ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

15.02.2019                               № 905/345/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши матеріали позовної заяви заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області (85700, Донецька область, місто Волноваха, вулиця Героїв 51 ОМБР, будинок №4) в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок №14; ) в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, місто Запоріжжя, вулиця Глісера, будинок №14)

до приватного підприємства «Восток-Транс» (85761, Донецька область, Волноваський район, село Зачатівка, вулиця Елеваторна, будинок №1-А; )

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 88 975,05 гривень, що еквівалентно 2 849,50 Євро відповідно до офіційного курсц НБУ на день проведення розрахунку 27.07.2018, -

В С Т А Н О В И В

Заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області з позовом до приватного підприємства «Восток-Транс» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 88 975,05 гривень, що еквівалентно 2 849,50 Євро відповідно до офіційного курсц НБУ на день проведення розрахунку 27.07.2018.

Розглянувши подану керівником Бердичівської місцевої прокуратури позовну заяву на предмет її прийняття до розгляду, господарський суд враховує, що відповідно до ч.3 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 ГПК України).

Як визначено п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень, який усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно з абзацом 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

У пункті 1 Положення вказано, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (п 4. Положення).

Згідно з підпунктами 15, 27 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи ( п.8 Положення №103).

Серед матеріалів позовної заяви наявний лист Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області вих.№5351/25-18 від 26.09.2018, адресований Прокуратурі Донецької області, про розгляд можливості щодо представництва держави в особі Укртрансбезпеки в суді з питання стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами. В обґрунтування представництва зазначено, що положення нормативно-правових актів, якими керується Державна служба України з безпеки на транспорті та його територіальні органи, зокрема підпунктами 15, 27 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (в редакції на момент звернення з листом) у спірних правовідносинах вбачається, що законодавцем не передбачено право Укртрансбезпеці звертатися з позовом щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні.

Пунктом 26 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок №879) передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Необхідно звернути увагу, що постановою Кабінету Міністрів України №320 від 25.04.2018 внесено зміни до підпункту 27 п.5 Положення №103, якими після слова нарахування доповнено словами: «вживає заходів щодо стягнення», які набрали чинності 03.05.2018. А прокурор звернувся із вказаним позовом до суду 11.02.2019, що підтверджується довідкою на поштовому конверті, в якому надійшла позовна заява.

Отже, відповідно до підпункту 27 п.5 Положення №103 саме Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Враховуючи положення п.1, підпункту 27 п.5 Положення №103, Закон України «Про автомобільний транспорт» інші підзаконні нормативно-правові акти про автомобільний транспорт, Державна служба України з безпеки на транспорті має можливість та підстави на стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування, що випливає з покладених на неї завдань щодо державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Разом з тим, у позовній заяві зазначено про факт несвоєчасного неподання до суду органом Державної служби України з безпеки на транспорті позову про стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, свідчить про неналежне здійснення таким органом владних повноважень, у зв'язку з чим прокурор звертається до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

При цьому варто зауважити, що Державна служба України з безпеки на транспорті не зверталась з зазначеним позовом, оскільки має переконання, що прокурор заявить позовні вимоги в інтересах Укртрансбезпеки. Вказане підтверджується доказами долученими прокурором до позовної заяви, а саме: листом Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області вих.№5351/25-18 від 26.09.2018.

Але прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може захищати інтереси держави.

Правова позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.07.2018 у справі №822/1169/17.

В свою чергу, у позовній заяві не наведено обставини, які унеможливлюють або перешкоджають Державній службі України з безпеки на транспорті самостійно захистити інтереси держави. Посилання заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області лише на те, що уповноважений орган не здійснює відповідні повноваження, на думку суду, для прийняття позовної заяви до розгляду не є достатніми, оскільки за змістом абз. 2 ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог ст.ст.73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання належних та допустимих доказів. Зокрема, такими доказами можуть бути: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 КК України(службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків. Аналогічний висновок викладений у постанові КГС ВС від 06.02.2019 по справі №927/246/18 .

За таких обставин, враховуючи відсутність доведених підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів керівнику Волноваської місцевої прокуратури Донецької області на підставі п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу заявника на наступне.

Підпунктом 11 пункту 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Так, п.п.1,4 статті 43 цього Кодексу встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зобов’язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов’язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 132 цього кодексу передбачено види заходів процесуального примусу, а саме:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) штраф.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено про наявність факту зловживання заявником своїм процесуальним правом на звернення до суду з позовом, з огляду на те, що господарським судом Донецької області вже поверталась дана позовна заява заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області з тих самих підстав (ухвала господарського суду Донецької області від 21.01.2019 у справі №905/127/19).

При цьому, звертаючись до господарського суду вдруге заявником так само не наведено обставини, які унеможливлюють або перешкоджають Державній службі України з безпеки на транспорті самостійно захистити інтереси держави.

З огляду на викладене, господарський суд з метою припинення зловживання заявником процесуальними правами вважає за доцільне вжити такий захід процесуального примусу, як попередження.

Керуючись ст. ст.132, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В

Повернути позовну заяву заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області з позовом до приватного підприємства «Восток-Транс» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 88 975,05 гривень, що еквівалентно 2 849,50 Євро відповідно до офіційного курсц НБУ на день проведення розрахунку 27.07.2018.

Застосувати до позивача такий захід процесуального примусу, як попередження.

Попередити заявника, що у разі повторного зловживання процесуальними правами, до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого статтею 135 ГПК України, або постановлення окремої ухвали .

Відповідно до частини другої статті 135 Господарського процесуального кодексу України, у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов'язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п'яти до п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набрала законної сили в момент її підписання – 15.02.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Схіцдного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Додаток на адресу Волноваської місцевої прокуратури Донецької області: позовна заява №05-81-9495вих. від 26.12.2018 з додатками, у тому числі платіжне доручення №3824 від 13.12.2018 на суму 1 762,00 гривень, поштовий конверт.

Суддя                      С.М. Фурсова