ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

26 лютого 2019 року м. Тернопіль Справа №921/473/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши клопотання без номеру від 26.02.2019 (вх.№157 від 26.02.2019) представника відповідачів адвоката Шевчука Валентина Олексійовича

про відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду

справи

за позовом: Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль

до відповідача-1: Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище», смт.Заводське Чортківського району Тернопільської області

відповідача-2: приватного підприємства «ПСП «АМЕТИСТ», с.Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області

про визнання недійсним договору про спільну діяльність,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль, 14.11.2018 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№599) звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище», смт.Заводське Чортківського району Тернопільської області та приватного підприємства «ПСП «Аметист», с.Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, про визнання недійсним договору про спільну діяльність, укладеного 01.11.2017 між відповідачами, згідно з яким Чортківським ВПУ фактично передано в оренду приватному підприємству «Аметист» земельні ділянки, загальною площею 108,8га (з них земельні ділянки: площею 46,7663га, кадастровий номер :01:001:0006, що знаходиться на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області та площею 62,0000га, кадастровий номер :01:001:0017, що знаходиться на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області) для обробітку.

Ухвалою від 16.11.2018 судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 11.12.2018 та оголошенням перерви до 03.01.2019; ухвалою суду від 03.01.2019 підготовче засідання відкладено на 24.01.2019; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Ухвалою суду від 30.01.2019 (у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Андрусик Н.О.) учасників справи, в порядку ст.120 ГПК України, повідомлено про проведення підготовчого засідання 12.02.2019.

Ухвалою суду від 12.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд даної справи по суті на 26.02.2019.

Водночас, судом розглянуто клопотання відповідача про закриття провадження у справі, за результатами якого ухвалою від 12.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання без номеру від 03.01.2019 (вх.№28).

Перед судовим засіданням 26.02.2019 від представника відповідачів адвоката Шевчука В.О. надійшла заява про відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду даної справи (клопотання без номеру від 26.02.2019 за вх.№157 від 26.02.2019).

В обґрунтування заяви зазначено, що відмовляючи у задоволенні клопотань з підстав наявності повноважень у Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на звернення до суду з даним позовом, дійшов суперечливих висновків по аналогічних спорах. Так, у рішенні суду від 16.10.2018 у справі №921/210/18 (ухвалено суддею Андрусик Н.О.), зазначено, що відповідно до ст.188 Земельного кодексу України, ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до кола повноважень державних інспекторів Управління Держгеокадастру не віднесено оскарження угод, у тому числі про спільну діяльність; Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області не наділено повноваженнями збирати інформацію, зокрема щодо здійснення навчальними закладами науково-дослідних робіт чи відомостей, що стосуються навчального процесу. Окрім того, заявник вважає безпідставним відхилення його клопотання від 11.02.2019 про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 12.02.2019, котре обґрунтовано причиною участі представника в іншому судовому провадженні в Теребовлянському районному суді по справі №606/103/19.

Такі дії, на думку заявника, свідчать про упереджене ставлення головуючого судді при розгляді даної справи по відношенню до сторони відповідачів, що перешкоджає об'єктивному судовому розгляду спору.

В засіданні 26.02.2019 присутнім учасникам судового процесу оголошено зміст поданої відповідачами заяви про відвід судді та заслухано думку інших учасників справи.

Розглянувши заяву відповідачів про відвід судді, дослідивши мотиви, з яких його заявлено, та матеріали справи, суд вважає заяву необґрунтованою, виходячи з такого.

Гарантією об'єктивного та неупередженого вирішення спору є інститут відводу судді.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно з ч.2 ст.39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Водночас, згідно з пунктом 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Не є підставами для відводу суддів також заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Заявник в обґрунтування відводу посилається на обставину прийняття суддею Андрусик Н.О., всупереч позиції, викладеній в рішенні від 16.10.2018 у справі №921/210/18, ухвали від 12.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання відповідачів про залишення позову без розгляду з підстави відсутності у Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області відповідної процесуальної дієздатності, оскільки, як вважає відповідач, останнє не наділено відповідними повноваженнями в силу закону на подання позову про визнання недійсним правочину. Відхилення клопотання відповідачів, на переконання заявника, суперечить усталеній судовій практиці.

Також заявник стверджує, що суддею Андрусик Н.О. неправомірно відхилено клопотання відповідачів про закриття провадження у справі через відсутність предмету спору, продовження строку здійснення підготовчого провадження у даній справі та відкладення підготовчого засідання.

Як вбачається із змісту ухвали від 12.02.2019, відмовляючи в задоволені клопотання відповідачів суд виходив з аналізу змісту Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15від 14.01.2015, яким визначено повноваження Держгеокадастру як центрального органу виконавчої влади, зокрема щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення (пп.31 п.4 Положення) та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №308 від 17.11.2016, згідно з яким Управління в області здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами з питань порядку набуття та реалізації права на землю; дотримання вимог земельного законодавства в процесі укладення цивільно-правових договорів, передачу у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; використання земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотримання вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах (п.30 Положення) та дійшов висновку, що органи Держгеокадастру можуть виконувати функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені держави з усіма повноваженнями власника на захист права власності та функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності.

Право на оспорювання договору, що стосується розпорядження або користування земельною ділянкою належить власнику, землекористувачу земельної ділянки (ст.152 Земельного кодексу України).

Суд також погодився з твердженнями відповідачів та зазначив, що дійсно у Положенні про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області не передбачено права посадових осіб Головного управління в межах своїх повноважень звертатися до суду з позовом, предметом якого є вимоги про визнання недійсним правочину, втім звернув увагу на норми ст.ст.15-2, 90, 122, 152 ЗК України та констатував, що в даному випадку позов подано не посадовими особами Управління, а юридичною особою, котра, в силу чинного законодавства, виконує делеговані державою функції розпорядника земельних ділянок державної форми власності, зокрема шляхом звернення з позовом з метою усунення, внаслідок укладення осопорюваного правочину, виявлених порушень у сфері земельних відносин та з метою захисту права держави на дані земельні ділянки.

Наведені висновки узгоджуються із судовою практикою, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 23.10.2018 у справі № 906/240/18.

Натомість у рішенні від 16.10.2018 у справі №921/210/18 суд зсилався та зазначав про повноваження державних інспекторів Управління, тобто посадових осіб, щодо оскарження угод та звертав увагу про відсутність в Головного Управління області повноважень збирати інформацію, інші відомості, що стосуються навчального процесу.

Таким чином, різних правових позицій щодо права Головного Управління Держгеокадастру в області як юридичної особи щодо захисту виявлених порушень в сфері земельного законодавства шляхом подання позову, предметом якого є вимоги, заявлені у справі №921/473/18, судом не встановлено.

У поданій заяві адвокатом Шевчуком В.О. на власний розсуд трактуються висновки суду, наведені у рішенні суду по справі №921/280/18, що не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи викладені обставини та проаналізувавши приписи чинного законодавства, якими унормовані підстави для відводу судді, суд відзначає, що доводи, викладені у заяві про відвід, не можна вважати об'єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ'єктивність судді, безпосередньо та однозначно не вказують на її особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до відповідачів у даній справі або особисту прихильність до інших учасників справи; заявником не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, в порядку ст.ст.76-78 Господарського процесуального кодексу України, наявності передбачених законом підстав для відводу судді Андрусик Н.О. від розгляду даної справи.

Твердження заявника про неправомірність відхилення клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 12.02.2019, теж не заслуговують на увагу, оскільки причини, з яких судом не задоволено клопотання відповідача, викладені в ухвалі від 12.02.2019 про закриття підготовчого провадження де, серед іншого, зазначено обставину закінчення процесуального строку, встановленого ст.177 ГПК України (з урахуванням його продовження).

Не відповідає дійсності також твердження представника відповідачів щодо неналежного повідомлення відповідачів про підготовче засідання, оскільки відповідно до наявного у справі повідомлення про вручення відправлення за №815 Державним навчальним закладом «Чортківське вище професійне училище» отримано ухвалу від 30.01.2019 - 04.02.2019, а ПП «ПСП «Аметист» не вручено поштове відправлення №823 по причині зволіканні останнього в отриманні кореспонденції.

Окрім того, позивачем теж було подано клопотання (вх.№2402 від 11.02.2019) про відкладення підготовчого засідання у зв'язку з участю його представника в іншій судовій справі, котре не було задоволено, відповідно підстав стверджувати про упереджене ставлення судді до однієї із сторін спору, немає і такі спростовуються вищезазначеним.

У зв'язку з визнанням заявленого відводу необґрунтованим виникає необхідність розгляду заяви про відвід судді Андрусик Н.О. складом суду, який визначається відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим провадження у справі №921/473/18 підлягає зупиненню (ч.3 ст.39, п.5 ч.1 ст.228 ГПК України).

В порядку ч.6 ст.233 ГПК України 26.02.2019 в засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини даної ухвали суду.

Беручи до уваги наведене та керуючись ст.ст.35, 38, 39, 228, 229, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заявлений представником Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище», смт.Заводське Чортківського району Тернопільської області та приватного підприємства «ПСП «АМЕТИСТ», с.Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, адвокатом Шевчуком В.О. (клопотання без номеру від 26.02.2019 (вх.№157 від 26.02.2019)) відвід судді Андрусик Н.О. у справі №921/473/18 визнати необґрунтованим.

2. Зупинити провадження у справі №921/473/18 до вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Андрусик Н.О. складом суду, який визначається у порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення: Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області, вул.Грушевського, 8, м.Тернопіль, 46021; Державному навчальному закладу «Чортківське вище професійне училище», вул.Паркова, 12, смт.Заводське Чортківського району Тернопільської області, 48523; приватному підприємству «ПСП «АМЕТИСТ», провулок Бригадний, 2, с.Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, 47875.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 27.02.2019 відповідно до приписів ст.235 ГПК України та окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка подається у порядку, визначеному ст.257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Н.О. Андрусик