ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р. Справа№ 920/1630/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

За участю представників відповідно до протоколу судового засідання від 07.02.2019

Розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018р.

у справі № 920/1630/14 (суддя Костенко Л.А.)

про банкрутство Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 16.10.2014р. порушено провадження у справі № 920/1630/14 про банкрутство ДП ДАК "Хліб України" "Роменський КХП", розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Боровика Р.Л.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.12.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

Від розпорядника майна арбітражного керуючого Боровика Р.Л до суду надійшли клопотання: (вих..№01-14/710 від 23.10.2017р.) про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого за здійснення ним повноважень розпорядника майна за період з 25.05.2017р. по 16.10.2017р. в розмірі двох мінімальних заробітних плат в сумі 30286,00 грн. з Роменського об'єднаного УПФУ Сумської області шляхом проведення останнім авансування грошової винагороди арбітражного керуючого Боровика Р.Л. на його розрахунковий рахунок; (вих.№ 01-14/726 від 16.11.2017р.) про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого за здійснення ним повноважень розпорядника майна за період з 25.05.2017р. по 01.11.2017р. в розмірі двох мінімальних заробітних плат в сумі 33491,00 грн. з Роменського об'єднаного УПФУ Сумської області шляхом проведення останнім авансування грошової винагороди арбітражного керуючого Боровика Р.Л. на його розрахунковий рахунок. В клопотанні розпорядник майна посилається на ухвалу господарського суду Сумської області від 16.10.2014р.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 03.09.2018р. по справі №920/1630/14 в задоволенні клопотань (вих.. № 01/14/710 від 23.10.2017р., вих.. №01-14/726 від 16.11.2017р.) розпорядника майна про стягнення грошової винагороди - відмовлено.

Відкладено підсумкове засідання у справі на 22.10.2018р. об 11 год. 00 хв.

Зобов'язано боржника, розпорядника майна надати до суду в строк до 22.10.2018р. пропозицію щодо подальших процедур банкрутства боржника та відповідне рішення комітету кредиторів.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 17.09.2018р. арбітражний керуючий Боровик Руслан Леонідович подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018р., в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018р. у справі №920/1630/14 в частині відмови у задоволенні клопотань розпорядника майна про стягнення грошової винагороди. (п.1 резолютивної частини ухвали). Прийняти нове судове рішення, яким клопотання арбітражного керуючого (розпорядника майна) про стягнення грошової винагороди задовольнити, а саме: стягнути з ініціюючого кредитора Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Гетьмана Мазепи, 3, ) на користь арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна за період з 25.05.2017 по 01.11.2017 у справі № 920/1630/14 про банкрутство Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" (42006, Сумська область, м. Ромни, вул. Прокопенка, 10, ) в сумі 33 491,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2018 справу №920/1630/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Пантелієнка В.О., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018р. по справі №920/1630/14 залишено без руху на підставі ст.258, ч.2 ст. 260 ГПК України, з огляду на відсутність доказів сплати судового збору. Повідомлено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали арбітражний керуючий Боровик Руслан Леонідович має право усунути недоліки, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду докази про сплату судового збору в сумі 1762,00 грн.

03.12.2018р. до апеляційної інстанції від арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича, на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2018, надійшли письмові пояснення про усунення недоліків щодо сплати судового збору в сумі 1762,00 грн., що підтверджено квитанцією від 27.11.2018 №6750.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича та призначено справу до розгляду.

02.01.2019 через відділ автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому управління заперечувало проти доводів апеляційної скарги, просило апеляційну скаргу арбітражного керуючого Боровика Р.Л. залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018 у справі № 920/1630/14 залишити без змін.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/435/19 від 06.02.2019 у зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1630/14.

У відповідності до витягу протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018 у справі №920/1630/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

В судовому засіданні 07.02.2019 арбітражний керуючий Боровик Руслан Леонідович та його представник, надали пояснення по суті спору, підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018 та просили скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018 у справі № 920/1630/14 про банкрутство Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" в частині відмови у задоволенні клопотань розпорядника майна про стягнення грошової винагороди, прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити клопотання арбітражного керуючого (розпорядника майна) про стягнення грошової винагороди.

Представник Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" поклався на розсуд суду щодо розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича.

В судове засідання, призначене на 07.02.2019, інші повноважні представники не з'явилися.

Колегією суддів враховано, що відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності інших придставників, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення, учасників судового засідання, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 18 січня 2013 року № 4212-VI (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України(далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Господарського суду Сумської області від 03.09.2018р. по справі №920/1630/14 в задоволенні клопотань (вих.. № 01/14/710 від 23.10.2017р., вих.. №01-14/726 від 16.11.2017р.) розпорядника майна про стягнення грошової винагороди - відмовлено.

Відкладено підсумкове засідання у справі на 22.10.2018р. об 11 год. 00 хв.

Зобов'язано боржника, розпорядника майна надати до суду в строк до 22.10.2018р. пропозицію щодо подальших процедур банкрутства боржника та відповідне рішення комітету кредиторів.

Проте, вказана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 16.10.2014 розпоряднику майна встановлено грошову винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць здійснення ним повноважень шляхом її авансування заявником.

Тобто, джерелом оплати послуг арбітражного керуючого в процедурі розпорядження майном боржника є кошти заявника (ініціюючого кредитора), в даному випадку Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.

Доказів оскарження даної ухвали матеріали справи не містять, а отже набрала законної сили.

Згідно із статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 326 Господарського процесуального кодексу України, невиконання судових рішень є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України», Суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду».

Таким чином, оскільки ухвала місцевого господарського суду від 16.10.2014 у даній справі не була оскаржена у встановленому законом порядку та не скасована, а отже є чинною, та відповідно до приписів статті 124 Конституції України та вимог Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою до виконання на всій території України.

Крім того слід зазначити, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.08.2017, яка була залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.09.2017) стягнуто з ініціюючого кредитора Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна за період з 16.10.2014 по 25.05.2017 у справі № 920/1630/14 про банкрутство Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» в сумі 99 026,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні клопотання арбітражного керуючого, суд першої інстанції зазначив, що стягнення грошової винагороди з ініціюючого кредитора не відповідає вимогам Закону про банкрутство та створює надмірний тягар для заявника.

Проте, з таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно із статтею 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено право арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Таким чином, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Законом про банкрутство визначено декілька джерел для здійснення оплати послуг ліквідатора, в тому числі і за рахунок коштів кредиторів.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.08.2018 року у справі № 912/1783/16.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно із частиною 1 статті 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого, як суб'єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями статті 115 Закону про банкрутство.

Тобто, чинним законодавством виключена можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання розпорядника майна про стягнення з Роменського об'єднаного УПФУ Сумської області на користь арбітражного керуючого Боровика Р.Л. грошової винагороди за період з 25.05.2017 року по 01.11.2017 в сумі 33 491,00 грн.

Згідно із пунктами 1 та 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскаржувану ухвалу належить скасувати в частині відмови у задоволенні клопотань розпорядника майна про стягнення грошової винагороди, прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити клопотання арбітражного керуючого (розпорядника майна) про стягнення грошової винагороди, в іншій частині ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018 у справі № 920/1630/14 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича, задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018 у справі № 920/1630/14 скасувати в частині відмови у задоволенні клопотань розпорядника майна про стягнення грошової винагороди, прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити клопотання арбітражного керуючого (розпорядника майна) про стягнення грошової винагороди.

3. Стягнути з ініціюючого кредитора Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Гетьмана Мазепи, 3, ) на користь арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича (36039, м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 36, к. 2 РНОКПП:НОМЕР_1) грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна за період з 25.05.2017 по 01.11.2017 у справі №920/1630/14 про банкрутство Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" (42006, Сумська область, м. Ромни, вул. Прокопенка, 10, ).

4. В іншій частині ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.09.2018 у справі № 920/1630/14 залишити без змін.

5. Справу № 920/1630/14 направити до Господарського суду Сумської області для подальшого розгляду.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 12.02.2019.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко