ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/856/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Олексенко Т.В. за участю представників: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, третьої особи не зявився, розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області до комунального підприємства "Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів" Черкаської міської ради" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамента житлово - комунального господарства виконавчого комітету Черкаської міської ради про стягнення 594807,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 594807,20 гривень заподіяної шкоди.

В обґрунтування позову позивач посилався на результати даних статистичної звітності форми 2-ТП (водгосп), в якій міститься інформація про те, що із зливових колекторів за 2015-2016 роки виявлено перевищення ГДК забруднюючих речовин в зливових стічних водах по БСК5, нафтопродуктам, завислим речовинам, азоту амонійному, фосфатам, ХСК, сульфатам, залізу, хлоридам, нітратам, нітритам. Внаслідок скиду неочищених зливних вод завдано державі шкоди у розмірі 594 807 грн. 20 коп.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові.

Відповідач у відзиві на позов заперечував проти заявлених вимог вважаючи їх безпідставними. Відповідач посилався на те, що у відповідності до оборотно-сальдової відомості відповідача на його балансі не перебуває жодного «випуску зливової каналізації», жоден відповідний передавальний акт з боку відповідача не було підписано.

Відповідач зазначив, що його діяльність направлена на обслуговування та чистку решіток зливової каналізації, які знаходяться лише на автошляхах м. Черкаси. Більша частина системи зливової каналізації м. Черкаси знаходиться поза межами шляхової мережі м. Черкаси, а тому відповідач не має фізичного доступу до її обслуговування.

На думку відповідача, висновки позивача про перевищення нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин зроблені на підставі даних про фактичні концентрації забруднюючих речовин, які є недостатніми для розрахунку збитків, які заподіяні державі внаслідок порушення водного законодавства.

Також, відповідач у відзиві на позов просив суд застосувати строк позовної давності в порядку ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, оскільки протоколи, на вихідних даних, на яких будується розрахунок шкоди, складено у 2013-2014 роках (окрім протоколу № 30-09-15 від 25.09.2015).

Представник відповідача в судовому засіданні доводи, викладені у відзиві на позов підтримав та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у відповіді на відзив заперечував проти доводів відповідача вважаючи їх необґрунтованими.

Представник від третьої особи в судове засідання не зявився.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника від третьої особи за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

ОСОБА_3 до Положення «Про Державну екологічну інспекцію України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, Положення «Про Державну екологічну інспекцію у Черкаській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 № 652 (далі - Положення), Державна екологічна інспекція у Черкаській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується. Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах Черкаської області.

Позивач - Державна екологічна інспекція у Черкаській області (далі - Інспекція) здійснює свої повноваження відповідно до Положення, ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до повноважень якої віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства.

Відповідач комунальне підприємство «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів" Черкаської міської ради» відповідно до затвердженого Черкаською міською радою Статуту від 19.04.2017 № 2-1962 (нова редакція), засноване на комунальній власності територіальної громади міста Черкаси.

Органом управління Підприємства є департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради. Головною метою діяльності підприємства є організація будівництва, ремонту та утримання вулиць, автомобільних доріг і вулиць міста, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд м. Черкаси, які введені в експлуатацію та передані на баланс підприємства разом з відповідною проектною та технічною документацією.

З ОСОБА_3 із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності відповідача є: інші види діяльності із прибирання; допоміжне обслуговування наземного транспорту; каналізація, відведення й очищення стічних вод; збирання безпечних відходів, будівництво доріг і автострад.

З матеріалів справи вбачається, що 18 20 лютого 2014 року позивачем відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», була проведена планова перевірка дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства (м. Черкаси, вул. Бидгощська, будинок 13).

Цією перевіркою було встановлено, що водоспоживання та водовідведення господарсько-побутових стічних вод здійснюється з міськводогону відповідно до договору з Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» від 28.01.2011 №118-1, який вважається щорічно пролонгованим.

На балансі відповідача знаходиться 14 випусків зливової каналізації з послідуючим скидом в Кременчуцьке водосховище, із 14 випусків зливової каналізації лише 1 випуск № 10 «Чорний яр» обладнаний очисними спорудами (механічна очистка).

За результатами протоколів вимірювань показників складу та властивостей зливових вод від 06.01.2014, проведених Черкаським РУВР, виявлено перевищення ГДС в Кременчуцьке водосховище по ХСК, нітратам, хлоридам, амоній-йоду, нафтопродуктами. Пункти припису №58 від 21.02.2013 відповідачем не були виконані і не було вирішено питання щодо будівництва очисних споруд перед скидом зливових вод. Відповідачу було видано припис на усунення виявлених порушень.

У вересні 2015 р. позивачем було здійснено перевірку відповідача, якою встановлено, що дозвіл на спеціальне водокористування №Укр4655-А/Чрк та ГДС забруднюючих речовин в Кременчуцьке водосховище закінчився 31.12.2014.

За порушення вимог природоохоронного законодавства директора підприємства було притягнуто до адміністративної відповідальності і винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 009126 від 25.09.2015 у вигляді штрафу в розмірі 272,00 грн. Постанова про накладення адміністративного стягнення у встановленому законом порядку не оскаржувалась і сума штрафу була сплачена згідно виписки банку ПАТ «КБ «Глобус».

Під час перевірки були відібрані проби води та протоколом вимірювання показників складу та властивостей проб вод №30-09-15 від 30.09.2015 встановлено перевищення.

З метою усунення виявлених порушень відповідачу був виданий припис №21 від 28.09.2015.

23.11.2016 позивачем відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», здійснена позапланова перевірка дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства.

Цією перевіркою встановлено, що діяльність підприємства здійснюється з порушеннями вимог природоохоронного законодавства, а саме: дозвіл на спеціальне водокористування відсутній, проект ГДС забруднюючих речовин в Кременчуцьке водосховище відсутній, не вирішено питання щодо будівництва очисних споруд перед скидом зливових вод.

За допущене порушення вимог природоохоронного законодавства головного інженера підприємства було притягнуто до адміністративної відповідальності і винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №010223 від 25.11.2016 у вигляді штрафу в розмірі 136,00 гривень. Постанова про накладення адміністративного стягнення у встановленому законом порядку не оскаржена. Сума штрафу була сплачена.

24.11.2016 був виданий припис на усунення виявлених порушень за №162.

В період з 31.10.2017 по 03.11.2017 позивачем відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» була здійснена планова перевірка дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства.

За результатами вищевказаної перевірки складено акт щодо дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 31.10 - 03.11.2017 року.

Під час перевірки відповідача встановлено, діяльність підприємства здійснювалась з чисельними порушеннями вимог водоохоронного законодавства, зокрема: дозвіл на спеціальне користування №Укр4655-А/Чрк та ГДС забруднюючих речовин в Кременчуцьке водосховище відсутній; 13 випусків зливової каналізації в Кременчуцьке водосховище очисними спорудами не обладнані; контроль за якісними показниками скиду зливових та талих стічних вод, які скидаються в Кременчуцьке водосховище зі зливових колекторів, не проводиться.

За допущене порушення вимог природоохоронного законодавства начальника відділу охорони праці підприємства було притягнуто до адміністративної відповідальності і 07.11.2017 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 010779 у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Постанова про накладення адміністративного стягнення у встановленому законом порядку не оскаржена. Сума штрафу була сплачена.

За приписами ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов'язані, зокрема. здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу та дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Ч.1 ст.48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно ст.49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюється ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. Спеціальне водокористування є платним.

Ст.110 Водного кодексу України передбачена відповідальність за порушення водного законодавства.

Порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Отже, на протязі 2015-2016 років скид неочищених зливових вод, які утворюються внаслідок опадів та відводяться з території м. Черкаси в Кременчуцьке водосховище за допомогою 14 випусків здійснюється без розробленого та погодженого нормативу ГДС забруднюючих речовин в Кременчуцьке водосховище.

Із даних, які містяться в статистичній звітності відповідача форми № 2 ТП (водгосп) вбачається, що із зливових колекторів за 2015-2016 роки виявлено перевищення ГДК забруднюючих речовин в зливових стічних водах по БСК5, нафтопродуктам, завислим речовинам, азоту амонійному, фосфатам, ХСК, сульфатам, залізу, хлоридам, нітратам, нітритам.

Внаслідок такого забруднення Кременчуцького водосховища стічними водами, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області згідно звіту про використання води за 2015- 2016 роки та Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009, зареєстрованої в Мін'юсті України від 14.08.2009 за № 767/16783 (зі змінами), проведено розрахунок розміру збитків, згідно якого сума завданих державі збитків склала:

- за 2015 рік в сумі 77982 грн. 79 коп.;

- за 2016 рік в сумі 516824 грн. 41 коп.

Загальна сума завданих державі збитків складає 594 807 гривень 20 коп.

Розрахунки позивача суд вважає обґрунтованими, оскільки вони проводились на підставі Звітів про використання води за 2015-2016 роки (далі - Звіт), затверджених наказом Мінекології та природних ресурсів України від 16.03.2015 № 78.

Звітність подається водокористувачами, діяльність яких пов'язана із забором та/або використанням води, скиданням зворотних (стічних) вод та забруднюючих речовин. Інформація, що міститься у Звіті, є первинними даними про водокористувача та його водогосподарську діяльність.

У Звіті - таблиці 2 «Водовідведення», де у графі 3 зазначено об'єм зворотних (стічних) вод (у тому числі використаних шахтно-кар'єрних, пластових, дренажних та баластних), які скинуті в природні водні об'єкти без очистки і якість яких не відповідає встановленим гранично допустимим скидам.

У графах 9-20 зазначено код забруднюючої речовини відповідно до кодів основних забруднюючих речовин згідно з додатком 4 Порядку ведення державного обліку водокористування та через скісну - її кількість по кожному зливовому колектору окремо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підприємством визнано та підтверджено факт знаходження на утриманні та експлуатації 14 зливових колекторів.

Також, посадовими особами підприємства підтверджується той факт, що підприємство неспроможне контролювати хімічний стан зливових вод за відсутності матеріально-технічного та кадрового забезпечення - не вжито відповідних заходів щодо покращення/виправлення наявної ситуації.

Подану відповідачем ОСОБА_4 довіку від 12.11.2018 № 1038 про те, що станом на 12.11.2018 випуски зливової каналізації на балансі підприємства не перебувають, суд оцінює критично. Оскільки в матеріалах справи міститься лист Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради від 18.12.2018 № 24329-01-18 із підписом в. о. директора департаменту про те, що мережі зливної каналізації знаходяться на балансі комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» (а.с.138).

Ст.1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

12.04.2018 позивачем на адресу відповідача направлялись претензії №10-14/ 74/ЮР та №10-14/75/ЮР, які відповідачем залишені без реагування.

Суд вважає, що відбір проб вод проведено згідно вимог чинних нормативних документів.

З матеріалів справи вбачається, що визначення показників складу та властивостей проб вод позивачем проведено в період 25.09.2015 по 30.09.2015 згідно галузі атестації свідоцтва № РЯ 0053/13 від 13.05.2013 за відповідними методиками виконання вимірювань.

У методиках виконання вимірювань для кожного показника надаються певні умови та термін виконання вимірювань, який може коливатися в декілька днів, що пояснює тривалість вищевказаного періоду.

ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності відповідача є: « 37.00 Каналізація, відведення іі очищення стічних вод».

Відповідач здійснює водокористування та діяльність з ремонту, утримання та експлуатації відповідних інженерних комунікацій м. Черкаси, пов'язаних з відведенням стічних/зливових вод міста Черкаси з послідуючим скидом у Кременчуцьке водосховище.

Ст.1 Водного кодексу України визначено, що вода стічна - вода, що утворилася в процесі господарсько-побутової і виробничої діяльності, а також відведена з забудованої території, на якій вона утворилася внаслідок випадання атмосфери опадів.

ОСОБА_3 до ст. 70 цього Кодексу, скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Водокористувачі зобов'язані здійснювати заходи щодо запобігання скидані стічних вод чи його припинення, якщо вони містять речовини, щодо яких І встановлено гранично допустимі концентрації.

За змістом ч.1 ст.111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушення водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення цього законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

Відсутність таких такс або методик не може бути підставою для відмови у відшкодуванні шкоди. У такому випадку шкода компенсується за фактичними витратами на відновлення порушеного стану навколишнього природного середовища з урахуванням завданих збитків, у тому числі неодержаних доходів, тобто загальними правилами природоохоронного законодавства і статтями 440, 453 Цивільного кодексу України.

Факт забруднення Кременчуцького водосховища стічними водами та відсутність відповідних заходів щодо покращення/виправлення наявної ситуації належним чином встановлений проведеними позивачем перевірками, підтверджується матеріалами справи і не спростовується відповідачем.

Твердження відповідача, викладене у відзиві на позов про застосування позовної давності, суд вважає необґрунтованим, виходячи із наступного.

Ст.ст. 256, 257 ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України , зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В період з 2014 року по 2016 р. адміністративні стягнення за допущені порушення вимог природоохоронного законодавства посадовими особами підприємства оплачувались в повному обсязі, постанови про накладення адміністративного стягнення не скаржувались.

Судом встановлено, що порушення відповідачем вимог водного законодавства зафіксовано в акті перевірки 31.10 03.11.2017.

До суду із позовом позивач звернувся 17.08.2018.

Відтак, суд приходить до переконання, що позивач звернувся з вимогою про захист свого цивільного права в межах відповідного строку.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач не довів відсутності своєї вини у заподіянні шкоди внаслідок забруднення стічними водами Кременчуцького водосховища.

Відтак, наявність шкоди та вина відповідача у заподіянні цієї шкоди є доведеними.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору як понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства "Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів" Черкаської міської ради (вул.Бидгощська,13, м.Черкаси, 18003, ) через Державну екологічну інспекцію у Черкаській області (вул. Вернигори, 17, м. Черкаси, 18008, ) у доход держави згідно з нормами розподілу між бюджетами 594807 грн. 20 коп. шкоди для зарахування на рахунок №3002, , отримувач - УК у м. Черкаси, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ККД 24062100.

Стягнути із комунального підприємства "Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів" Черкаської міської ради (вул.Бидгощська,13, м.Черкаси, 18003, ) на користь Державної екологічної інспекції у Черкаській області (вул. Вернигори, 17, м. Черкаси, 18008, ) 8922 грн. 11 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.02.2019.

СУДДЯ К.І.Довгань