ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 923/271/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Генічеськ плюс" (далі - Товариство)

на ухвалу Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 (головуючий суддя - Аленін О.Ю., судді Лавриненко Л.В. і Філінюк І.Г.)

зі справи №923/271/18

за позовом Товариства

до: регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (далі - Залізниця);

товариства з обмеженою відповідальністю "Южний термінал" (далі - ТОВ "Южний термінал")

про визнання частково недійсним договору.

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про визнання недійсним пунктів 1 та 2 договору на подачу та збирання вагонів від 26.12.2013 №ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115 (далі - Договір), укладеного Залізницею та ТОВ "Южний термінал".

Позовні вимоги мотивовано тим, що до оспорюваного договору безпідставно було включено майно Товариства, а саме залізничні колії протяжністю 320 п/м. За твердженням позивача, порушення прав та інтересів Товариства полягає в тому, що відповідачі безпідставно використовують залізничну колію позивача протяжністю 320 п/м за адресою м. Генічеськ, вул. Центральна (Леніна), 220, незважаючи на те, що майно ТОВ "Южний термінал" знаходиться за іншою адресою - м.Генічеськ, вул. Центральна (Леніна), 222.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 26.07.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів в обґрунтування того, що у довжину під'їзної залізничної колії протяжністю 1 801, 7 погонного метру, яка зазначена в пункті 2 Договору, що його просить визнати недійсним Товариство, входить 320 погонних метрів залізничної колії, власником якої, за твердженням позивача, він є.

Товариство оскаржило згадане рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 зупинено апеляційне провадження у справі № 923/271/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 923/590/17.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована об'єктивною неможливістю розгляду справи №923/271/18 до вирішення справи №923/590/17, оскільки результат розгляду справи №923/590/17 безпосередньо впливає на розгляд справи №923/271/18, а наявні докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в справі №923/590/17.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного господарського суду, Товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала суду апеляційної інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження обставин справи та просить скасувати ухвалу Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 і прийняти нове рішення, яким поновити провадження у справі, стягнути із Залізниці та ТОВ "Южний термінал" судові витрати за подання та розгляд касаційної скарги.

Згідно з доводами касаційної скарги:

- скаржник є власником під'їзних залізничних колій протяжністю 320 погонних метрів, які розташовані за адресою м.Генічеськ, вул. Центральна (Леніна), 220. Відповідачі безпідставно включили в Договір залізничні колії позивача, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом у цій справі № 923/271/18;

- предметом розгляду у справі №923/590/17, на яку посилається суд апеляційної інстанції як на підставу зупинення провадження у цій справі, є законність видачі ТОВ "Южний термінал" свідоцтва про право власності від 26.06.2016 серія САМ №032843 щодо залізничних колій, які розташовані за адресою: м.Генічеськ, вул. Центральна (Леніна) 222, довжиною 1 858, 55 погонного метру;

- дана справа №923/271/18 жодним чином не пов'язана зі справою №923/590/17, оскільки: Договір укладено 26.12.2013, а згадане свідоцтво про право власності видане 26.06.2016, тобто через три роки після підписання Договору; пункти 1 та 2 Договору стосуються використання залізничних колій, розміщених за адресою: м.Генічеськ, вул. Центральна (Леніна), 222, довжиною 1 858, 55 метру погонного.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Розгляд касаційної скарги Товариства здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Зупиняючи апеляційне провадження у справі №923/271/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №923/590/17, суд апеляційної інстанції виходив з такого:

- предметом спору в даній справі є визнання недійсними пунктів 1 та 2 Договору, пунктом 1 якого визначено, що під'їзна колія належить ТОВ "Южний термінал" і що межею під'їзної колії є знак "Межа під'їзної колії", який встановлено навпроти переднього рамного рельса стрілки №13. Пунктом 2 Договору визначено, що розгорнута довжина під'їзної колії становить 1 801,7 погонного метру;

- за твердженням позивача, до оспорюваних пунктів договору безпідставно було включено майно Товариства, а саме залізничні колії протяжністю 320 погонних метрів, які в зазначеному договорі входять у протяжність під'їзної залізничної колії 1801,7 погонного метру. Так, позивач зазначає, що ТОВ "Южний термінал" на момент підписання цього договору не мало права власності на залізничну колію протяжністю 1801,7 погонного метру і на порушення пункту 3.2 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій акт обстеження умов роботи на під'їзній колії та станції примикання не складало. Позивач вважає, що ТОВ "Южний термінал" має у власності лише 613 погонних метрів залізничної колії, які розташовані за адресою: м.Генічеськ, вул. Леніна, 222;

- предметом спору у справі №923/590/17 є визнання незаконним свідоцтва про право власності серії САМ № 032843, виданого ТОВ "Южний Термінал" реєстраційною службою Генічеського райуправління юстиції у Херсонській області, на залізничну колію довжиною 1 858,55 метру погонного, розташовану за адресою: м. Генічеськ, вул. Леніна, 222, та зобов'язання виключити з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про володіння ТОВ "Южний термінал" залізничною колією довжиною 320 погонних метрів;

- позовні вимоги у справі № 923/590/17 обґрунтовано тим, що спірна залізнична колія довжиною 1858,55 погонного метру була передана на користь ТОВ "Южний Термінал" його засновником - відкритим акціонерним товариством "Мотор Січ", яке, однак, права власності на залізничну колію довжиною 1 061,55 погонного метру не набувало; ТОВ "Южний Термінал" не є законним власником залізничної колії довжиною 1 061,55 погонного метру, в числі яких 320 погонних метрів належить позивачу;

- результат розгляду справи №923/590/17 безпосередньо впливає на розгляд справи №923/271/18, оскільки відповідно до вимог, викладених у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №923/590/17 (якою скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та рішення господарського суду Херсонської області від 21.11.2017 у справі №923/590/17, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції), при новому розгляді суд повинен встановити, чи входить залізнична колія довжиною 320 погонних метрів за адресою: м. Генічеськ, вул. Леніна, 220 (на наявність права власності на яку посилається позивач, звертаючись з даним позовом) до складу залізничної колії довжиною 1 858,55 погонного метру, що розташована у м. Генічеськ по вул. Леніна, 222 і щодо якої на користь ТОВ "Южний Термінал" видано оспорюване свідоцтво про право власності серії САМ № 032843;

- тому наявна об'єктивна неможливість розгляду справи №923/271/18 до вирішення справи №923/590/17, оскільки результат розгляду справи №923/590/17 безпосередньо впливає на розгляд справи №923/271/18, а наявні докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі №923/590/17.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода Товариства з ухвалою суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках: об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупиняючи провадження у даній справі №923/271/18, суд апеляційної інстанції належним чином не встановив, у чому полягає об'єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №923/590/17 і не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, що ними сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, -виходячи з предмета, підстав позову та з урахуванням того, що судом першої інстанції у прийнятті рішення в даній справі №923/271/18 встановлено, що позивачем не надано доказів того, що в довжину під'їзної залізничної колії протяжністю 1 801, 7 погонного метру, яка зазначена в пункті 2 Договору, входить 320 погонних метрів залізничної колії, власником якої, за твердженням позивача, він є.

Крім того, апеляційний перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 26.07.2018 у даній справі №923/271/18 з урахуванням обставин, встановлених за результатом нового розгляду справи №923/590/17, фактично призвів би до перегляду справи по суті, виходячи з інших фактичних та правових підстав, що є недопустимим на стадії апеляційного провадження відповідно до вимог ГПК України.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що розгляд справи №923/590/17 не був перешкодою для встановлення суттєвих обставин у даній справі №923/271/18 під час її розгляду апеляційним господарським судом.

Не встановивши обставин об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи №923/590/17, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження в даній справі, порушивши при цьому приписи пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Крім того, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Наведеного судом апеляційної інстанцій враховано не було, тому, зупинивши провадження в даній справі, суд порушив право учасників справи на розгляд справи упродовж розумного строку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Частиною шостою статті 310 ГПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і передачі справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 у справі №923/271/18 підлягає скасуванню, а справа №923/271/18 - передачі до Південно-Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

З огляду на задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваного судового акта та відповідно до статті 129 ГПК України належні до сплати витрати із судового збору за подання касаційної скарги (1 762 грн.) покладаються на відповідачів у рівних частках ( по 50 %, тобто по 881 грн.).

Керуючись статтями 129, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Генічеськ плюс" задовольнити частково.

2.Ухвалу Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 у справі №923/271/18 скасувати.

Справу №923/271/18 направити до Південно-Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

3. Стягнути з регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Генічеськ плюс" 881 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Южний термінал" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Генічеськ плюс" 881 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Видачу відповідних наказів доручити господарському суду Херсонської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов