ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" лютого 2019 р. Cправа № 902/642/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до: Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» (вул. Миру, буд. 51, с.Миколаївка, Козятинський район, Вінницька область, 22160)

про визнання рішень недійсними

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

ВСТАНОВИВ:

04.10.2018 до суду надійшла позовна заява № б/н від 04.10.2018 громадянина ОСОБА_1 з позовними вимогами до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів СВК «Дружба», а саме:

- від 06 вересня 2018, яким головою СВК «Дружба» був обраний ОСОБА_2 та прийнято рішення доручити останньому проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДРПОУ;

- від 13 вересня 2018, яким головою СВК «Дружба» знову був обраний ОСОБА_2 та прийнято рішення щодо внесення змін та доповнень до Статуту Кооперативу шляхом викладення його в новій редакції, яка була затверджена.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що позачергові загальні збори СВК «Дружба» 06.09.2018 та 13.09.2018 були скликані та проведені невідомими особами, без повідомлення та участі дійсних членів Кооперативу, і прийняті ними рішення є сфальсифіковані та підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою суду від 08.10.2018 позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків: 5 днів з дня вручення ухвали суду.

10.10.2018 до суду надійшла заява б/н від 10.10.2018 на виконання ухвали суду від 08.10.2018.

12.10.2018 до суду надійшла заява за підписом представника Позивача ОСОБА_4 № б/н від 11.10.2018 про вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зазначений у відповідній заяві.

Ухвалою суду від 16.10.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/642/18 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.10.2018 частково задоволено заяву представника Позивача ОСОБА_4 б/н від 11.10.2018 про забезпечення позову та зупинено виконання рішень позачергових загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» () від 06 вересня 2018 року та від 13 вересня 2018 року.

Підготовче засідання у визначену судом дату (06.11.2018) не відбулось у зв'язку з перебуванням судді на лікуванні та у відрядженні.

Ухвалою суду від 19.11.2018 підготовче засідання призначено на 05.12.2018.

За результатами підготовчого засідання 05.12.2018 судом: продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 16.01.2019; застосовано до відповідача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

10.01.2019 до суду надійшов відзив № б/н від 10.01.2019 за підписом представника Відповідача - адвоката Фролова В.О., в якому останній наводить заперечення проти позову та наголошує, що Позивач не є членом кооперативу. Вказує, що позачергових зборів 13.09.2018 не проводилось, жодного протоколу не складалось, а наданий Позивачем протокол від 13.09.2018 є спробою ввести суд в оману.

Ухвалою суду від 16.01.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу для судового розгляду по суті на 05.02.2019.

05.02.2019 до суду надійшло клопотання від 05.02.2019 за підписом представника Відповідача - адвоката Фролова В.О. про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору. Обґрунтовуючи означене клопотання представник вказує, що державним реєстратором Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області 19.10.2018 припинено дію рішень позачергових Загальних зборів членів СВК «Дружба», які є предметом розгляду в даному судовому спорі.

Розглядаючи вказане клопотання в судовому засіданні 05.02.2019, судом відмовлено в його задоволенні з огляду та не, вчинення реєстраційних дій державним реєстратором 19.10.2018 щодо скасування реєстраційних дій, було направлено на виконання ухвали суду від 16.10.2018 про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої судом зупинено виконання рішень позачергових загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба», які є предметом спору в даній справі.

При розгляді справи 05.02.2019 судом оголошено перерву до 12.02.2019.

11.02.2019 на електрону адресу суду надійшла заява від 11.02.2019 представника Позивача про відкладення розгляду справи в підстав його перебування на лікарняному.

12.02.2019 на електрону адресу суду надійшло клопотання від 12.02.2019 представника Відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з технічними проблемами.

Ознайомившись з заявою від 11.02.2019 представника Позивача та клопотанням від 12.02.2019 представника Відповідача, судом встановлено, що означені заява та клопотання не містять електронного цифрового підпису.

Відповідно до змісту ч. 8 ст. 42 ГПК України, документи, в тому числі заяви з процесуальних питань, які подаються учасниками справи до суду в електронній формі, скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Згідно зі ст.ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Відповідно до п. 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом ДСА України № 28 від 20.02.2013, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Статтею 170 ГПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Так, ч. 2, ч. 4 ст. 170 ГПК України передбачено, що письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки заява представника Позивача від 11.02.2019 та клопотання представника Відповідача від 12.02.2019, що надійшла електронною поштою, не містить електронного цифрового підпису, враховуючи, що станом на 12.02.2019 оригіналів вказаних заяви та клопотання в паперовій формі на адресу суду не надійшло, суд залишає їх без розгляду.

На визначену судом дату представники сторін не з'явились. При цьому суд зважає, що про час та місце розгляду справи представники повідомлені в судовому засіданні 05.02.2019 під розписку.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 12.02.2019 прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 1.1. Статуту Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» (в редакції, що діяла на момент проведення зборів засновників 06.09.2018) Сільськогосподарський виробничий кооператив «Дружба» надалі «Кооператив» є юридичною особою і здійснює свою діяльність у відповідності із Законом України «Про сільськогосподарську кооперацію».

Кооператив є правонаступником реорганізованого колективного сільгосппідприємства «Дружба», згідно рішення його вищого органу управління - зборів пайовиків та рішення зборів засновників Кооперативу. (п. 2.4. Статуту)

Кооператив є багатофункціональним і діє на основі цього Статуту, Установчого договору, інших угод між засновниками та чинного законодавства України. (п. 1.2. Статуту)

Відповідно до п. 2.1. Статуту засновниками, надалі «члени» Кооперативу є особи, перераховані в Установчій угоді.

Відповідно до Установчого договору про створення сільськогосподарського виробничого кооперативу від 02.03.2000 засновниками Кооперативу є фізичні особи в кількості 204 особи, відповідно до реєстру, наведеного в Установчому договорі. Вказаний реєстр містить прізвища, ім'я та по-батькові, паспортні данні членів кооперативу.

Членами Кооперативу можуть бути громадяни України та юридичні особи, що підписали Установчий договір та внесли вступний та пайовий внески до неподільного та пайового фондів в розмірах, передбачених установчими документами Кооперативу. (п. 2.1. Статуту)

Членами Кооперативу є особи, які заснували Кооператив або були прийняті до Кооперативу в установленому цим Статутом порядку і не припинили членство в Кооперативі. (п. 4.1. Статуту)

Вступ до Кооперативу здійснюється на підставі поданої заяви. (п. 4.3. Статуту)

Прийняття новий членів (співзасновників) та асоційованих членів Кооперативу здійснюється Правлінням Кооперативу. Заява про вступ у члени Кооперативу повинна бути розглянута протягом одного місяця. Особа, яка подала заяву про вступ до Кооперативу, користується правами і виконує обов'язки члена Кооперативу з дня прийняття Правлінням відповідного рішення. (п. 4.4. Статуту)

Рішення Правління Кооперативу про прийняття до Кооперативу підлягає схваленню Загальними зборами. У випадку несхвалення Загальними зборами рішення Правління про прийняття нового члена Кооперативу, членство цієї особи в Кооперативі припиняється. (п. 4.5. Статуту)

Управління кооперативом здійснюється на основі самоврядування широкої демократії і гласності, активної участі членів кооперативу в розв'язанні всіх питань його діяльності (п. 6.1. Статуту).

Згідно з 6.2.1. Статуту вищим органом управління є Загальні збори Кооперативу.

Відповідно до п. 6.2.2. Статуту Загальні збори мають право приймати рішення з будь-яких питань, пов'язаних зі статутною діяльністю кооперативу.

Загальні збори проводяться щорічно після закінчення фінансового року. Вони можуть скликатися позачергово за рішенням Правління Кооперативу або з ініціативи не менше третини членів Кооперативу. Правління Кооперативу зобов'язане прийняти рішення про скликання Загальних зборів і повідомити членів Кооперативу про час і місце їх проведення та порядок денний не пізніше ніж за 10 днів. (п. 6.2.3. Статуту).

Відповідно до п. 6.2.5. Статуту Загальні збори правомочні приймати рішення якщо на них присутні більше половини членів Кооперативу. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше половини присутніх на Загальних зборах членів.

06 вересня 2018 року відбулись Загальні збори членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба». Зборами прийнято рішення, які оформлені протоколом №3 (арк.с. 134-138).

Зборами вирішено:

1. Визнати незадовільною роботу Голови та Правління Кооперативу в зв'язку з неодноразовим порушенням Статуту Кооперативу, нівелюванням принципу кооперативної власності, відсутністю належного щорічного звіту щодо діяльності Кооперативу. Висловити недовіру Голові та Правлінню Кооперативу у повному складі.

2. Відкликати (припинити повноваження) Голови Кооперативу ОСОБА_9 та членів правління Кооперативу в повному складі з 06.09.2018 року.

3. Обрати Головою Кооперативу ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Козятинським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.02.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) строком на п'ять років з 07.09.2018 року.

4. Внести зміни та доповнення д Статуту Кооперативу шляхом прийняття його в новій редакції. Доручити Голові Загальних зборів Кооперативу ОСОБА_2 та секретарю Загальних зборів Кооперативу ОСОБА_10 підписати Статут Кооперативу в новій редакції.

5. Обрати членами Правління ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13 строком на п'ять років.

6. Надати повноваження Голові та членам Правління Кооперативу на складання актуального реєстру членів Кооперативу з урахуванням вимог Статуту.

7. Уповноважити ОСОБА_2 підготувати необхідні документи для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, представляти інтереси Кооперативу у відносинах з державним реєстратором, подавати реєстраційні форми (заяви) на внесення змін, оплачувати необхідні платежі тощо.

10 вересня 2018 року Брацлавською селищною радою Немирівського району Вінницької області внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис № 3000826 «зміна керівника юридичної особи». (арк.с. 151-157).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині обрання Головою СВК «Дружба» ОСОБА_2 та доручення останньому проведення державної реєстрації змін про юридичну особу, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

При розгляді справи учасниками визнано ту обставину, що рішення загальних зборів членів Кооперативу оформлені протоколом № 3 в редакції наданій Відповідачем (п.с. 134-138)

При цьому суд зважає на положення ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З огляду на наведене, предметом розгляду у даній справі є рішення Загальних зборів членів Кооперативу від 06.09.2018, оформлені протоколом № 3.

З урахуванням встановлених обставин, суд зважає на наступне.

З метою повного та всебічного розгляду справи, перш за все слід визначити статус громадянина ОСОБА_9 у СВК «Дружба» та наявність порушеного права оскаржуваними рішеннями.

Відповідно до рішення Загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» від 09.07.2018, оформленого протоколом № 2, ОСОБА_1 прийнято в члени Кооперативу, обрано Головою Кооперативу та довірено представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами та подати документи до органу державної реєстрації. (а.с. 22)

Як визначено в п.п.1,7,8 ч.1 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості, зокрема, про перелік засновників (учасників) юридичної особи: прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв'язку з державною реєстрацією (п.8 ч.2 ст.9 Закону №755-IV).

За правилами ч.ч.1,2 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.09.2018 ОСОБА_1 є керівником СВК «Дружба».

Суд зважає, що станом на день ухвалення рішення, матеріали справи не містять доказів того, що означене рішення Загальних зборів від 09.07.2018 оскаржене, скасоване та є не чинним.

Таким чином, відповідно до наведеного, суд не приймає доводи Відповідача, щодо того, що Позивач не є членом Кооперативу.

Частиною 1 ст. 92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з ч. 1 ст. 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи (ст. 84 ЦК України).

Частина 1 ст. 163 ЦК України встановлює, що виробничим кооперативом є добровільне об'єднання громадян на засадах членства для спільної виробничої або іншої господарської діяльності, яка базується на їхній особистій трудовій участі та об'єднанні його членами майнових пайових внесків. Статутом кооперативу та законом може бути передбачено участь у діяльності виробничого кооперативу на засадах членства також інших осіб.

Правовий статус виробничих кооперативів, права та обов'язки їх членів встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Особливості створення і діяльності сільськогосподарських кооперативів можуть встановлюватися законом (ч.ч. 4, 5 ст. 163 ЦК України).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» сільськогосподарський виробничий кооператив - сільськогосподарський кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних осіб, які є виробниками сільськогосподарської продукції, для провадження спільної виробничої або іншої господарської діяльності на засадах їх обов'язкової трудової участі з метою одержання прибутку.

Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Частина 1 ст. 164 ЦК України встановлює, що установчим документом виробничого кооперативу є його статут, що затверджується загальними зборами його членів.

Частина 2 зазначеної статті встановлює перелік відомостей, які має містити статут виробничого кооперативу крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 ЦК України, у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Отже, відповідно до приписів чинного законодавства, юридична особа здійснює діяльність через свої органи, компетенція, порядок створення, функціонування яких визначаються установчими документами юридичної особи, тобто, в даному випадку, компетенція органів управління Кооперативу визначається його Статутом.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про кооперацію» одними із основних принципів, на яких базується кооперація, є принцип безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності та принцип рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос).

За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про кооперацію» до основних прав члена кооперативу належать, зокрема, право на участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах.

Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов'язки його членів (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про кооперацію»).

Пунктом 6.1. Статуту встановлено, що управління Кооперативом здійснюється на основі самоврядування широкої демократії і гласності, активної участі членів кооперативу в розв'язанні всіх питань його діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» та п. 6.2.1. Статуту вищим органом управління Кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства», статтею 35 Закону України «Про акціонерні товариства», статтею 15 Закону України «Про кооперацію».

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Частинами 3,4 статті 15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що:

- чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік.

- Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Отже, неповідомлення Позивача про скликання Загальних зборів за 10 днів до дня їх проведення шляхом надсилання письмового повідомлення про такі збори, дату і місце їх проведення та порядок денний зборів не є безумовною підставою для визнання спірних рішень недійсним, і суд має оцінити, як таке порушення вплинуло на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Вказана норми законодавства вказує на те, що обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів кооперативу є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Наведена правова позиція викладена в п. 2.25. постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин».

Під час розгляду справи Відповідач не представив суду належних та допустимих доказів надсилання Позивачу письмового повідомлення про проведення 06.09.2018 Загальних зборів членів Кооперативу, із зазначенням часу та місця їх проведення, а також порядку денного зборів. До того ж матеріали справи не містять доказів надсилання відповідного повідомлення про проведення Загальних зборів 06.09.2018 всім членам Кооперативу.

Рішення загальних зборів учасників товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (п.2.12 Постанови №4 від 26.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України «Про господарські товариства», статті 41 та 42 Закону України «Про акціонерні товариства», стаття 15 Закону України «Про кооперацію»);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України «Про акціонерні товариства»); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України «Про господарські товариства»);

- відсутність протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю (частина шоста статті 60 Закону України «Про господарські товариства»);

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Аналогічні підстави, що є безумовними для визнання недійсним рішення загальних зборів наведено у Постанові №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» (п.2.13 Постанови №4 від 25.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Тобто, діючим законодавством України учасникам надано право оскаржити рішення органу товариства, якщо воно порушує їх права та охоронювані законом інтереси, у випадку, зокрема, недотримання встановленої процедури їх скликання та прийняття рішення без необхідного кворуму.

Таким чином, приймаючи до уваги викладені вище положення законодавства, при зверненні до суду з розглядуваним позовом, Позивачем повинно бути доведено порушення вимог закону або установчих документів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» під час скликання та проведення зборів вищого органу товариства, а також факт порушення його прав та законних інтересів, як учасника господарського товариства.

При цьому, Відповідач у відзиві, та його представник при розгляді справи, не наводить та не надає доказів повідомлення членів Кооперативу про дату, місце, час та порядок денний загальних зборів членів Кооперативу 06.09.2018.

Разом з тим, недотримання вимог закону та установчих документів кооперативу під час скликання і проведення їх загальних зборів є порушенням права учасника кооперативу на участь у роботі цього органу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що проведення Загальних зборів за відсутності повідомлення всіх засновників СВК «Дружба» про місце та час їх проведення, свідчать про проведення зборів 06.09.2018 з порушенням Закону України «Про кооперацію».

Отже, спірне рішення Загальних зборів членів Кооперативу від 06.09.2018 безпосередньо порушує права Позивача, зокрема, право брати участь в управлінні кооперативом.

Крім того, підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів Позивач зазначає про відсутність кворуму на Загальних зборах СВК «Дружба» 06.09.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про кооперацію» у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов'язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Відповідно до п.п. 8, 9 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.

Відповідно до п. 6.2.5. Статуту Загальні збори правомочні приймати рішення якщо на них присутні більше половини членів Кооперативу. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше половини присутніх на Загальних зборах членів.

Як зазначалось вище, станом на дату створення СВК «Дружба» до складу засновників входило 204 фізичних особи.

При цьому, в матеріалах справи відсутні, а Відповідачем не надано реєстру членів Кооперативу станом на день проведення Загальних зборів Кооперативу 06.09.2018. Посилання сторін на ту обставину, що з моменту створення Кооперативу та до теперішнього часу кількість членів Кооперативу зменшилась підтверджено належними та допустимими доказами.

Як зазначено у протоколі №3 від 06.09.2018 Загальних зборах членів Кооперативу: «відповідно до Установчого договору про створення сільськогосподарського виробничого кооперативу від 02.03.2000 загальна кількість членів Кооперативу складає 204 члени. За наявною інформацією 40 членів Кооперативу є померлими, в зв'язку з чим, відповідно до п. 4.10 Статуту Кооперативу їх членство є припиненим в зв'язку зі смертю. Таким чином, загальна кількість членів Кооперативу на день проведення Загальних зборів становить 164 члени. Відповідно до інформації реєстрації членів Кооперативу для участі у Загальних зборах Кооперативу загальна кількість зареєстрованих членів Кооперативу на момент відкриття Загальних зборів становить 127 осіб, або 77,44% від загальної кількості членів Кооперативу.» (а.с. 134)

Водночас, вказані відомості є сумнівними, оскільки відповідно до п. 6 порядку денного рішення Загальних зборів членів Кооперативу, зборами ставилося питання щодо складання актуального реєстру членів Кооперативу.

Окрім того, Відповідачем не надано документів, які мають фіксувати процедуру та факт прийняття рішень загальними зборами з питань, внесених на їх розгляд.

Відсутність відповідних доказів фактично унеможливлює встановити наявність кворуму при проведенні загальних зборів від 06.09.2018.

В ч. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008 зазначено, що прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства) є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств і організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, особа може звернутися до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

У спорі про визнання недійсними рішень зборів учасників вирішальним є встановлення факту порушення відповідним рішенням прав та законних інтересів позивача як учасника, тобто його корпоративних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Враховуючи, що Позивач був учасником Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» на день проведення Загальних зборів 06.09.2018, протилежного Відповідачем не доведено, зважаючи на порушення порядку скликання та проведення Загальних зборів, недоведення Відповідачем наявності кворуму на Загальних зборах, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним рішення Загальних зборів членів СВК «Дружба» від 06.09.2018, що оформлене протоколом №3.

При цьому суд зважає, що Позивачем оскаржуюється рішення в частині обрання Головою СВК «Дружба» ОСОБА_2 та доручення останньому проведення державної реєстрації змін про юридичну особу (пункти 3 та 7 Протоколу № 3). Тобто, предметом розгляду справи є визнання недійсним п. 3 та п.7 рішення Загальних зборів СВК «Дружба».

З урахуванням наведеного, зважаючи на межі позовних вимог, суд дійшов висновку про визнання недійсним рішення Загальних зборів СВК «Дружба» від 06.09.2018, оформлених протоколом № 3, в частині пунктів 3 та 7.

Щодо позовних вимог Позивача про визнання недійсними рішення позачергових Загальних зборів СВК «Дружба» від 13.09.2018, яким головою СВК «Дружба» був обраний ОСОБА_2 та прийнято рішення щодо внесення змін та доповнень до Статуту Кооперативу шляхом викладення його в новій редакції, яка була затверджена, суд зважає на наступне.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб'єктивним правом і обов'язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Підставою позову можуть бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру. Позивач для обґрунтування своїх вимог повинен наводити повний комплекс фактів. Відсутність одного з них може зробити вимогу необґрунтованою.

До підстави позову не можуть входити обставини, що виступають доказами по справі. З ними закон не пов'язує виникнення, зміни або припинення прав чи обов'язків. Вони лише підтверджують наявність чи відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Отже, предметом позову в цій частині є визнання недійсним рішення позачергових Загальних зборів СВК «Дружба» від 13.09.2018 в частині обрання головою Кооперативу ОСОБА_14, внесення змін та доповнень до Статуту Кооперативу шляхом викладення його в новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом, обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. У даному випадку тягар доказування покладається на Позивача.

Як доказ проведення 13.09.2018 Загальних зборів СВК «Дружба» Позивачем надано копію протоколу № 3 від 13.09.2018 (а.с. 26,27)

Досліджуючи зміст означеного протоколу судом встановлено, що останній складається з трьох сторінок. Зі змісту сторінки 1 протоколу вбачається, що на порядок денний Загальних зборів винесено наступні питання: розгляд заяв; про обрання Голови Кооперативу; обрання членів Правління; інше. При цьому, зміст протоколу в цілому не надає можливості встановити, які рішення прийнято по всіх питаннях порядку денного. До того ж, досліджуючи другу сторінку означеного протоколу судом встановлено, що її зміст є ідентичний змісту сторінці 5 протоколу Загальних зборів членів Кооперативу № 3 від 06.09.2018.

Відповідач, в свою чергу, заперечує проти доводів Позивача щодо проведення Загальних зборів Кооперативу 13.09.2018, наголошуючи на тому, що цієї дати збори членів Кооперативу не проводились, і відповідно, ніяких рішень не приймалось.

Суд зважає, що 18.09.2018 Брацлавською селищною радою Немирівського району Вінницької області внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис № 9000826 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, інші зміни». (арк.с. 151-157).

Водночас, вказані відомості не дають можливості стверджувати, що вказані зміни внесено до Державного реєстру на підставі оскаржуваного Позивачем рішення від 13.09.2018.

При цьому судом встановлено, що на останньому аркуші наданого Позивачем примірника рішення від 13.09.2018 міститься відмітка про реєстрацію рішення в Миколаївській сільській раді за № 635.

З метою з'ясування наявності такого рішення судом, при розгляді справи 05.02.2019 оголошено перерву до 12.02.2019 для надання учасниками відомостей з реєстру щодо реєстрації такого рішення.

Проте, учасниками справи вимоги суду щодо надання доказів залишено без виконання. Явки уповноважених представників в засідання суду 12.02.2019 не забезпечено.

За таких обставин, в їх сукупності, суд вважає, що Позивачем не доведено, що 13.09.2018 Загальними зборами членів СВК «Дружба» прийнято рішення яким головою СВК «Дружба» був обраний ОСОБА_2 та прийнято рішення щодо внесення змін та доповнень до Статуту Кооперативу шляхом викладення його в новій редакції, яка була затверджена.

Таким чином, обставини, на які посилається Позивач у даній справі, не підтверджені належними та допустимими доказами, з огляду на що, вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, в його сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» від 06 вересня 2018 року в частині пунктів 3 та 7.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» від 06 вересня 2018 в частині пунктів 3 та 7.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» (вул. Миру, 51, с. Миколаївка, Козятинський район, Вінницька область, 22160, ) на користь громадянина ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Козятинським РС УДМС України у Вінницькій області 14.11.2013) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 21 лютого 2019 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1)

3 - відповідачу (вул. Миру, буд. 51, с. Миколаївка, Козятинський район, Вінницька область, 22160)