ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 лютого 2019 року, м. Черкаси справа № 925/1153/18

Вх.суду № 5697/19 від 21.02.2019

Господарський суд Черкаської області

у складі судді Хабазні Ю.А.,

розглянувши без виклику учасників справи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "САНДЕРО", адвоката Лелеко Ю.О. від 21.02.2019 про відвід судді Чевгуза О.В.,

у справі за заявою

позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "САНДЕРО",

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-АГРО СОФТ",

про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 141300,00 грн.,

УСТАНОВИВ:

1.Представник позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "САНДЕРО", адвокат Лелеко Ю.О., подав заяву від 21.02.2019 про відвід судді Чевгуза О.В. (справа розглядається суддею одноособово, далі - Заява про відвід), у якій заявлений відвід мотивував тим, що суддею не розглянуто клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням, а саме в мережі Інтернет; що не проведення огляду судом електронних доказів призвело до унеможливлення встановити обставини, які позивач вважав за необхідне встановити; що у судовому засіданні 19.02.2019 його представник заявляв усне клопотання про відкладення розгляду справи по суті для надання письмових заперечень на пояснення відповідача, але судом вказане клопотання задоволено не було; що така процесуальна поведінка судді призвела до порушень вимог ч.5 п.4 ст.13, ч.1 п.3 ст.42, ч.2 і 3 ст. 216 ГПК України, оскільки позивач технічно був позбавлений права надати заперечення на доводи відповідача.

Заява про відвід містить вказівки на порушення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних та практики Європейського суду з прав людини, зокрема, на порушення права на справедливий суд.

2.Суд у складі судді Чевгуза О.В., розглянувши у судовому засіданні 21.02.2019 Заяву про відвід ухвалив: питання про відвід судді Чевгуза О.В. у справі №925/1153/18 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України; провадження у справі №925/1153/18 зупинити до вирішення питання про відвід судді Чевгуза О.В.

Ухвалу суду від 21.02.2019 мотивовано тим, що позивачем відвід заявлено з порушенням строків, передбачених ч.3 ст.38 ГПК України, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також обставини, пов'язані з прийняттям суддею процесуальних рішень у справі.

3.Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2019 о 11:50:11 справу №925/1153/18 для розгляду Заяви про відвід розподілено судді Хабазні Ю.А.

4.Заява про відвід розглядається без виклику та повідомлення сторін, за наявними у ній матеріалами.

5.Дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що Заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, судом першої інстанції у складі судді Чевгуза О.В. ухвалою суду від 06.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. У підготовчому судовому засіданні справа слухалась судом 29.11.2018, 18.12.2018, 14.01.2019 та 01.02.2019. У судовому засіданні 01.02.2019 судом з'ясовано, що учасники справи не мають не вирішених клопотань, та подали усі докази. При цьому представник позивача заявив, що можуть бути подані додаткові докази. Ухвалою суду від 01.02.2019, після заслуховування думки учасників справи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 19.02.2019.

У судовому засіданні 19.02.2019 представник позивача заявив про розгляд клопотання про огляд електронних доказів, яке було заявлене позивачем під час підготовчого провадження, та про відкладення розгляду справи.

21.02.2019 від представника позивача у справі до суду надійшла Заява про відвід.

6.Відповідно до ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. За суб'єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об'єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Відповідно п. 1.2.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. N18 «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

7.Заявник посилається на обставини, які йому сталі відомі у судовому засіданні 19.02.2019, Заяву про відвід подано безпосередньо у канцелярію суду 21.02.2019, отже її подано у встановлений 38 ГПК України строк.

8.В обгрунтування обставин відводу судді у Заяві про відвід вказані обставини не розгляду клопотання про огляд доказів в мережі Інтернет і відмови у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та висновки про те, що суддею допущено порушення норм ГПК України.

9.Однак, згідно з протоколом судового засідання 19.02.2019 суддя розглянув клопотання про огляд доказів в мережі Інтернет та визнав усі наявні докази дослідженими, а також оголосив перерву у судовому засіданні до 21.02.2019.

Суд не вважає такі дії судді у судовому засіданні незаконними чи такими, що вказують на вияв суддею упередженості або безсторонності у цій справі чи на вияв особистих переконань. Так, згідно із нормами ГПК України суддя: спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи; з власної ініціативи або за усним клопотанням учасника справи може зняти питання, що не стосуються предмета спору, поставити питання учаснику судового процесу.

Тобто, суддя для себе з'ясовує обставини справи і належність доказів, оскільки саме йому приймати рішення, тому завданням кожної із сторін є переконати суддю у власній правоті.

Факти постановлення суддею ухвал суду самі по собі не є і не можуть бути обставиною для виникнення переконання у тому, що суддя не забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру у особистій зацікавленості, оскільки результат такого розгляду, як правило, завжди не на користь одного з учасників справи, оскільки судові рішення суддею приймаються відповідно до свого внутрішнього переконання.

Фактично представник позивача просить дати оцінку процесуальним діям судді і (переоцінивши їх), як визнати їх незаконними, так визнати і упередженість судді у зв'язку з цим.

Однак, відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суду, який розглядає заяву про відвід, не надано право оцінювати законність ухвал суду чи дотримання іншим складом суду процесуальних норм, оскільки це є компетенцією суду апеляційної чи касаційної інстанції (ст.277, 310, 311 ГПК України).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

10.Упевненість же представника позивача в упередженості судді, яка сформувалася у зв'язку з відмовою у задоволенні його клопотання, не є ні обставиною, ні доказом. Тому побоювання заявника у тому, що суддя був небезсторонній, не можна вважати об'єктивно обґрунтованими.

11.Заява про відвід не містять зазначення інших фактів чи обставин, які є підставою для сумнівів у неупередженості судді чи які суд міг би витлумачити як обставини: що вказують на пряму чи побічну його заінтересованість у результаті розгляду конкретного питання у справі чи й справи в цілому; що вказують на надання таких конкретних переваг іншому учаснику справи, які, навпаки, не були надані заявнику.

12.Отже, підставами відводу вказані обставини, які можуть бути підставою для оскарження рішення суду по справі, доказів наявності обставин, з якими закон пов'язує необхідність відводу судді, не надано, у зв'язку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 35, 39 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "САНДЕРО", адвоката Лелеко Ю.О., від 21.02.2019 про відвід судді Чевгуза О.В. відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили з моменту її підписання 25.02.2019 (після вихідних днів) і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Хабазня

3