УХВАЛА

м. Київ

14.02.2019Справа № 923/555/18

За позовом селянського фермерського господарства "Житниця";

до Державної казначейської служби України;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Прокуратури Херсонської області;

2) Головного управління національної поліції в Херсонській області

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Суддя Привалов А.І.

Представники учасників справи:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Тимофєєва Т.М., довіреність № 5-28/123 від 04.01.2019р.;

від третьої особи-1: Хамідова Е.Ф., довіреність б/н від 12.02.2019р.;

від третьої особи-2: Чорний А.С., довіреність № 3164/01/25-2015 від 16.10.2018р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Селянське фермерське господарство "Житниця" в особі голови Машинської Віри Олександрівни звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000 грн 00 коп. та відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої визначений експертом, у зв'язку з незаконними діями та рішеннями органів досудового розслідування та суду, а саме: стягнення з Держави Україна на користь Машинської Віри Олександрівни, голови СФГ відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000 грн. 00 коп.; відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої визначений експертом.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 13.06.2017 в межах кримінального провадження № 0001380 від 05.11.2016 накладено арешт на майно, заборонено збирання врожаю (посівів) озимої пшениці, що знаходиться на земельних ділянках комунальної власності з кадастровими номерами: :05:011:0022 та :05:011:0021, що розташовані на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, загальною площею 23.9 га, у вигляді заборони будь-якій фізичній та юридичній особі розпоряджатися ним будь-яким чином та ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 23.06.2017 речовий доказ в кримінальному провадженні 0001380 від 05.11.2016, а саме: посіви озимої пшениці на земельних ділянках комунальної власності Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області з кадастровими номерами: :05:011:0022 та :05:011:0021, що розташовані на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, загальною площею 23.9 га передано на реалізацію, чим завдано Машинській Вірі Олександрівні як голові селянського фермерського господарства "Житниця" матеріальної шкоди, розмір якої має бути визначений експертом та моральної шкоди у розмірі 300 000 грн 00 коп., адже остання правомірно користувалася вищезазначеними земельними ділянками на підставі договору оренди, укладеного 28.12.2007 між Машинською Вірою Олександрівною як головою селянського фермерського господарства "Житниця" та Бериславською районною радою.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 18.06.2018 справу № 923/555/18 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва на підставі частини 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 923/555/18 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 923/555/18 від 11.07.2018р. позовну заяву селянського фермерського господарства "Житниця" до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди повернуто без розгляду на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду від 11.07.2018р., оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018р. апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Житниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 у справі №923/555/18 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2018р. у справі №923/555/18 скасовано. Справу №923/555/18 направлено на розгляд до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Матеріали справи №923/555/18 повернути до місцевого господарського суду.

03.12.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва, в порядку ст. 46 ГПК України, від позивача надійшла уточнена позовна заява, згідно якої позивач просить:

- призначити судово-товарознавчу експертизу, яку доручити експерту Херсонської філії Одеського інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. 28 Армії, б;

- перед експертом поставити наступні питання: який розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна - СФГ "Житниця" на поточну дату, внаслідок викосу посівів озимої пшениці сорту "Овідій Ір", з урахуванням вартості зерна та його якісних показників на земельних ділянках, розташованих на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області з кадастровими номерами :05:011:0022 та

6520686 600:05:011:0021 ,загальною площею 23,9 га ?

- після отримання висновку експерта стягнути з Держави Україна на користь селянського фермерського господарства "Житниця" у рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму визначену експертом за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відкритого в Казначействі спеціального рахунку.

- стягнути з Держави Україна на користь Селянського фермерського господарства "Житниця" у рахунок відшкодування моральної шкоди 300000,00 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відкритого в Казначействі спеціального рахунку.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2018р. відкрито провадження у справі № 923/555/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з огляду на складність справи. Підготовче засідання призначено у справі на 24.01.2019р. Залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Прокуратуру Херсонської області; 2) Головне управління національної поліції в Херсонській області.

17.01.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, оскільки, як випливає зі змісту позову, Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало, а відтак Казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб'єктів.

21.01.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від третіх осіб надійшли пояснення на позов, в яких останні також заперечують проти задоволення позовних вимог, посилаючись на недоведеність позивачем права власності на посіви (врожай) озимої пшениці, які визнано доказом у кримінальному провадженні, а також на відсутність доказів, якими встановлено неправомірність дій або бездіяльність прокуратури чи ГУНП в Херсонській області по відношенню до позивача.

Крім того, 21.01.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від третьої особи-2 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Херсонської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019р. клопотання Головного управління Національної поліції в Херсонській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку на його подання.

23.01.2019р. від позивача надійшли пояснення та копії наступних документів: Додаткової угоди щодо припинення договору оренди землі від 27.07.2016р., Плану (схеми) земельної ділянки, що передавалась в оренду СФГ «Житниця», Акту № 1 витрат насіння і садивного матеріалу за серпень 2016р., Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.08.2017р. відносно земельної ділянки кадастровий номер :05:011:0021.

Представники позивача, відповідача та третьої особи-2 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши пояснення позивача та додані до них докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача щодо залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Територіальне управління Державної судової адміністрації у Херсонській області, оскільки позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки вказаної юридичної особи.

Також, судом встановлено, що позивач повністю не виконав вимог ухвали від 14.12.2018р. та не подав всі витребувані судом докази. При цьому, суд відзначає, що Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.08.2017р. відносно земельної ділянки кадастровий номер :05:011:0021 не містять інформації, що орендарем вказаної земельної ділянки станом на 04.08.2017р. виступало СФГ «Житниця».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019р. відкладено підготовче засідання по справі на 14.02.2019р. При цьому, суд ухвалив проводити підготовче засідання в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Херсонської області.

Представник позивача в підготовче засідання 14.02.2019р. вдруге не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та витребувані докази не подав.

Представник відповідача проти позову заперечив з посилання на обставини, наведені у відзиві.

Представник третьої особи-1 просив залишити позов без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою в засідання суду представника позивача.

Представник третьої особи-2 повідомив про направлення на адресу суду витребуваних документів.

За приписами частин 2 та 3 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов'язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 ГПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу, згідно зі ст. 132 ГПК України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов'язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов'язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п'яти до п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку невиконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов'язків.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи факт ухилення позивача від вчинення дій щодо участі в судовому засіданні, неповідомлення причин неявки в судове засідання та неподання без поважних причин витребуваних судом документів, з метою спонукання позивача до добросовісного виконання процесуальних обов'язків, суд дійшов висновку про необхідність застосування до позивача заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень ч. 7 ст. 12 ГПК України (1921,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 135, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Застосувати до селянського фермерського господарства "Житниця" (74300, Херсонська область, Бериславський район, с. Раківка, вул. Радянська, 8; ідентифікаційний код 32480304) заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

2. Стягнути з селянського фермерського господарства "Житниця" (74300, Херсонська область, Бериславський район, с. Раківка, вул. Радянська, 8; ідентифікаційний код 32480304) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/21081000; код за ; банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0007; код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у розмірі 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Дана ухвала в частині п. 2 резолютивної частини ухвали є виконавчим документом відповідно до ч. 5 ст. 135 ГПК України.

4. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання в частині п. 2 резолютивної частини ухвали - по 14.05.2019р.

5. Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

6. Боржник: селянське фермерське господарство "Житниця" (74300, Херсонська область, Бериславський район, с. Раківка, вул. Радянська, 8; ідентифікаційний код 32480304).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 19.02.2019р.

Суддя Артем Ігорович Привалов