ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. Справа№ 910/23/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від позивача (в режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду Харківської обл.): ОСОБА_14 - довіреність б/н від 26.12.2018.

від відповідача: Ровенський О.В.- ордер серії КВ № 405506 від 31.10.2018

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК Аккерман» на рішення господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року

у справі № 910/23/18 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комп Мюзік» в особі Громадської спілки «Український музичний альянс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК Аккерман»

про стягнення компенсації 64 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ТОВ «Комп Мюзік» в особі ОП «Український музичний альянс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «ТРК Аккерман» про стягнення з відповідача 64 000,00 грн. компенсації за порушення майнових суміжних прав.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем суміжних прав позивача шляхом оприлюднення без дозволу правовласника фонограм на інтернет-ресурсі http://akkerman.fm.

За наслідком розгляду заявлених вимог рішенням господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у справі № 910/23/18 позовні вимоги ТОВ «Комп Мюзік», в інтересах якого звернулося ОП «Український музичний альянс», до ТОВ «ТРК Аккерман» задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «ТРК Аккерман» на користь ОП «Український музичний альянс» 64 000,00 грн. компенсації за порушення майнових суміжних прав та 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору, стягнуто з ТОВ «ТРК Аккерман» до Державного бюджету України штраф у розмірі 6 400,00 грн. за порушення майнових суміжних прав.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ «ТРК Аккерман» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог ТОВ «Комп Мюзік», в інтересах якого звернулося ОП «Український музичний альянс».

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ТРК Аккерман» на рішення господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у справі № 910/23/18, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 13.12.2018 року за участю повноважних представників сторін.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

05.12.2018 року засобами електронного зв'язку від представника ОП «Український музичний альянс» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 13.12.2018 року в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої просить доручити господарському суду Харківської області.

Ухвалою суду від 06.12.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОП «Український музичний альянс» про участь в судовому засіданні 13.12.2018 року у справі № 910/23/18 в режимі відеоконференції.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказу до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 13.12.2018 року відкладено розгляд справи на 31.01.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України, зобов'язано представника позивача ОСОБА_13 надати суду відповідні докази на підтвердження його участі 13.12.2018 року в судовому засіданні Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/8121/18, а також витребувано у позивача нотаріально завірений переклад Ліцензійного договору від 27.03.2014 року, укладений між ТОВ «Комп Мюзік» та UMG RECORDINGS SERVICES INC.

До початку судового засідання від представника позивача на виконання вимог ухвали суду від 13.12.2018 року надано докази на підтвердження участі ОСОБА_13 13.12.2018 року в судовому засіданні Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/8121/18, які долучено судом до матеріалів справи, а також клопотання про заміну сторони її правонаступником, в якому просить суд замінити Об'єднання підприємств «Український музичний альянс» його правонаступником - Громадською спілкою «Український музичний альянс».

Ухвалою суду від 31.01.2019 року замінено сторону у справі - Об'єднання підприємств «Український музичний альянс» її правонаступником - Громадською спілкою «Український музичний альянс».

В судовому засіданні 31.01.2019 року оголошено перерву у справі до 12.02.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

31.01.2019 року після судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника позивача на виконання вимог ухвали суду від 13.12.2018 року подано нотаріально завірений переклад Ліцензійного договору від 27.03.2014 року, укладений між ТОВ «Комп Мюзік» та UMG RECORDINGS SERVICES INC, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні 31.01.2019 року.

04.02.2019 року засобами електронного зв'язку від представника ГС «Український музичний альянс» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 12.02.2019 року в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої просить доручити господарському суду Харківської області.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року заявлене клопотання задоволено, призначено проведення судового засідання 12.02.2019 року по справі №910/23/18 в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручено Господарському суду Харківської області.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.02.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду Харківської області проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у даній справі - без змін.

12.02.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ТРК Аккерман» підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у даній справі - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

В п. 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Відповідно до п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суб'єктами суміжних прав є:

а) виконавці творів, їх спадкоємці та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо виконань;

б) виробники фонограм, їх спадкоємці (правонаступники) та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо фонограм;

в) виробники відеограм, їх спадкоємці (правонаступники) та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо відеограм;

г) організації мовлення та їх правонаступники.

Суміжне право виникає внаслідок факту виконання твору, виробництва фонограми, виробництва відеограми, оприлюднення передачі організації мовлення (ч. 2 ст. 37 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Статтею 40 Закону наведеного Закону визначено, що до майнових прав виробників фонограм і виробників відеограм належить їх виключне право на використання своїх фонограм, відеограм і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам:

а) відтворення (пряме і (або) опосередковане) своїх фонограм і відеограм у будь-якій формі і будь-яким способом;

б) розповсюдження серед публіки фонограм, відеограм та їх примірників шляхом першого продажу або іншої передачі права власності;

в) комерційний прокат фонограм, відеограм і їх примірників, навіть після їх розповсюдження, здійсненого виробником фонограми чи відеограми або за їх дозволом;

г) публічне сповіщення фонограм, відеограм та їх примірників через будь-які засоби зв'язку таким чином, що будь-яка особа може отримати до них доступ з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором;

д) будь-яку видозміну своїх фонограм, відеограм;

е) ввезення на митну територію України фонограм, відеограм та їх примірників з метою їх поширення серед публіки.

Майнові права виробників фонограм і виробників відеограм можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб використання фонограми (відеограми), розмір і порядок виплати винагороди, строк дії договору, строк використання фонограми (відеограми), територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо. Визначені договором ставки винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Комп Мюзік» є правовласником суміжних прав, зокрема, на наступні фонограми: «ІНФОРМАЦІЯ_1» - у виконанні «ОСОБА_5»; «ІНФОРМАЦІЯ_2» - у виконанні «ОСОБА_9»; «ІНФОРМАЦІЯ_3» - у виконанні «ОСОБА_10»; «ІНФОРМАЦІЯ_4» -у виконанні «ОСОБА_11»; «ІНФОРМАЦІЯ_5» - у виконанні «ОСОБА_12», що підтверджується наступним:

27.03.2014 року ТОВ «Комп Мюзік» укладено ліцензійний договір із UMG Recording Services Inc. (Univers Music Group) (нотаріально завірений переклад якого надано суду апеляційної інстанції та оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні 31.01.2019 року).

Відповідно до п. 3.1. даного договору, згідно з умовами цього Договору, правами, та обов'язками, які Universal (UMG Recording Services Inc.) та/або його Афіліати мають на момент дії даного Договору, Universal за даним Договором передає Ліцензіату (Позивач) тільки на строк та на Територію:...

(e) на умовах, затверджених Universal, виключне право:

(А) надавати ліцензії для публічного виконання та/або сповіщення або дозволяти публічне виконання та/або сповіщення засобами радіо та/або телевізійної трансляції а іншими засобами публічної комунікації Фонограм та Музичних Відео;

У статті 1 вказаного Договору зазначено, що «Запис» означає будь-яке фізичне втілення звуку, що відтворюється з «Мастера» (або самостійно, або, тільки у випадку Альбомів-Збірок, разом з іншими фонограмами) та використовується для відтворення звуку електричними, механічними, магнетичними, цифровими або іншими носіями у вигляді диску, попередньо записаних в аналоговій конфігурації плівок та компакт дисків.

Фонограми означає записаний матеріал, що належить та контролюється час від часу «Universal Music Group» або якимось з Афіліатів, та є доступним для Universal для відтворення продажу та/або іншого використання на Території та вироблений з метою відтворення Записів та/або Музичних Відео, та у відношенні до якого права, що передані або придбані «Universal» (або протягом Строку), доступні для використання Universal на Території протяг всього Строку або його частини. Отже, термін записи охоплює фонограми у розумінні термінології договору.

Стаття 2 Договору передбачає, що ...Договір починає свою дію з 1 січня 2014 року Початку) та продовжує її на період 3 (трьох) років, якщо його дію не буде припинено повністю або частково з боку Universal у відповідності до умов цього Договору (Строк).

Відповідно до п.1.1. Договору - Територія означає Україну.

19.12.2016 року підписано Договір про продовження терміну дії Ліцензійного договору та Договору розповсюдження на території України, відповідно до якого Договір із UMG Recording Services Inc. продовжено з 01.01.2017 року на наступні три роки до 31.12.2019 року.

Додаток до вказаного Договору (копія витягу міститься в матеріалах справи) містить перелік фонограм, права на які передано за зазначеним Договором. Вказаний додаток містить і назви фонограм: «ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_9, «ІНФОРМАЦІЯ_3» у виконанні ОСОБА_10, «ІНФОРМАЦІЯ_4» у виконанні ОСОБА_11, «ІНФОРМАЦІЯ_5» у виконанні ОСОБА_12.

Крім того, 01.05.2016 року між позивачем та авторами-виконавцями ОСОБА_5, ОСОБА_6, які разом виступають під сценічним іменем «ОСОБА_5», укладено Договір №А01/05-2, предметом якого є виключні авторські права на Твори та виключні суміжні права на Фонограми, перелік яких наведений в додатках до Договору (копія міститься в матеріалах справи).

Відповідно до укладеного Договору №А01/05-2 від 01.05.2016 року позивачу надане виключне право на використання Творів, Виконань та Фонограм, зокрема, способом публічного сповіщення (підпункт а) пункту 2.1.1. Договору), право надавати дозволи (субліцензії) на використання Творів, Виконань та Фонограм (пункт 2.1.2. Договору), забороняти будь-яке використання Творів та Фонограм способами, передбачених цим Договором, третіми особами (пункт 2.1.3. Договору).

Додаткова угода №1 від 01.05.2016 року до вказаного Договору містить перелік фонограм, права на які передано за Договором. Вказаний додаток містить, зокрема, назву фонограми: «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні «ОСОБА_5».

Отже, суб'єктом майнових суміжних прав на зазначені фонограми на території України є позивач.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» (далі - Постанова №5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим, така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У випадку, якщо організація колективного управління звертається на захист прав фізичних осіб, такий спір розглядається в порядку цивільного судочинства. Якщо ж вона звертається на захист юридичних осіб, то, залежно від суб'єктного складу, спір розглядається в порядку господарського судочинства.

У пункті ж 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» (далі - Постанова №12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України «Про авторське право і суміжні права» - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Судом встановлено, Об'єднання підприємств «Український музичний альянс» обліковується як організація колективного управління майновими авторськими і суміжними правами згідно з Свідоцтвом №4/2003 від 22.08.2003 року, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

Відповідно до Свідоцтва про визначення організації колективного управління уповноваженою організацією №6/УО від 02.04.2009 року ОП «Український музичний альянс» отримала статус уповноваженої організації колективного управління на здійснення збору і розподілу винагороду (роялті) за використання фонограм, відеограм, опублікованих з комерційною метою, та зафіксованих у них виконань шляхом їх публічного сповіщення в ефір та публічного сповіщення по проводах (через кабель).

З наявних у справі доказів вбачається, що позивач передав свої суміжні права в колективне управління Об'єднанню підприємств «Український музичний альянс» згідно з Договором №01-20/05/05 від 20.05.2005 року, який набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє протягом невизначеного строку до повного виконання зобов'язань сторонами.

Додатком № 07Р від 01.08.2017 року до вказаного Договору сторони передбачили передання в колективне управління ОП «Український музичний альянс» права, зокрема на спірні фонограми, належні позивачу, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_9, «ІНФОРМАЦІЯ_3» у виконанні ОСОБА_10, «ІНФОРМАЦІЯ_4» у виконанні ОСОБА_11, «ІНФОРМАЦІЯ_5» у виконанні ОСОБА_12, «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні «ОСОБА_5».

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вищезазначені договори станом на дату спірного порушення були чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавались, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Відтак, ОП «Український музичний альянс» як організація колективного управління здійснює колективне управління суміжними правами на фонограми, правовласником яких є позивач, що є предметом позову по даній справі.

З урахуванням наведеного колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач довів належними та допустимими доказами (наявними в матеріалах справи договорами та додатками до них) наявність в нього майнових суміжних прав на зокрема, на наступні фонограми: «ІНФОРМАЦІЯ_1» - у виконанні «ОСОБА_5»; «ІНФОРМАЦІЯ_2» - у виконанні «ОСОБА_9»; «ІНФОРМАЦІЯ_3» - у виконанні «ОСОБА_10»; «ІНФОРМАЦІЯ_4» - у виконанні «ОСОБА_11»; «ІНФОРМАЦІЯ_5» - у виконанні «ОСОБА_12», а організація в свою чергу - звертатися до суду із відповідними позовами в інтересах позивача.

Вважаючи права ТОВ «Комп Мюзік» порушеними з огляду на їх оприлюднення відповідачем без дозволу правовласника фонограм та без сплати авторської винагороди на інтернет-ресурсі http://akkerman.fm, організація звернулася з позовом про стягнення з відповідача компенсації.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив із доведеності порушень відповідачем суміжних прав позивача, посилаючись на наявні в матеріалах справи докази, а саме: Акт фіксації фактів публічного використання фонограм та зафіксованих у них виконань від 26.09.2017 року №01/09/17, претензії щодо змісту передачі від 29.09.2017 року та від 03.10.2017 року, які направлені на юридичну адресу відповідача та залишені останнім без відповіді, Акт про фіксацію фактів публічного використання фонограм та зафіксованих на них виконань № 01/12/17 від 04.12.2017 року, а також Акт дослідження відео-аудіозаписів та ідентифікації фонограм від 14.12.2017 року.

Однак, судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як було зазначено вище, враховуючи приписи законодавства щодо обов'язку доказування і подання доказів у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати, що позивач повинен довести, зокрема, факт використання об'єктів даних прав відповідачем.

При цьому, судова колегія враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 року № 71 «Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2009 року № 450) надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Таким чином, фіксувати факти використання спірних музичних творів належить саме до компетенції представників уповноважених організацій колективного управління, в даному випадку ОП «Український музичний альянс».

Як встановлено судом, в матеріалах справи міститься Акт фіксації фактів публічного використання фонограм та зафіксованих у них виконань №01/09/17, складений 26.09.2017 року одноособово ОСОБА_7. - юристом ТОВ «Агенція Роялті з захисту інтелектуальної власності» в інтересах ОП «Український музичний альянс» та підписаний також директором ТОВ «Агенція Роялті з захисту інтелектуальної власності» ОСОБА_13

Крім того, у справі наявний також Акт про фіксацію фактів публічного використання фонограм та зафіксованих на них виконань № 01/12/17 від 04.12.2017 року, складений директором ТОВ «Агенція Роялті з захисту інтелектуальної власності» ОСОБА_13 спільно із представником уповноваженої організації колективного управління ОП «Український музичний альянс» ОСОБА_14., яким повторно зафіксовано факти публічного сповіщення фонограм та зафіксованих у них виконань.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів наявності у ТОВ «Агенція Роялті з захисту інтелектуальної власності» статусу організації колективного управління, а також доказів на підтвердження повноважень ТОВ «Агенція Роялті з захисту інтелектуальної власності» бути офіційним представником ОП «Український музичний альянс», як не підтверджені належними та допустимими доказами відповідні повноваження у ОСОБА_7 та ОСОБА_13, як представників ТОВ «Агенція Роялті з захисту інтелектуальної власності», фіксувати факти публічного використання фонограм та зафіксованих у них виконань від імені ОП «Український музичний альянс».

При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи наявна довіреність, видана лише 01.04.2018 року на ім'я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на представництво інтересів ОП «Український музичний альянс», зокрема і здійснення заходів щодо попередження, припинення та фіксації фактів порушення прав інтелектуальної власності довірителя, в тому числі у мережі Інтернет.

Але, відповідні докази на підтвердження повноважень ОСОБА_13 та ОСОБА_14 діяти від імені ОП «Український музичний альянс» станом на дату складання та підписання вищезазначених актів фіксації публічного сповіщення фонограм та зафіксованих у них виконань від 26.09.2017 року та від 04.12.2017 року в матеріалах справи відсутні, як і не надано їх суду апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що надані Акти про фіксацію фактів публічного використання фонограм та зафіксованих на них виконань №01/09/17 від 26.09.2017 року та № 01/12/17 від 04.12.2017 року не є належними та допустимими доказами у справі та не доводять порушень відповідачем прав інтелектуальної власності позивача.

Згідно положень п. 3. Постанови Пленуму Верховного суду України від 17.06.2012 року № 12 Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» відповідальність за порушення права інтелектуальної власності у вигляді відшкодування шкоди, завданої суб'єктові відповідного права, може наставати лише за одночасної наявності таких умов:

1) факту протиправної поведінки відповідача (зокрема, недодержання умов авторського, ліцензійного договорів, використання об'єкта права інтелектуальної власності без дозволу правовласника);

2) шкоди, завданої суб'єктові права інтелектуальної власності;

3) причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою;

4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Доказування наявності перших трьох умов покладається на позивача.

У матеріалах справи відсутні докази, які свідчать саме про протиправну поведінку відповідача, яка пов'язана з використанням об'єкта права інтелектуальної власності, а саме відсутні докази фактичного використання спірних музичних творів відповідачем, оскільки надані позивачем акти визнані судом неналежними доказами по справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем при зверненні до суду із даним позовом не було доведено фактів сповіщення відповідачем в ефір «радіо Аккерман FM» спірних фонограм, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою місцевого господарського суду від 20.09.2018 року за клопотанням представника відповідача відкладено розгляд справи на 04.10.2018 року.

Згідно відмітки канцелярію на зворотньому боці останнього аркушу відповідної ухвали суду, її копію направлено відповідачу 21.09.2018 року та вручено останньому 08.10.2018 року, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення, а також долученим до апеляційної скарги витягом з офіційного веб-сайту «Укрпошти».

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ГПК України, ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення за відсутності доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, про що зазначає скаржник в апеляційній скарзі, місцевим господарським судом не дотримано процесуальних прав сторін, принципів рівності сторін перед законом і судом, змагальності, диспозитивності та пропорційності, закріплених у ГПК України, чим порушено норми процесуального права, що також є підставою для скасування відповідного рішення.

За наведених вище обставин, рішення місцевого господарського суду про доведеність та обґрунтованість позовних вимог і, як наслідок, їх задоволення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, судовий збір за її подання в розмірі 2 400,00 грн. покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК Аккерман» на рішення господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у справі № 910/23/18 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 04.10.2018 року у справі №910/23/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комп Мюзік» в особі громадської спілки «Український музичний альянс» (01021, м. Київ, вул. Шовковична, 10, оф. 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК Аккерман» (67700, Одеська обл., м.Білгород-Дністровський, вул. Кутузова, 35, кв. 7, ) 2400,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

7. Справу № 910/23/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 25.02.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

В.О. Пантелієнко