ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокуСправа № 912/3109/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3109/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро", 19100, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 3

до відповідача: Фермерського господарства "Олена", 26300, Кіровоградська область, Гайворонський район, м. Гайворон, вул. Шкільна, 1

про стягнення 4 055 405,00 грн

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, адвокат, ордер №97614 від 27.11.18;

від відповідача - ОСОБА_2, адвокат, ордер №02677 від 25.12.18.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги про стягнення з Фермерського господарства "Олена" заборгованості у розмірі 4 055 405,00 грн, з якої: 2 601 698,70 грн основний борг, 697 255,25 грн пені, 605 162,25 грн - 30 % річних, 151 288,80 грн інфляційних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання Фермерським господарством "Олена" умов Договору поставки ЗЗР в кредит-2018 № 010-КС від 13.12.2017 в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2018 подану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/3109/18. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.12.2018; сторонам встановлено строк для подання заяв по усті справи.

26.12.2018 господарський суд розпочав підготовче засідання.

Ухвалою від 26.12.2018 закрито підготовче провадження у справі № 912/3109/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2019.

22.01.2019 на адресу суду надійшло клопотання Фермерського господарства "Олена" (вх.№ 176/19 від 22.01.2019) про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" оригіналів поданих документів до позовної заяви письмових документів, які вказані позивачем у пунктах 10-15 додатку позовної заяви та зберігання їх в оригіналі в матеріалах справи № 912/3109/18.

Крім того, у вказаній заяві відповідач також просив визнати поважними причини не подання такої заяви в установлений господарським судом строк.

22.01.2019 відповідачем подано до матеріалів справи письмові пояснення (вх.№ 180/19 від 22.01.2019) щодо необґрунтованості доводів, міркувань позивача викладених у позовній заяві. У вказаних поясненнях відповідач також просить визнати поважними причини не подання таких письмових пояснень в установлений господарським судом строк.

22.01.2019 ФГ "Олена" подано до матеріалів справи заяву (вх.№ 177/19 від 22.01.2019) про залишення без руху позовної заяви у справі № 912/3109/18 за позовом ТОВ "Седна-Агро" до ФГ "Олена" з підстав невідповідності останньої вимогам ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, згідно до ч. 11 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України та зобов'язати позивача усунути недоліки позовної заяви шляхом направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками, яка відповідає вимогам ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у строк, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення позивачу ухвали про це.

Крім того, у вказаній заяві відповідач також просив визнати поважними причини не подання такої заяви, продовжити процесуальний строк, встановлений ухвалою від 03.12.18 на 15 днів з дня постановлення ухвали про продовження розгляду справи, в разі усунення відповідних недоліків позивачем.

01.02.2019 Фермерським господарством "Олена" надано суду судові дебати (№ 4462/19 від 01.02.2019), відповідно до яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову та про залучення їх до матеріалів справи, надавши їм оцінку на предмет обґрунтованості під час судового розгляду.

01.02.2019 господарський суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду від 01.02.2019 відмовлено Фермерському господарству "Олена" в продовженні строку на подання відзиву на позов. Залишено без розгляду пояснення Фермерського господарства "Олена" (вх. від 22.01.2019 та від 01.02.2019), в яких фактично викладено заперечення проти позову. Відмовлено у задоволенні клопотання Фермерського господарства "Олена" про витребування та долучення до матеріалів справи оригіналів доказів, зазначених в пунктах 10-15 додатку до позовної заяви. Відмовлено у задоволенні заяви Фермерського господарства "Олена" про залишення позову без руху.

В судовому засіданні 01.02.2019 оголошено перерву до 14.02.2019 до 14:00 год.

14.02.2019 господарський суд продовжив судове засідання по розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 14.02.2019 представником позивача позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні 14.02.2019 представник відповідача позов не визнав, усно заперечив проти позовних вимог, зазначаючи про ті обставини, що Договір поставки ЗЗР в кредит-2018 № 010-КС від 13.12.2017, який укладено між сторонами, є договором комерційного кредиту. Вказує, що Договором поставки ЗЗР в кредит-2018 № 010-КС від 13.12.2017 передбачено, що товар продається покупцю з відстроченням платежу, а умовами договору не визначено строку такої оплати. Вважає, що строк оплати не настав, так як його не визначено в самому договорі.

Крім того, звернуто увагу на п. 4.6. Договору поставки ЗЗР в кредит-2018 № 010-КС від 13.12.2017 та вказано, що позивач, поставивши товар на власний ризик без попередньої оплати, мав скористатися іншими правами які передбачені у вище вказаному пункті договору.

Представником позивача також заявлено усне клопотання в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача в зв'язку з невеликим об'ємом виконаної роботи адвокатом, відсутністю відзиву на позовну заяву, а також невеликою складністю даної справи.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників, які наведено в обґрунтування підстав позову та заперечень проти позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (далі - Постачальник) та Фермерським господарством "Олена" (далі - Покупець) укладено договір поставки засоби захисту рослин в кредит-2018 № 010-КС (далі - Договір), відповідно до якого постачальник зобов'язався продати та поставити покупцю засоби захисту рослин (далі - Товар), а покупець зобов'язався приймати зазначений товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цим Договором порядку. Поставка Товару здійснюється за рахунок Постачальника згідно замовлень Покупця, за умови наявності Товару на складі Постачальника. Замовлення можуть подаватися Покупцем шляхом надіслання Постачальнику відповідних повідомлень телефонним зв'язком, електронною поштою, факсом або поштою (пункт 1.1 Договору).

Асортимент, номенклатура, кількість, ціна, строки оплати та характеристики Товару визначаються на підставі замовлення покупця та виходячи з наявності товару на складі Постачальника й вказуються у відповідній Специфікації та видаткових накладних, які становлять невід'ємну частину цього Договору (пункт 1.2 Договору).

У пункті 2.2.1 Договору сторони встановили, що Покупець зобов'язується оплатити товар у строки та на умовах, передбачених договором та/або Специфікаціями (додатковими угодами, якщо вони були укладені) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Ціна Товару та/або його окремої партії визначається та вказується в Специфікаціях до цього Договору та/або видаткових накладних на дату їх складання, що є його невід'ємними частинами. (пункт 3.1 Договору).

Згідно з пунктом 4.1 Договору Покупець зобов'язувався здійснити оплату товару у строки встановлені Специфікацією.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що у разі порушення Покупцем термінів (строків) сплати попередньої оплати або здійснення будь-якої належної оплати в розмірах менших ніж обумовлено Договором та/або Специфікаціями чи з порушенням строків такої сплати, Постачальник за своїм вибором має право здійснити наступні дії :

- в односторонньому порядку зупинити подальші поставки Товару на строк до усунення Покупцем вказаних в цьому порушень, а саме: повного погашення існуючої заборгованості та штрафних санкцій;

- в односторонньому порядку припинити подальші поставки Товару, відмовитись від виконання свого зобов'язання частково або в повному обсязі та розірвати Договір в односторонньому порядку відповідно до п. 10.3. даного Договору та вимагати у Покупця сплати заборгованості у порядку передбаченому цим Договором та законодавством. При цьому Постачальник не вважається таким, що порушив строки чи умови поставки Товару.

Пунктами 5.1-5.4. Договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах DAP - склад покупця: Кіровоградська область, Гайворонський район, м. Гайворон, Шкільна, буд. № 1, відповідно до правил МТП з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі "Інкорермс 2010", які застосовуються сторонами з урахуванням особливостей, пов'язаних з внутрішньодержавними характером цього Договору, а також тих особливостей, які випливають з умов цього Договору. Приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін та оформляється шляхом підписання видаткових накладних на товар. Датою поставки товару вважається дата вказана у видаткових накладних на відпуск товару. Товар та/або 1ого відповідна партія, вважається переданим Постачальником та прийнятим Покупцем за кількістю в момент передачі згідно умов визначених пунктом 5.1. цього Договору. Товар вважається переданим Постачальником та прийнятим Покупцем за якістю в момент підписання накладних та Товар, відповідно до якості, вказаній в сертифікаті підприємства-виробника.

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у разі прострочення строків (термінів) оплати Товару визначених в п. 4.1. Договору та Специфікаціях, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки і до повного виконання стороною своїх зобов'язань та припиняється в день виконання винною стороною зобов'язань за Договором, забезпечених санкцією.

У разі прострочення Покупцем строків (термінів) оплати Товару (його партії), більш ніж десяти календарних днів - Покупець додаткового до пені визначеної в п. 7.3 сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від загальної суми заборгованості. Крім того, відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобов'язання, Покупець зобов'язується сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 30 % річних від простроченої (неоплаченої) суми. (пункти 7.5.-7.6. Договору)

Пунктом 7.9. Договору передбачено, що строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції (в тому числі неустойка) за за прострочення виконання зобов'язань за цим Договором нараховується до моменту належного та повного виконання відповідного зобов'язання в межах строку загальної позовної давності (ст. 257 Цивільного кодексу України). До вимог про стягнення штрафних санкцій (в тому числі неустойки) за цим Договором не застосовується строк спеціалізованої давності, передбаченої ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, Кредитор за зобов'язанням, що порушене, може звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором в межах строку загальної позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

Договір укладений з дати його підписання і діє до 31 грудня 2018 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим Договором (пункт 10.1 Договору).

Договір підписано повноваженими представниками сторін.

08.02.2018 сторонами договору була підписана Специфікація №001, відповідно до якої сторони погодили асортимент та кількість товару на загальну суму 2 601 698,70 грн та визначили, що за отриманий товар покупець зобов'язується оплатити загальну вартість товару зазначену в даній Специфікації до 08.02.2018. (а.с. 24)

З матеріалів справи слідує, що на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2 601 698,70 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- № 870 від 22.03.2018 на суму 1 384 233,48 грн.;

- № 908 від 23.03.2018 на суму 1 180 072,98 грн.;

- № 3133 від 11.05.2018 на суму 37 392,24 грн. (а.с. 25-27)

Усі видаткові накладні підписані директором відповідача ОСОБА_3 на підставі довіреності № 16 від 11.02.2018, скріплені круглою печаткою відповідача. Факт передачі товару відповідачеві також підтверджується товарно-транспортними накладними. (а.с. 28-35)

У визначений Договором та Специфікаціями до нього строк відповідач за отриманий товар не розрахувався, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі.

При вирішенні спору господарський суд враховує, що відповідно до частин першої та другої ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

За вимогами частини першої ст. 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб'єктів господарювання, здійснюються суб'єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно з частиною першою ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом поставки, згідно частини першої ст. 266 Господарського кодексу України, є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Як передбачає частина шоста ст. 265 Господарського кодексу України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно положень Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина перша ст. 662), натомість покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частини перша та друга ст. 692).

За договором купівліпродажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 Цивільного кодексу України).

Із наведеного вбачається, що за загальним правилом, обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівліпродажу не встановлено інший строк оплати.

Крім того, відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівліпродажу, а якщо такий строк не встановлений договором, у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу.

З приводу тверджень представника відповідача, що укладений між сторонами Договір є договором комерційного кредиту, а також відсутністю передбачених строків оплати за поставлений Товар, господарський суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Виходячи з положень ст. 692 Цивільного кодексу України договором може бути встановлюватись строк оплати товару.

Пунктом 7.7. Договору передбачено, що сторони прийшли до взаємної згоди, оскільки Товар за цим договором продається Покупцю з відстроченням або розстроченням платежу, Постачальник має право, а Покупець погоджується з тим, що у разі порушення Покупцем строків оплати вказаних в договорі (та/або специфікаціях до договору) товар вважається проданим на умовах товарного кредиту та відповідно до вимог ст. 536, ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, Постачальник нараховує Покупцеві відсотки за користування товарним кредитом, без додаткового погодження з Покупцем, за період від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати у розмірі 0,1% в день від вартості переданого, але неоплаченого товару.

В той час, пунктом 4.1 Договору передбачено, що покупець зобов'язувався здійснити оплату товару у строки встановлені Специфікацією.

В Специфікації № 001 від 08.02.2018, яка є невідємною частиною Договору, зазначено строк поставки товару - до 08.02.2018 року.

За викладених вище підстав, господарський суд не погоджується з доводами відповідача про те, що строк оплати за поставлений Товар ще не настав, оскільки він чітко визначений у підписаній та скріпленій сторонами Договору Специфікації № 001 від 08.02.2018.

З приводу тверджень представника відповідача про той факт, що позивач у відповідності до п. 4.6. Договору поставки ЗЗР в кредит-2018 № 010-КС від 13.12.2017 поставивши товар на власний ризик без попередньої оплати повинен був скористатися іншими правами, які передбачені у вище вказаному пункті договору, господарський суд зазначає наступне.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що у разі порушення Покупцем термінів (строків) сплати попередньої оплати або здійснення будь-якої належної оплати в розмірах менших ніж обумовлено Договором та/або Специфікаціями чи з порушенням строків такої сплати, Постачальник за своїм вибором має право здійснити наступні дії :

- в односторонньому порядку зупинити подальші поставки Товару на строк до усунення Покупцем вказаних в цьому порушень, а саме: повного погашення існуючої заборгованості та штрафних санкцій;

- в односторонньому порядку припинити подальші поставки Товару, відмовитись від виконання свого зобов'язання частково або в повному обсязі та розірвати Договір в односторонньому порядку відповідно до п. 10.3. даного Договору та вимагати у Покупця сплати заборгованості у порядку передбаченому цим Договором та законодавством. При цьому Постачальник не вважається таким, що порушив строки чи умови поставки Товару.

Частиною 3 ст. 538 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Разом з цим, згідно з частиною 4 ст. 538 Цивільного кодексу України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

З підстав викладено та оскільки відповідач отримав Товар без будь-яких заперечень, останній повинен виконати свій обовязок по оплаті такого Товару у встановлений Договором, а саме Специфікацією, строк.

Сума основного боргу, заявлена до стягнення позивачем становить 2 601 698,70 грн.

Відповідачем не подано до матеріалів справи доказів сплати заборгованості в сумі 2 601 698,70 грн. Також відповідачем не заперечується факт поставки товару, його кількість та якість, розмір основної заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що обов'язок позивача перед відповідачем по поставці товару виконано, що не заперечується відповідачем. Відповідачем також не заперечується факту прийняття товару, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними. Судом також встановлено, що строк виконання зобов'язання є таким, що настав.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" про стягнення з Фермерського господарства "Олена" суми основного боргу в розмірі 2 601 698,70 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 697 255,25 грн за загальний період прострочення з 09.02.2018 по 18.11.2018. З цього приводу суд зазначає наступне.

У силу ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В свою чергу, пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі прострочення строків (термінів) оплати товару, визначених у п. 4.1 Договору та специфікаціях, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки і до повного виконання стороною своїх зобов'язань та припиняється день виконання винною стороною зобов'язань за Договором, забезпечених санкцією.

Згідно з пунктом 7.9. Договору, строк нарахування штрафних санкцій не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

З підстав викладеного, суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (а.с. 15-16) у розмірі 697 255,25 грн за загальний період з 09.02.2018 по 18.11.2018, вважає його правильним обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню з відповідача.

Прим цьому судом враховано, що заявлений до стягнення розмір пені не перевищує суму основного боргу. Позивач заявляє до стягнення лише пеню та не виставляє вимогу про стягнення штрафу, право на нарахування якого також передбачено умовами Договору (пункт 7.5. Договору). На час розгляду справи основний борг відповідачем не сплачено та останній не повідомляє суд про вжиття будь-яких заходів, направлених на виконання основного зобов'язання.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 30% річних у розмірі 605 162,25 грн та інфляційні втрати у розмірі 151 288,80 грн. З цього приводу господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Так, п. 7.6 Договору встановлено, що за порушення грошового зобов'язання покупець зобов'язується сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 30% річних від простроченої (неоплаченої) суми.

Сума річних у розмірі 30% погоджена сторонами у договорі, що дозволяється відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 30% річних у розмірі 605 162,25 грн (а.с. 17) за загальний період з 09.02.2018 по 18.11.2018 та інфляційних втрат у розмірі 151 288,80 грн. (а.с. 18-19), за період з 09.02.2018 по 31.10.2018 суд вважає їх правильними обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" до Фермерського господарства "Олена" про стягнення 2 601 698,70 грн основного боргу, 697 255,25 грн пені, 605 162,25 грн - 30 % річних та 151 288,80 грн інфляційних підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за правилами частини 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача повністю.

Також позивач просить стягнути з відповідача 32 050,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_1, що були сплачені останнім за представництво у суді за відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частинами 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається та позивачем підтверджено понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 32 050,00 грн. Факт надання послуг підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт №1 від 27.11.2018, платіжним дорученням №8439 від 26.12.2018 про оплату 32 050,00 грн на підставі рахунку № 26 від 27.11.18 за договором № 26 про надання професійної правничої допомоги та представництво в господарському суді від 02.11.2018 (т. 1, а.с. 45-51, 54-55, 64).

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі № 912/3109/18.

Щодо усного клопотання представника відповідача, заявленого в судовому засіданні в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача в зв'язку з невеликим об'ємом виконаної роботи адвокатом, відсутністю відзиву на позовну заяву, а також невеликою складністю даної справи, господарський суд зазначає наступне.

Як встановлено вище, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 32 050,00 грн. Акт прийому-передачі виконаних робіт №1 від 27.11.2018 містить відомості про обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, а також зазначено витрачений на вказане час. В Акті детально наведено розрахунок вартості наданих послуг, при цьому враховано витрати на сплату обов'язкових платежів.

За правилами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Натомість відповідач не доводить неспівмірність витрат з урахуванням наведеного в Акті переліку наданих послуг та їх вартості.

Таким чином, враховуючи надані позивачем докази на підтвердження здійснених фактичних витрат на оплату послуг адвоката та обґрунтованість їх розміру, господарський суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 32 050,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства "Олена" (26300, Кіровоградська область, Гайворонський район, м. Гайворон, вул. Шкільна, 1; код ЄДР: 20657357) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (19100, Черкаська область, Монастирищенський район, м. Монастирище, вул. Соборна, буд. 3; код ЄДР: 33143,70 грн. основного боргу, 697255,25 грн. пені, 605162,25 грн. 30% річних, 151288,80 грн. інфляційних втрат, судовий збір в сумі 60 831,07 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 32050,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" за адресою: 19100, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 3; Фермерському господарству "Олена" за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, м. Гайворон, вул. Шкільна, 1.

Повне рішення складено 22.02.2019.

Суддя В.В.Тимошевська