ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1349/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востхолдинг", м. Харків
про стягнення 3916587,52 грн.
за участю представників сторін:

представника позивача ОСОБА_1, за довіреністю № 08-21/20/2-19 від 02.01.2019 року;

представника відповідача - ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1660 від 28.01.2009 року та на підставі ордеру від 14.01.2019 року;

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востхолдинг" про стягнення безпідставно збереженого майна у розмірі орендної плати в сумі 3916587,52 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.05.2018 року позовну заяву Харківської міської ради залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 09.07.2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.07.2018 року підготовче засідання у справі № 922/1349/18 було відкладено на 31.07.2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.07.2018 року провадження у справі було зупинено до перегляду ОСОБА_3 Палатою Верховного суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі № 922/3412/17.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2018 року провадження у справі № 922/1349/18 було поновлено, підготовче засідання призначено на 14.01.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.01.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання було відкладено на 17.01.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.01.2019 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 21.01.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.01.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, було оголошено перерву до 07.02.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні 07.02.2019 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, в обґрунтування позову посилається на акт обстеження меж земельної ділянки від 15.05.2018 року, яким було встановлено, що відповідачем без достатніх правових підстав використовується земельна ділянка за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, 19 загальною площею 3,8944 га на якій знаходяться нежитлові будівлі, які належать на праві власності відповідачу. У зв`язку з наведеними обставинами позивачем було здійснено розрахунок безпідставно збереженого майна у розмірі орендної плати, яка підлягає відшкодуванню відповідачем в сумі 3916587,52 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.02.2019 року проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позов, посилаючись на те, що відповідач неодноразово звертався до позивача з пропозицією щодо укладення договору оренди на земельну ділянку по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові. Крім того відповідач вказує на те, що акт обстеження на який посилається позивач, в обґрунтування нарахування розміру орендної плати не містить кадастрового номеру земельної ділянки, не співпадає з площею, яка зазначена у технічній документації та Витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розробленої на замовлення відповідача та коефіцієнти, застосовані при розрахунку оренди у позові не співпадають з коефіцієнтами, які були застосовані при розрахунку, який здійснено на підставі Витягу станом на 2015 рік на замовлення відповідача. Також відповідач зазначає про те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми законодавства про збитки, тобто ст. 22 ЦК України, а не норми статті 1212 ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, у користуванні ТОВ «Восток» перебувала земельна ділянка площею 3,8397 га за адресою місто Харків, вул. Виконкоміська, 19, що підтверджується договором оренди землі від 16.05.2007 року.

Відповідно до п. 8 договору, його укладено строком до 01.03.2031 року.

Матеріали справи свідчать про те, що 06.11.2012 року між ТОВ «Восток» та ТОВ «Востхолдинг» (відповідач) було укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель, відповідно до якого ТОВ «Восток» передало у власність відповідача нежитлові будівлі, які розташовані у м. Харків по вул. Виконкомівській, 19 на земельній ділянці загальною площею 3,8397 га (кадастровий номер :09:002:0004).

19.11.2012 року відповідач звернувся з листом до Голови Харківської міської ради з проханням надати земельну ділянку загальною площею 3,8397 га, у звязку з продажем нежитлових приміщень на вказаній земельній ділянці Товариством з обмеженою відповідальністю «Восток» відповідачу.

В подальшому 19.08.2013 року між орендодавцем Харківською міською радою та ТОВ «Восток» було укладено угоду про розірвання договору оренди землі, відповідно до якої договір оренди землі від 20.08.2007 року № 28 припиняє свою дію відповідно до п. 2.4 рішення 24 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.05.2013 року № 1138/13.

Рішенням 24 сесії 6 скликання Харківської міської ради № 1138/13 від 22.05.2013 року було надано відповідачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,8397 га, яка належить територіальній громаді міста Харкова для реконструкції нежитлових будівель з прибудовами та надбудовами з будівництвом нежитлових будівель під виробництво гофрокартону, гофротари, поліграфічної продукції по вул. Виконкоміській, 19 та подальшої експлуатації обєкту.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2014 року ТОВ «Геодезична фірма «СХМ» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ «Востхолдінг».

21.07.2014 року відповідач звернувся з листом до Голови Харківської міської ради з проханням надати земельну ділянку на підставі розробленої технічної документації для завершення будівництва обєкту.

15.08.2014 року Департаментом містобудування архітектури та генерального плану Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради було надано відповідь ТОВ «Востхолдинг», в якій зазначено про те, що відповідне питання щодо надання земельної ділянки буде розглянуто після надання відповідачем технічної документації.

26.09.2014 року Департаментом містобудування архітектури та генерального плану Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради було направлено на адресу відповідача лист за вих. № 3640/0/24-14, в якому зазначено про те, що питання щодо затвердження технічної документації планується до винесення на розгляд на черговій сесії у відповідності до Регламенту Харківської міської ради.

23.10.2014 року відповідач звернувся до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради з проханням здійснити попередній розрахунок орендної плати земельної ділянки загальною площею 3,8397 га.

31.10.2014 року Департаментом містобудування архітектури та генерального плану Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради було направлено відповідачу лист, в якому зазначено про необхідність надання Департаменту витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для вирішення питання щодо розрахунку орендної плати.

21.11.2014 року відповідач звернувся до начальника Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області з листом щодо надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

17.12.2014 року Управлінням Держземагентства у м. Харкові Харківської області було надано відповідь на вищезазначений запит відповідача та зазначено про те, що в разі необхідності отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, останній має звернутись до відділу державного земельного кадастру Управління Держземагентства у м. Харкові.

22.10.2015 року відповідачем було направлено Голові Харківської міської ради лист з проханням проінформувати про причини затримки винесення на сесії Харківської міської ради наданої на затвердження технічної документації.

25.12.2015 року відповідач звернувся до ТОВ «Геодезична фірма «СХМ» з листом, в якому просив проінформувати їх чи наявна можливість відділення та виділення земельної ділянки під існуючими забудівлями та будівництвом, яке здійснюється на даний час.

29.12.2015 року ТОВ «Геодезична фірма «СХМ» було надано відповідь відповідачу на вищезазначений лист та зазначено про те, що можливість відокремлення та виділення земельної ділянки під існуючою забудовою та будівництвом, яке здійснюється на даний час відсутня, оскільки зазначене будівництво полягає у прибудові нових приміщень до існуючої забудови внаслідок чого буде створено нові обєкти.

29.03.2016 року відповідач звернувся до начальника Управління містобудування та архітектури з листом щодо надання земельної ділянки за адресою місто Харків, вул. Виконкомівська, 19 в існуючих межах відповідно до раніше затвердженої технічної документації, з цільовим використанням для реконструкції нежитлових будівель з прибудовами та будівництва нежитлових будівель для виробництва гофрокартона та гофротари, для завершення всього комплексу будівельних робіт, передбаченого відповідним дозволом.

28.04.2016 року Департаментом містобудування архітектури та генерального плану Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради було надано відповідачу відповідь, в якій зазначено про можливість оформлення земельної ділянки за адресою місто Харків, вул.. Виконкомівська, 19 за відповідачем для експлуатації вказаних нежитлових будівель.

В подальшому відповідач звертався до заступника начальника відділу розпорядчих актів щодо здійснення дій для винесення на розгляд чергової сесії Харківської міської ради питання про надання в оренду спірної земельної ділянки (лист від 31.05.2016 року).

Проте як стверджує позивач та не заперечується відповідачем відповідне рішення про надання в оренду відповідачу спірної земельної ділянки, Харківською міською радою прийнято не було.

В матеріалах справи відсутні докази винесення відповідного рішення про передачу в оренду земельної ділянки.

В свою чергу 24.04.2017 року Департаментом територіального контролю Харківської міської ради було направлено відповідачу попередження із розрахунком розміру недоотриманої плати за користування земельною ділянкою з порушенням вимог земельного законодавства України.

10.08.2017 року Департаментом містобудування архітектури та генерального плану Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради було направлено відповідачу лист, в якому зазначено про доцільність проведення поділу земельної ділянки щодо виду її використання, згідно діючого законодавства, оскільки інформація щодо ІІІ черги, IV черги ІІ пускового комплексу, V черги будівництва в Управління містобудування та архітектури не надходила.

31.08.2017 року відповідачем було направлено Управлінню містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради декларації про початок виконання будівельних робіт.

15.05.2018 року актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельних ділянок за адресою м. Харків, вул.. Виконкомівська, 19 було встановлено, що відповідачем використовується земельна ділянка площею 3,8944 га по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харків без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125-126 ЗК України.

Відповідно до Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 № 7/15 (зі змінами), Департамент здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства України, забезпечує виконання повноважень з питань державного архітектурно-будівельного контролю, вжиття заходів зі звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених обєктів та здійснює контроль за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, розміщенням, функціонуванням та обладнанням майданчиків для паркування на території м. Харкова.

Відповідно до п. 2.2 вищенаведеного Положення, основним завданням Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства України, забезпечення виконання повноважень з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з п. 3.1.1. Положення Департамент відповідно до покладених на нього завдань, здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова, а також за додержанням юридичними та фізичними особами земельного законодавства.

Враховуючи вищенаведене та виявлення Департаментом земельних відносин Харківської міської ради порушень у сфері земельного законодавства, позивач вказує на те, що відповідач у період з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року в порушення вимог земельного законодавства не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно грошові кошти, які за розрахунком позивача становлять 3916587,52 грн. та підлягають відшкодуванню відповідачем на підставі ст. 1212 ЦК України.

Зазначені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає про те, що останнім були вчинені всі передбачені законодавством дії з виготовлення технічної документації з метою оформлення землевпорядної та іншої документації, які необхідні для оформлення договору оренди земельної ділянки, проте саме бездіяльність Харківської міської ради призвела до того, що відповідний договір оренди укладено не було. Крім того відповідач вказує на те, що останнім сплачувався податок на землю, що підтверджується платіжними дорученнями. Також відповідач вказує на те, що акт обстеження на який посилається позивач, в обґрунтування нарахування розміру орендної плати не містить кадастрового номеру земельної ділянки, не співпадає з площею, яка зазначена у Витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та коефіцієнти, застосовані при розрахунку оренди у позові не співпадають з коефіцієнтами, які були застосовані при розрахунку, який здійснено на підставі Витягу та підписаний з боку Департаменту земельних відносин Харківської міської ради та відповідача. Таким чином відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, позивач в обґрунтування позову посилається саме на застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 ЦК України.

Відповідач в свою чергу заперечуючи проти позову, вказує зокрема про те, що до спірних правовідносин застосуються норми статті 22 ЦКУ ст. 152,157 ЗК України.

Проте суд вважає за необхідне зазначити, що фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Також аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного суду від 23 травня 2018 року по справі № 629/4628/16-ц.

В даному випадку, як на підставу нарахування відповідачу грошових коштів у розмірі орендної плати за землю, позивач посилається на акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельних ділянок від 15.05.2018 року за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, 19 (а.с. 28-29).

Дослідивши вищезазначений акт, суд зазначає наступне.

Вищезазначеним актом було встановлено, що ТОВ "Востхолдинг" з 06.06.2013 року по теперішній час використовує земельну ділянку площею 3,8944 га по вул. Виконкомівська, 19 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Також вищезазначеним актом було встановлено, що земельна ділянка площею 3,8944 га по вул. Виконкомівська, 19 у м. Харкові огороджена парканом, на земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі літ. "И-1", літ. "К-1", літ. "Л-1", літ. "М-1", літ. "Н-1", літ. "О-1", літ. "П-1" загальною площею 8,5568 кв.м., право власності на які зареєстровано за ТОВ "Востхолдинг". Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 3,8944 га. Межа земельної ділянки визначені відповідно меж паркану. Координати точок знімальної основи визначались супутниковим методом.

Проте суд не може прийняти акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельних ділянок за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, 19 від 15.05.2018 року, як належний та достатній доказ використання відповідачем земельною ділянки саме площею 3,8944 га, з огляду на наступне.

По-перше, як вбачається з наведено акту, його було складено Департаментом територіального контролю Харківської міської ради та останній не мітить даних щодо кадастрового номеру земельної ділянки, яка підлягала обстеженню.

В той час, як матеріали справи містять технічну документацію та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 226/15 від 09.02.2015 року, здійснений на замовлення відповідача, відповідно до якого відповідачем займається земельна ділянка з кадастровим номером :09:002:0004 по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові.

По-друге вищезазначений акт містить дані щодо загальної площі земельної ділянки 3,8944 га.

В той час, як відповідно до технічної документації та Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 226/15 від 09.02.2015 року площа вказаної земельної ділянки по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові складає 3,8397 га.

Крім того, в матеріалах справи наявне рішення Харківської міської ради від 22.05.2013 року № 1138/13 (а.с. 98), пунктом 1 якого відповідачу надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,8397 га.

Таким чином, відповідно до вищезазначеного рішення Харківської міської ради, технічної документації та Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 226/15 від 09.02.2015 року площа земельної ділянки вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові, зазначена - 3,8397 га, в той час, як позивачем здійснено розрахунок орендної плати на площу 3,8944 га.

Отже в даному випадку, площа земельної ділянки, зазначена в рішенні міської ради від 22.05.2013 року, технічній документації та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 226/15 від 09.02.2015 року є меншою, ніж площа, зазначена в аті обстеження від 15.05.2018 року.

Крім того, в зазначеному акті від 15.05.2018 року вказано на те, що площа земельної ділянки 3,8944 га, в той час як загальна площа нежитлових будівель, право власності на які зареєстровано за відповідачем, складає 8,5568 кв.м.

Проте відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що по вул. Виконкомівській, 19 розташовано інші будівлі, окрім тих, які належать на праві власності відповідачу за договором купівлі-продажу від 06.11.2012 року ( арк. спр. 13-15 том 1).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані стосовно обстежуваної земельною ділянки згідно акту від 15.05.2018 року не співпадають з вихідними даними у технічній документації та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 226/15 від 09.02.2015 року, а саме не містять кадастрового номеру земельної ділянки та мають різну площу земельної ділянки.

Щодо здійснених позивачем розрахунків за період з 2015 року по 2018 рік безпідставно збереженого майна у розмірі орендної плати в сумі 3916587,52 грн., яка підлягає відшкодуванню відповідачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з положеннями частини п'ятої статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Статтею 18 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше, ніж один раз на 5 - 7 років.

За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація (частина перша статті 20 Закону України «Про оцінку землі»).

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 ПК.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 2 березня 2016р. у справі № 3-476гс15.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено вимогу про стягнення безпідставно збереженого майна у розмірі орендної плати, в той час як останнім не надано до матеріалів справи Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові площею 3,8944 га.

Проте, як вже було зазначено вище, в матеріалах справи наявна технічна документація, яка надана відповідачем та розроблена на замовлення останнього, разом із Витягом № 226/15 від 09.02.2015 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові на площу 3,8397 га.

Відповідно до вищезазначеної технічної документації та Витягу встановлено, що спірна земельна ділянка має кадастровий номер :09:002:0004 з цільовим призначенням: для реконструкції нежитлових будівель з прибудовою і будівництва нежитлових будівель для виробництва гофрокартона, гофротари, поліграфічної продукції.

На підставі вказаного Витягу, Департаментом земельних відносин було здійснено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2013 року № 664/15.

Вищенаведений розрахунок підписаний з боку Департаменту земельних відносин Харківської міської ради та з боку ТОВ "Востхолдинг" (а.с. 76 том 1).

Так вищезазначений розрахунок містить дані щодо функціонального використання земельної ділянки - землі, що зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво, грошової оцінки земельної ділянки - 7748899 ставки річної орендної плати (% від грош. оцінки) - 3, коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнт розміру земельної ділянки - 1, відсоток строку оренди - 1, розмір орендної в рік - 232466,97, розмір орендної плати в місяць - 19372,25.

Проте, розрахунки надані позивачем містять вихідні дані для розрахунку орендної плати за період з 2015 року по 2018 рік, яким позивач обґрунтовує розмір неодержаного майна у розмірі орендної плати, є відмінними від вихідних даних, зазначених у Витягу № 226/15 від 09.02.2015 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові та відповідно у розрахунку (а.с. 76 том 1), який здійснений на підставі вказаного Витягу.

По-перше, відповідно до розрахунку позивача, функціональне призначення земельної ділянки по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові загальною площею 38944 кв.м. зазначено - землі промисловості, в той час, які відповідно до Витягу та розрахунку від 10.03.2015 року функціональне використання земельної ділянки - землі, що зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво.

По-друге, позивачем у розрахунку орендної плати зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить:

- станом на 01.05.2015 року 18776071 грн.;

- станом на 01.01.2016 року 26906020 грн.;

- станом на 01.01.2017 року 47533878 грн.;

- станом на 01.01.2018 року 47533878 грн.

Проте відповідно до Витягу від 09.02.2015 року та розрахунку від 10.03.2015 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7748899 грн. ( арк. спр. 76).

По-третє, ставка річної орендної плати згідно розрахунку позивача за 2015-2018 року становить - 4%, в той час як відповідно до Витягу від 09.02.2015 року, ставка річної орендної плати складає 3%.

По-четверте, згідно розрахунку орендної плати, наданим позивачем, її розмір складає:

- у 2015 році 62586,90 грн. в місяць;

- у 2016 році 89689,73 грн. в місяць;

- у 2017 році 158446,26 грн. в місяць;

- у 2018 році 158446,26 грн. в місяць.

В той час, як відповідно до розрахунку орендної плати від 10.03.2015 року, здійсненого на підставі Витягу № 226/15 від 09.02.2015 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, орендна плата в місяць складає 19372,25 грн. ( арк. спр. 76 том 1).

Таким чином, здійснений позивачем розрахунок орендної плати за 2015-2018 роки має розбіжності з даними, які вказані у Витягу № 226/15 від 09.02.2015 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Виконкомівській, 19 у м. Харкові та розрахунку від 10.03.2015 року, який підписаний з боку відповідача та Департаменту земельних відносин (а.с. 76, том 1).

Аналогічна правова позиція щодо врахування даних нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, викладена в постанові ОСОБА_3 Верховного суду по справі № 629/4628/16-ц від 23 травня 2018 року.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що акт обстеження земельної ділянки від 15.05.2018 року не містить кадастрового номеру земельної ділянки та приймаючи до уваги те, що вихідні дані у розрахунках позивача за 2015-2018 рік не співпадають із даними з технічної документації від 19.05.2014 року та Витягу № 226/15 від 09.02.2015 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а саме мають різну площу, коефіцієнти та функціональне призначення земельної ділянки, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення безпідставно збереженого майна у розмірі орендної плати в сумі 3916587,52 грн. не доведена позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги Харківської міської ради є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності у даному спорі, суд зазначає наступне.

Стаття 257 Цивільного кодексу України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Проте відповідно до п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи вищенаведене та те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, підстави для застосування строків позовної давності відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі залишається за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 22, 83, 1166, 1212 Цивільного кодексу України; ст. 152 Земельного кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Харківської міської ради (майдан Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Востхолдинг» (вул. Виконкомівська, 19, м. Харків, 61039, ) про стягнення безпідставно збереженого майна у розмірі орендної плати в сумі 3916587,52 грн. відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою ://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 15.02.2019 р.

Суддя ОСОБА_4

922/1349/18