РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2019Справа № 910/16627/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імеко ЛТД" (м. Київ)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Софур" (м. Київ)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліваро" (м. Київ)

Про стягнення 2.660.000,00 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імеко ЛТД" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софур" (відповідач) про стягнення 2.660.000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору про переведення боргу № 19-11/2018 від 19.11.18., яким замінено зобов'язану сторону (Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліваро") за Договором поворотної фінансової допомоги № 47 від 09.10.18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.18. встановлено, що справа підлягає одноособовому розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі № 910/16627/18 та призначено підготовче судове засідання на 22.01.19.

Крім того, означеної ухвалою суду залучено до участі до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліваро" (третя особа).

Позивач в судове засідання 22.01.19. явку свого повноважного представника не забезпечив, 16.01.19. через відділ діловодства суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності його повноважного представника.

Відповідач в судове засідання 22.01.19. явку свого повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву на позовне надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 389 про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Софур" ухвали господарського суду міста Києва від 18.12.18. про відкриття провадження у справі № 910/16627/18.

Третя особа в судове засідання 22.01.19. явку свого повноважного представника не забезпечила, письмових пояснень по суті спору не надала, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 397 про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ліваро" ухвали господарського суду міста Києва від 18.12.18. про відкриття провадження у справі № 910/16627/18.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

За вказаних підстав, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.19. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.19.

Представники учасників судового процесу в судове засідання 14.02.19. не з'явились, позивачем подано 14.02.19. клопотання про розгляд справи за відсутності його повноважного представника, відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили, учасники судового процесу про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення позивачу, відповідачу та третій особі ухвали суду від 22.01.19. в даній справі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 202 ГПК України). Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. (ч. 5 вказаної статті).

В судовому засіданні 14.02.19. суд в нарадчій кімнаті прийняв, склав та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.18. між позивачем (далі - Сторона-1) та третьою особою (далі - Сторона-2) укладено Договір поворотної фінансової допомоги № 47 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Сторона-1 надає Стороні-2 поворотну фінансову допомогу, а Сторона-2 зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Поворотна фінансова допомога (надалі - фінансова допомога) - це сума грошових коштів, у розмірі, що визначено п.2.1 Договору, передана Стороні-2 у користування на визначений строк відповідно до Договору, що не передбачає нарахування відсотків або інших видів компенсації у вигляді плати за користування цими грошовими коштами (п. 1.2 Договору).

Строк дії Договору сторонами погоджено 5.1, 5.2 з моменту його підписання Сторонами. Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1 Договору та діє до 08.10.19., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до пунктів 2.1-2.3 Договору розмір фінансової допомоги за цим Договором становить 3.530.000,00 грн. Фінансова допомога надається Стороною-1 у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 2.1 Договору, на розрахунковий рахунок Сторони-2 протягом (не визначено) днів з моменту підписання цього Договору. Фінансова допомога вважається переданою Стороні-2 з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Сторони-2.

У відповідності до поданих позивачем банківських виписок по власному особовому рахунку ним було надано третій особі фінансову допомогу в сумі 3.530.000,00 грн. (700.000,00 грн. 16.11.18., 1.430.000,00 грн. 23.10.18., 1.400.000,00 грн. 09.10.18.).

Розділом 3 Договору сторони погодили наступне. Сторона-2 зобов'язана повернути фінансову допомогу протягом 30 календарних днів з моменту останнього перерахунку грошових коштів. Фінансова допомога повертається Стороною-2 у безготівковому порядку, шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок Сторони-1. Фінансова допомога вважається поверненою Стороною-2 з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Сторони-1.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою Договір є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

19.11.18. між позивачем (Кредитор), третьою особою (Первісний боржник) та відповідачем (Новий боржник) було укладено Договір про переведення боргу № 19-11/2018 (далі - Договір про переведення боргу), пунктом 1 якого встановлено, що ним регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (Первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договору поворотної фінансової допомоги № 47 від 09 жовтня 2018 р., укладеного між Первісним боржником та Кредитором.

За умовами пункту 2 вказаного правочину Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов'язання) у розмірі 2.660.000.00 грн., який виник на підставі Договору.

Новий боржник зобов'язаний сплатити визначену у п. 2 цього Договору суму грошових коштів Кредитору протягом 15 банківських днів з моменту підписання цього Договору, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитора (п. 3 Договору про переведення боргу).

Договір про переведення боргу вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками, діє до повного виконання сторонами свої зобов'язань, що визначено в п. 8 та п. 9 означеного правочину.

Згідно з пунктами 4-6 Договору про переведення боргу Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника Новим боржником в Договорі, і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором. Новий боржник має право висунути проти вимоги Кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між Кредитором та Первісним боржником за Договором. Новий боржник цим підтверджує, що Первісний боржник передав йому всю необхідну інформацію (копії документів), пов'язану із Договором, зокрема і ту, що стосується спорів і суперечностей за Договором між Первісним боржником та Кредитором.

Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ст. 520 ЦК України).

Проте відповідач всупереч умов Договору про переведення боргу та вимогам діючого законодавства надані грошові кошти в сумі 2.660.000,00 грн. у встановлений строк не повернув, з огляду на що позивач вирішив звернутись з даним позовом до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не погасив наявну заборгованість з повернення поворотної фінансової допомоги в сумі 2.660.000,00 грн., строк оплати є таким, що настав.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Софур" в порушення покладеного на нього законом та Договором про переведення боргу обов'язку по сплаті 2.660.000,00 грн. поворотної фінансової допомоги не виконав, вказану суму станом на час прийняття судового рішення не погасив, внаслідок чого позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

З огляду на наведене та приписи ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, ч. 9 ст. 165, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Софур" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, б. 5; ідентифікаційний код 39136607) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імеко ЛТД" (02121, м. Київ, вул. Бориспільське шосе, 41-В; ідентифікаційний код 32594743) 2.660.000 (два мільйони шістсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп. поворотної фінансової допомоги, 39.900 (тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 18.02.19.

Суддя Т.М. Ващенко