016р. у позивача, як у власника земельної ділянки, виникло право на стягнення даних коштів, посилаючись при цьому на зміст постанов Верховного Суду від 23.05.2018 р. та від 20.11.2018 р. Відповідач також звертає увагу на пропуск строків позовної давності до вимог про стягнення коштів за період з 01.01.2015 р. по 04.11.2015 р. та просить застосувати позовну давність.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 07.11.2018р. фізична особа-підприємець Медвідь Тетяна Дмитрівна проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

12.05.2015 року відповідач звернувся з клопотанням до міського голови м. Деражня з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,5 га з метою подальшої передачі в оренду для обслуговування нежитлових приміщень у м. Деражня по вул. Миру, буд. 219.

Виконавчий комітет Державнянської міської ради листом №537 від 14.09.2015 року повідомив відповідача, що заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою розглянута. Проте, рішення про надання дозволу не прийнято у зв'язку з недостатністю кількістю голосів депутатів.

Розпорядженням Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області №220/2016-р від 19.05.2016 року передано з державної власності у власність територіальної громади м. Деражня (комунальну) земельну ділянку, площею 5,2511 га, кадастровий номер :03:008:0009, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв'язку та енергетики, оборони та іншого призначення для промислового виробництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Деражнянський район, м. Деражня, вул. Миру, 219.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.10.2018 року № 142770235, нежитлові приміщення, а саме: головний корпус, Б-1 (площею 740,1 кв.м), прохідна, П (площею 56,2 кв.м), трансформаторна підстанція, К (площею 50,9 кв.м), котельня, Ж (263,2 кв.м), БСУ, Д (площею 130,7 кв.м), що розташовані за адресою: Хмельницька обл. м. Деражня, вул. Миру, 216, на підставі договору купівлі-продажу № 569 від 21.03.2014р. знаходиться у власності фізичної особи-підприємця Медвідь Тетяни Дмитрівни. Вказані об'єкти нерухомого майна розташовані на земельній ділянці (кадастровий номер :03:008:0009, площа 5,2511 га) за адресою: Хмельницька обл. м. Деражня, вул. Миру, земельна ділянка 219. Вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Деражня в особі Деражнянської міської ради.

Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 24.01.2018р. земельна ділянка площею 5,2511 га, кадастровий номер :03:008:0009, розташована за адресою: Хмельницька обл., Деражнянський район, м. Деражня, вул. Миру, 219. Цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Згідно розпорядження № 583/2017-р від 25.10.2017р. Деражнянської районної державної адміністрації „Про затвердження актів комісії із визначення розміру збитків за фактичне використання земельних ділянок" затверджено акти визначення збитків № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 25.10.2017р. за фактичне використання земельних ділянок.

У акті визначення збитків № 4 від 25.10.2017р. комісією із визначення збитків власникам землі та землекористувачам (створеною при Деражнянській районній державній адміністрації) встановлено, що Медвідь Тетяна Дмитрівна використовує земельну ділянку площею 5,2511 га, розташованої у м. Деражня, вул. Миру, 219, без правовстановлюючих документів. Крім того, станом на 01.10.2017р. договору оренди між Деражнянською міською радою та Медвідь Т.Д. не укладено. Як вказано у акті від 25.10.2017р., відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області згідно нормативної грошової оцінки земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, по вул. Миру, 219 в м. Деражня вартість 1 кв.м становить: станом на 01.01.2015р. - 102,91 грн., станом на 01.01.2016р. - 147,47 грн., станом на 01.01.2017р. - 156,32 грн. Таким чином, загальний розмір орендної плати внаслідок зайняття земельної ділянки без оформлення договору оренди за підрахунком комісії із визначення збитків власникам землі та землекористувачам за період з 01.01.2015р. по 01.10.2017р. становить 1158245,00 грн. Вищевказаний акт надіслано фізичній особі-підприємцю Медвідь Тетяні Дмитрівні, що підтверджується фіскальним чеком № 3556 від 27.10.2017р.

Заступник голови Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області звернувся до Медвідь Т.Д. з листом № 46/17-11-926/17 від 25.10.2017р. з проханням добровільного відшкодування збитків в сумі 1158245,00 грн. за користування земельною ділянкою площею 5,2511 га по вул. Миру, 219, м. Деражня без державної реєстрації права користування.

Відповідно до розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області № 220/2016-р від 19.05.2016р. вирішено, зокрема, передати з державної власності у власність територіальної громади м. Деражня (комунальну) земельну ділянку, площею 5,2511 га, кадастровий номер :03:008:0009, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для промислового виробництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Деражнянський район, м. Деражня, вул. Миру, 219.

Згідно протоколу № 7 від 25.10.2017р. засідання комісії із визначення збитків власникам землі та землекористувачам комісією вирішено підписані акти та копію розпорядження № 583/17-р від 25.10.2017р. надіслати боржникам, зокрема, Медвідь Т.Д. з визначеною сумою заборгованості 82395,00 грн.

Відповідно до акта приймання-передачі від 02.06.2016р. комісією встановлено, що земельна ділянка площею 5,2511 га, кадастровий номер :03:008:0009, знаходиться за адресою: Хмельницька область, Деражнянський район, м. Деражня, вул. Миру, 219, яка є державною власністю та належить Деражнянській районній державній адміністрації, яка передається в комунальну власність територіальної громади міста Деражня.

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 468 від 04.02.2019р. нормативно грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :03:008:0009, розташованої в Хмельницькій області Деражнянського район, м. Деражня, вул. Миру, 219, становить 8208283,74 грн.

Відповідно до рішення Деражнянської міської ради Хмельницької області № 4 від 28.01.2016р. "Про встановлення ставок податку на майно в м. Деражня Хмельницької області" вирішено, зокрема, встановити ставки земельного податку на земельні ділянки, розташовані в межах м. Деражня, а саме: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення у розмірі 2%.

Рішенням Деражнянської міської ради № 3 від 25.12.2012р. вирішено, зокрема, затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Деражня.

За розрахунком позивача сума безпідставно збережених коштів за використання без правовстановлюючих документів земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Деражні становить 1158842 грн. (за 2015 рік - 324234,00 грн., за 2016 рік - 464628,00 грн., за 2017 рік - 369383,00 грн.).

21.03.2014р. між відкритим акціонерним товариством "Орбіта" (продавець) та Медвідь Т.Д. (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1. якого продавець передає у власність, а покупець приймає та зобов'язується оплатити відповідно до умов цього договору цілісний майновий комплекс, який знаходиться під номером 219 по вулиці Миру в місті Деражня Хмельницької області, розташований на земельній ділянці площею 5,2511 га, кадастровий номер :008:0009, яка надана у постійне користування для промислового виробництва, на підставі Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ХМ-І, виданого 17.06.1993р. Деражнянською міською Радою народних депутатів.

В матеріалах справи також знаходиться копія технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Деражня Хмельницької області.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Матеріалами справи стверджується, що відповідач є власником нерухомого майна (нежитлових приміщень), а саме: головний корпус, Б-1 (площею 740,1 кв.м), прохідна, П (площею 56,2 кв.м), трансформаторна підстанція, К (площею 50,9 кв.м), котельня, Ж (263,2 кв.м), БСУ, Д (площею 130,7 кв.м), що розташовані за адресою: Хмельницька обл. м. Деражня, вул. Миру, 216, на підставі договору купівлі-продажу № 569 від 21.03.2014р. Вказаний цілісний майновий комплекс розташований на земельній ділянці площею 5,2511 га, кадастровий номер :03:008:0009 за адресою: Хмельницька область, Деражнянський район, вул. Миру, земельна ділянка 219. Однак, відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільний кодекс України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельними ділянками у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбувається відновлення справедливої рівноваги між правами та обов'язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Таким чином, з часу виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник й обов'язок укласти та зареєструвати договір оренди на вищезазначену земельну ділянку. Цього обов'язку відповідач не виконав, а отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі.

Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

За розрахунком позивача, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна склав 1158245,00 грн. за період з 01.01.2015р. по 30.09.2017р.

Проте, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що вирішення питання про наявність правових підстав для стягнення збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна може мати місце лише у період з 05.10.2016р. по 30.09.2017р., оскільки, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 142770235 від 25.10.2018р., земельна ділянка, площею 5,2511 га, кадастровий номер :03:008:0009, розташована за адресою: Хмельницька область, Деражнянський район, вул. Миру, земельна ділянка 219, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31693606 від 04.10.2016р. перейшла у комунальну власність територіальної громади міста Деражня в особі Деражнянської міської ради.

Крім того, розпорядженням Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області № 220/2016-р від 19.05.2016р. вирішено, зокрема, передати з державної власності у власність територіальної громади м. Деражня (комунальну) земельну ділянку, площею 5,2511 га, кадастровий номер :03:008:0009, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для промислового виробництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Деражнянський район, м. Деражня, вул. Миру, 219.

Також судом взято до уваги, що рішенням Деражнянської міської ради Хмельницької області № 4 від 28.01.2016р. "Про встановлення ставок податку на майно в м. Деражня Хмельницької області" затверджено ставки земельного податку на земельні ділянки, розташовані в межах м. Деражня, а саме: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення у розмірі 2%. Вказане рішення міської ради у судовому порядку не оскаржувалося та є дійсним.

А тому суд, здійснивши власний перерахунок суми безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної форми власності, вважає підставною до стягнення суму коштів у розмірі 160028,39 грн. (за 2016 рік: 52511 кв.м х 147,47 грн. х 2% / 100% / 366 днів х 88 днів = 37237,93 грн.; за 2017 рік: 52511 кв.м х 156,32 грн. х 2% / 100% / 365 днів * 273 дні = 122790,46 грн.). У стягненні 998216,61 грн. безпідставно збережених коштів суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 160028,39 грн. обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають частковому задоволенню.

При прийнятті рішення судом бралися до уваги аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Доводи позивача стосовно необхідності стягнення коштів з врахуванням ставки 6%, судом до уваги не приймаються з огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів, як це передбачено ст.ст. 76-79 ГПК України, в підтвердження необхідності та можливості застосування даної ставки. Так, як стверджує позивач та наявні матеріали справи відсутнє жодне рішення позивача про встановлення розміру орендної плати, а також відсутня технічна документація саме на дану земельну ділянку. Однак за приписами ст. 288, ст. 289 Податкового кодексу України (станом на момент здійснення розрахунку) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Також статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено компетенцію міської ради щодо затвердження ставок земельного податку та питання регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ст. 59 даного закону). За змістом ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з нормативної грошової оцінки земель затверджується відповідною міською радою. Рішенням Деражнянської сільської ради № 3 від 25.12.2012 р. затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земель м. Деражня, згідно з додатком якої вказано до земель промисловості (категорія земель під об'єктами відповідача) застосовується Кф=1,2, вартість 1 кв.м 82,39 грн. Разом з тим рішенням позивача від 28.01.2016р. № 4 (додаток № 2) встановлено розмір земельного податку для земель промисловості 2,0 %. З огляду на викладене, єдиним підтвердженим розміром орендної плати є ставка 2 %, а єдиним доказом нормативно-грошової оцінки є рішення позивача № 3 від 25.12.2012р., що в свою чергу не суперечить вимогам Податкового кодексу України та наведеним вище Законам, при цьому іншого розміру орендної плати самим позивачем не визначено, в т.ч. шляхом прийняття відповідного рішення. Звертається увага, що в даному випадку предметом позову є саме стягнення безпідставно збережених коштів, а не відшкодування збитків.

Не заслуговують на увагу доводи позивача стосовно можливості стягнення останнім безпідставно збережених коштів за період який передує 05.10.2016р., оскільки до 05.10.2016 року, як встановлено судом та не заперечується сторонами, земельна ділянка площею 52511 кв.м. не перебувала у комунальній власності територіальної громади міста Деражня в особі Деражнянської міської ради, окрім того, законодавством України не було визначено права останньої на розпорядження даною земельною ділянкою до 05.10.2016р.

Так, за змістом ч. 5 ст. 83 Земельного кодексу України територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: передачі їм земель державної власності. Передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом (ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки (ч. 1 ст. 5 даного закону).

Доводи позивача про те, що плата за земельну ділянку площею 52511 кв.м під об'єктами позивача у разі укладання договору оренди до 05.10.2016р. сплачувалась орендарем до місцевого бюджету Держнянської міської ради, не підтверджено будь-якими доказами, а тому не може слугувати підставою для стягнення коштів, які є предметом позову. Згідно ч. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Як встановлено судом, до 05.10.2016р. (часу реєстрації прав в державному реєстрі) земельна ділянка площею 52511 кв.м перебувала у державній власності, а тому за змістом ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", вказана орендна плата за землю, яка є платежем, вносилась орендарем саме орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, а розрахунки здійснюються виключно в грошовій формі. При цьому зазначення (не зазначення) рахунку на який перераховується орендна плата, не може свідчити про правомірність заявлених позивачем вимог в цій частині, оскільки Деражнянська міська рада до 05.10.2016р. не була орендодавцем земельної ділянки площею 52511 кв.м, або суб'єктом, якому законодавством України надано право звертатися з вимогою про стягнення даної орендної плати. Враховується, що відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями. Отже, до 05.10.2016р. рішення про надання в оренду даної земельної ділянки повинно було прийматися лише Деражнянською районною державною адміністрацією.

Окрім того, не доведено жодними доказами позиція позивача про те, що вказана вище земельна ділянка знаходилась до 05.10.2016р. в межах території Деражнянської міської ради, та як наслідок можливості сплати коштів за місцезнаходженням земельної ділянки.

Стосовно заяви відповідача про застосування позовної давності, судом враховується наступне:

Згідно зі статтями 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (стаття 261 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р.).

Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення коштів за період з 01.01.2015 р. по 04.11.2015 р. є небгрунтованими, з огляду на встановлене вище, а отже право або охоронюваний законом інтерес позивача в даному випадку не є порушеним, суд відмовляє в клопотанні відповідача щодо застосування позовної давності.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Деражнянської міської ради, м. Деражня Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Медвідь Тетяни Дмитрівни, м. Деражня Хмельницької області про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 1158245,00 грн. за фактичне використання земельної ділянки комунальної форми власності, площею 5,2511 га з кадастровим номером :03:008:0009 із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення по вул. Миру, 219 в м. Деражня Хмельницької області без належних на те правових підстав задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Медвідь Тетяни Дмитрівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Деражнянської міської ради (Хмельницька область, м. Деражня, вул. Миру, 37, код ЄДРПОУ 3809214, МФО 899998, р/р 2128, код платежу 24060300) 160028,39 грн. (сто шістдесят тисяч двадцять вісім гривень 39 коп.) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 2400,43 грн. (дві тисячі чотириста гривень 43 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 998216,61 грн. безпідставно збережених коштів відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.02.2019 р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи; 2 - позивачу (32200, Хмельницька обл., м. Деражня, вул. Миру, 37); 3 - відповідачу (АДРЕСА_1). Всім рекомендованим з повідомленням.