ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.02.2019 Справа № 920/1041/18
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Олтушевській І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1041/18 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ», (40000, м. Суми, вул. Береста, 21, )

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, )

про стягнення 134602 грн 58 коп,

Представники сторін в судове засідання не зявились

Суть спору: 28.12.2018 до Господарського суду Сумської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» з позовною заявою від 26.12.2018 № Smz01-Ck-11165-1218, в якій просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на свою користь 108237 грн 97 коп основного боргу, 5411 грн 90 коп інфляційних збитків, 2041 грн 37 коп 3% річних, 18911 грн 34 коп пені, а також витрати по сплаті судового збору 2019 грн 04 коп.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.01.2019 № 920/1041/18 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/1041/18 в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.01.2019.

18.01.2019 до суду надійшов відзив по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» до Головного управління Національної поліції в Сумській області про стягнення 134602 грн 58 коп № 59/26/03-2019, в якому просять суд зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню у звязку із неналежним виконанням господарського зобовязання.

25.01.2019 до суду надійшла заява № 74/26/03-2019, відповідно до якої ГУНП в Сумській області просить розглядати справу, що призначена на 28.01.2019 без участі свого представника, викладену у відзиві позицію відповідач підтримує в повному обсязі.

28.01.2019 до суду надійшла відповідь на відзив від 25.01.2019 № 40007-НВ-408, згідно якої представник позивача просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача щодо зменшення пені.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 № 920/1041/18 було відкладено розгляд справи та запропоновано Головному управлінню Національної поліції в Сумській області надати суду уточнення щодо поданого відзиву, а саме: конкретизувати на який саме розмір необхідно зменшити пеню, в т.ч. докази явної неспіврозмірності неустойки наслідкам порушення зобовязання та наявність інших обставин, відповідно до вимог ст. 551 Цивільного кодексу України.

08.02.2019 до суду надійшла заява № 132/26/03-2019, в якій ГУНП в Сумській області просить розглядати справу, що призначена на 15.02.2019, без участі свого представника, викладену у відзиві позицію відповідач підтримує в повному обсязі.

Представники сторін в судове засідання 15.02.2019 не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Явка сторін в дане судове засідання не визнавалась обовязковою, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» та Головним управлінням Національної поліції в Сумській області був укладений договір від 27.04.2018 № 41 ABSmz504-18 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі по тексту- Договір).

Відповідно до вищезазначеного договору Постачальник зобовязується передати Споживачу у 2018 році природний газ, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (а.с. 20-23)

Так, за квітень 2018 року Відповідачу поставлено природного газу на суму 108237 грн 97 коп. Факт отримання газу Відповідачем підтверджується актом приймання-передачі природного газу, належним чином підписаним сторонами та скріпленим печатками, відповідно до якого нарахування за квітень 2018 року становлять 108237 грн 97 коп (а.с. 24)

Відповідно до п 4.2.1. Договору - обсяг газу сплачується до 25 числа місяця постачання газу згідно рахунку - фактури. Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 10 числа, наступного за звітним місяцем згідно рахунку-фактури (а.с. 21).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і не господарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п 4.2.1. Договору - обсяг газу сплачується до 25 числа місяця постачання газу згідно рахунку - фактури. Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 10 числа, наступного за звітним місяцем згідно рахунку-фактури.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Проте, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору Відповідач свої зобовязання належним чином у встановлений договором строк не виконав.

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується наявність заборгованості Головного управління Національної поліції в Сумській області за поставлений природній газ за договором від 27.04.2018 № 41 ABSmz504-18 за квітень 2018 року в розмірі 108237 грн 97 коп, тому, враховуючи вищезазначені положення чинного законодавства та умови укладеного між сторонами договору відповідна сума основного боргу підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з п. 6.2.1 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Частина 6 ст. 232 Господарського Кодексу України встановлює, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 2921-ІІІ від 10.01.2002 р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, на підставі п. 6.2.1 Договору відповідачу нараховано 18911 грн 34 коп. за період з 11.05.2018 по 08.11.2018. Перевіривши розрахунки позивача, суд встановив, що вони є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства і обставинами справи.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення пені у відзиві від 18.01.2019 та в заяві від 25.01.2019 № 74/26/03-2019.

Відкладаючи судове засідання, суд ухвалою від 28.01.2019 надав можливість Головному управлінняю Національної поліції в Сумській області конкретизувати: на який саме розмір необхідно зменшити пеню, в т.ч. надати докази явної неспіврозмірності неустойки наслідкам порушення зобовязання та наявність інших обставин, відповідно до вимог ст. 551 Цивільного кодексу України. Проте відповідач даною можливістю не скористався, будь-яких доказів на підтвердження виняткових обставин, за яких відповідно до вимог чинного законодавства можливе зменшення пені судом не надав.

Тому в задоволенні клопотання про зменшення пені суд відмовляє за його необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача, суд встановив правильність нарахувань 5411 грн 90 коп інфляційних збитків та 2041 грн 37 коп 3% річних.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної оплати за поставлений природний газ, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме про стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» 108 237 грн 97 коп основного боргу, 5 411 грн 90 коп інфляційних збитків, 2 041 грн 37 коп 3% річних, 18 911 грн 34 коп пені.

Згідно з вимогами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судом здійснено розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2019 грн 04 коп.

Керуючись ст. ст. 173, 179, 193 Господарського кодексу України. ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 551, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 129, 222, 232, 233, 236 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву від 26.12.2018 № Smz01-Ck-11165-1218 Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» (40000, м. Суми, вул. Береста, 21, ) 108 237 грн 97 коп основного боргу, 5 411 грн 90 коп інфляційних збитків, 2 041 грн 37 коп 3% річних, 18 911 грн 34 коп, а також 2 019 грн 04 коп відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повне судове рішення складено 20.02.2019.

Суддя ОСОБА_1