ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2019 р. Справа№ 910/10990/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Решодько І.М.,

від відповідача: не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа 77»

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018

у справі № 910/10990/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Імпорт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа 77»

про відшкодування збитків 251 097,12 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «АП Імпорт» (далі - позивач, ТОВ «АП Імпорт») звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа 77» (далі - відповідач, ТОВ «Альфа 77») про відшкодування збитків у сумі 251 097,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «АП Імпорт» зазначає, що ним на підставі Договору про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 12607 від 12.04.2018 та заявки № Д-103 від 06.07.2018 було передано відповідачу для перевезення товар - гліфоцид у кількості 2 460 од. на суму 251 097,12 грн., який було втрачено ТОВ «Альфа 77», у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача збитки в розмірі 251 097,12 грн., що складає вартість переданого для перевезення товару.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/10990/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Імпорт» задоволені повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа 77» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Імпорт» 251 097,12 грн. - суму збитків та 3 766,46 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ТОВ «Альфа 77» допущено порушення зобов'язання із збереження переданого ТОВ «АП Імпорт» для перевезення товару. У діях відповідача вбачається наявність складу господарського правопорушення, а саме: вини відповідача щодо незабезпечення збереження ввіреного йому позивачем вантажу; збитків, які складаються з вартості втраченого вантажу; причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача щодо незабезпечення схоронності вантажу та факту завдання позивачу збитків у розмірі вартості втраченого вантажу. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що ТОВ «Альфа 77» зобов'язаний відшкодувати позивачу завдані внаслідок порушення збитки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа 77» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/10990/18 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в ТТН від 09.07.2018 замовником є позивач, проте підпис та печатка позивача відсутні, у графі відпуск дозволив стоїть підпис та печатка ТОВ «Авант Логістик», у графі прийняв водій-експедитор стоїть підпис невідомої особи. Відповідно до умов договору відповідальність передбачена за пошкодження втрату лише прийнятого до перевезення вантажу, проте відповідач за наведеним договором виконував лише функції експедитора. Крім того, суд припустився порушення процесуального права, зокрема, було відхилено всі клопотання відповідача (про розгляд заяви в порядку загального позовного провадження, зупинення провадження у справі та відкладення розгляду справи) та розглянуто справу в першому судовому засіданні. Також у порушення вимог ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивачем не була направлена позовна заява на юридичну адресу відповідача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/10990/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: - головуючий суддя - Дідиченко М.А.; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/10990/18 та призначено до розгляду на 12.12.2018.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018, враховуючи перебування у відпустці судді Руденко М.А., справу № 910/10990/18 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 12.12.2018, справу № 910/10990/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді: Смірнова Л.Г., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 справу № 910/10990/18 прийнято до свого провадження у зазначеному складі колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 розгляд справи № 910/10990/18 відкладено на 06.02.2019.

Позиції учасників справи

12.12.2018 через відділ документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Імпорт» надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Обґрунтування зводяться до того, що товар є втрачений перевізником. У даному конкретному випадку, відповідач був експедитором, а отже саме він відповідає перед позивачем як клієнтом за недогляд та втрату вантажу, незалежно від того чи був втрачений вантаж самим експедитором чи залученою ним третьою особою (перевізником).

04.02.2019 через відділ документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа 77» надійшло клопотання, в якому позивач підтримав доводи та вимоги, зазначені в апеляційній скарзі та просив розглядати справу без участі представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

12.04.2018 між ТОВ «АП Імпорт» (далі - замовник) та ТОВ «Альфа 77» (далі - виконавець) укладено Договір про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 12607 від 12.04.2018 (далі - Договір).

За умовами Договору виконавець зобов'язався доставити автомобільним транспортом ввірений йому замовником вантаж (відповідно із транспортною накладною) до пункту призначення у встановлений договором чи замовленням строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачу), а замовник зобов'язався сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до п. 2.1 Договору, найменування вантажів, їх обсяг (кількість, вага брутто), місце завантаження, строки (дати) приймання вантажів, дати подачі транспортних засобів під завантаження, пункти призначення, особа-одержувач, строки доставки та передачі одержувачам, інші умови надання транспортних засобів і подання вантажів до перевезення, порядок розрахунків та інші умови перевезень, визначаються в разових заявках Замовника на перевезення, які є невід'ємними додатками до цього Договору.

Згідно із п. 2.4 Договору виконавець має право, за згодою замовника, залучати до виконання перевезень третіх осіб, з якими він уклав відповідні договори перевезення, при цьому, залишаючись відповідальним перед замовником за дії та/або бездіяльність, залучених до виконання перевезень третіх осіб, як за власні.

Пунктами 3.2.6, 3.2.7, 3.2.9, 3.2.11 Договору передбачено, що виконавець взяв на себе зобов'язання забезпечити доставку товару в пункти призначення, контролювати рух товару по маршруту, повідомляти про вимушені затримки, аварії та інші ситуації.

У відповідності до п. 8.1 Договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та його скріплення печатками сторін та закінчується 31.12.2018, але в будь-якому випадку - не раніше моменту виконання сторонами взятих на себе за Договором зобов'язань.

06.07.2018 ТОВ «АП Імпорт» надало ТОВ «Альфа 77» заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом № Д-103 (т. 1 а.с. 26).

Умовами заявки визначено, зокрема, пункт завантаження - Київська обл., м. Фастів, вул. Поліграфічна, 7, пункт розвантаження - Сумська обл., Білопільський район, с. Шкуратівка, вул. Макаренка 9А, вантажовідправник - АП Імпорт, вантажоодержувач - ТОВ «Білопілля Агро», вантаж - гліфоцид, у кількості 2 460 од., вартість вантажу - 251 097,12 грн., приблизна дата завантаження: 09-10.07.2018, водій ОСОБА_3, автомобіль Mersedes-Bens, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Заявка містить підписи та печатки, зокрема, ТОВ «АП Імпорт» та ТОВ «Альфа 77».

09.07.2018, згідно товарно-транспортної накладної № ФАРІ0000613 від 09.07.2018, водій ОСОБА_3, який згідно заявки був залучений виконавцем до перевезення, на автомобілі Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 прийняв до перевезення вантаж - продукцію, гліфоцид, у кількості 2 460 од. За вказаною товарно-транспортною накладною вантажовідправник - ТОВ «АП Імпорт», вантажоодержувач - ТОВ «Білопілля Агро», автопідприємство - ТОВ «Альфа 77», водій - ОСОБА_3, пункт навантаження - Київська обл., м. Фастів, вул. Поліграфічна, 7; пункт розвантаження - Сумська обл., Білопільський район, с. Шкуратівка, вул. Макаренка 9А (т. 1 а.с. 27).

Як стверджує позивач, після завантаження продукції автомобіль виїхав з місця навантаження в напрямку місця доставки товару, однак товар доставлений не був, місцезнаходження ні водія, ні товару невідоме.

У зв'язку з цим, 10.07.2018 відповідачем до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві було подано повідомлення про злочин, яке зареєстроване за номером 57240. По факту вчинення шахрайських дій було відкрито кримінальне провадження № 0007501.

13.07.2018 ТОВ «АП Імпорт», у зв'язку з втратою вантажу, направило на адресу ТОВ «Альфа 77» претензію про відшкодування завданих збитків (т. 1 а.с. 28-31).

24.07.2018 листом № 194 ТОВ «Альфа 77» надало відповідь на претензію, в якій повідомило ТОВ «АП Імпорт», що наразі здійснюється розслідування щодо встановлення винних осіб у втраті вантажу. ТОВ «Альфа 77» 11.07.2018 з даного приводу звернулося до правоохоронних органів.

За доводами позивача, згідно умов Договору та вимог чинного законодавства України, відповідач, як експедитор, зобов'язаний відшкодувати завдані позивачу збитки, в зв'язку із втратою товару, оскільки він відповідальний за схоронність переданого йому для перевезення товару.

Враховуючи вказане, ТОВ «АП Імпорт» звернулося з даним позовом та просить суд стягнути з ТОВ «Альфа 77» суму збитків, завданих неналежним виконанням умов договору у розмірі 251 097,12 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 929 Цивільного кодексу України, що узгоджується із ст. 9 Закону України «Про транспортну-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як зазначено вище, враховуючи ідентичність умови перевезення, вказаних у підписаній сторонами заявці на перевезення № Д-103 від 06.07.2018, та зазначених у товарно-транспортній накладній № ФАРІ0000613 від 09.07.2018, судова колегія дійшла висновку, що за відсутності доказів існування між сторонами інших правовідносин, ними погоджено перевезення водієм ОСОБА_3, який отримав вантаж на виконання заявки від 06.07.2018 та Договору від 12.04.2018, укладених між ТОВ «АП Імпорт» та ТОВ «Альфа 77», страховою вартістю 251 097,12 грн.

Посилання апелянта на те, що товарно-транспортна накладна № ФАРІ0000613 від 09.07.2018 не підтверджує прийняття вантажу ОСОБА_3, позивач її не підписував, а товар відпущений був ТОВ «Авант Логістик», судовою колегією відхиляються, оскільки було встановлено ідентичність умов перевезення, номеру автомобіля, вказаних у заявці та товарно-транспортній накладній. Крім того, у листі-відповіді № 194 від 24.07.2018 ТОВ «Альфа 77» підтвердило здійснення перевезення вантажу саме водієм ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Частиною 3 ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» також передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, які притягнені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до п. 3.3.1 Договору виконавець несе відповідальність за дії найнятих ним третіх осіб, для виконання умов договору, як за свої власні.

Таким чином, відповідальність за збереження вантажу покладається на ТОВ «Альфа 77», навіть у тому випадку, коли фактичним перевізником виступає третя особа - ОСОБА_3.

За змістом ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, що кореспондується з вимогами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України , загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Приписами п. 140 Статуту автомобільного транспорту встановлено, що вантажовідправник і вантажоодержувач мають право вважати вантаж втраченим і вимагати відшкодування за його втрату, якщо цей вантаж не було видано вантажоодержувачу на його вимогу при міжміському перевезенні - протягом 30 днів після закінчення строку доставки.

За відсутності доказів наявності у перевізника або експедитора, переданого вантажу, враховуючи наявність кримінальних проваджень за заявами позивача та відповідача, сплив 30-денного строку, а також пояснення сторін у справі, судова колегія погоджується з тим, що вантаж є втраченим.

Статтею 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно зі ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Доказів того, що втрата вантажу сталися не з вини перевізника відсутні.

При цьому, положеннями ст. 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника.

Під випадком розуміються будь-які діяння, не викликані чиїмось наміром або необережністю, тобто відсутність вини порушника.

Таким чином, відсутність вини перевізника як контрагента експедитора, який виступає боржником по відношенню до позивача, не може звільняти від відповідальності експедитора за втрату вантажу.

Як встановлено вище, у відповідності до положень ст. 932 Цивільного кодексу України та ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор, у разі залучення ним до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб, відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Згідно з п. 5.1 Договору у випадку невиконання чи неналежного виконання сторонами їхніх обов'язків відповідно до даного Договору, винна сторона відшкодовує стороні, якій завдані збитки, розмір завданих збитків в повному обсязі, на основі документів, які підтверджують завдання збитків.

Відповідно до п. 5.4 Договору виконавець несе відповідальність у разі втрати або нестачі вантажу - у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності - у розмірі оголошеної цінності. Виконавець зобов'язаний забезпечити кількісне та якісне збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до моменту видачі Замовнику, а також упущену вигоду Замовника, пов'язану із зникненням або пошкодженням вантажу.

Отже, умовами Договору та переліченими вище нормам законодавства, відповідальність за втрату вантажу перевізником (ОСОБА_3) покладається на ТОВ «Альфа 77» як експедитора.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Протиправна винна поведінка полягає у порушенні перевізником та експедитором умов Договору та вимог законодавства щодо збереження та доставки вантажу. Відповідальність за дії перевізника покладено на експедитора Договором та Законом. У зв'язку з втратою вантажу, у позивача виникли збитки у сумі 251 097,12 грн., розмір яких підтверджується заявкою № Д-103 від 06.07.2018, видатковою накладною № 54 від 10.04.2018, в якій міститься сума набуття позивачем товару, а також договором № АПІ/2018-279 від 03.07.2018 та рахунком на оплату № 3014 від 03.07.2018, який виставлено ТОВ «АП Імпорт» як постачальником товару ТОВ «Білопілля Агро» як покупцю товару. Експедитором не надано належних доказів, які могли б бути підставою для звільнення його від відповідальності.

Враховуючи досліджені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність усіх елементів складу господарського правопорушення та підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 251 097,12 грн. збитків.

Стосовно посилання апелянта не безпідставне відхилення судом усіх його клопотань (про розгляд заяви в порядку загального позовного провадження, зупинення провадження у справі та відкладення розгляду справи), слід відмітити наступне. У оскаржуваному рішенні, судом було розглянуто в межах своїх повноважень та відхилено вказані клопотання у відповідності до процесуальних норм. Доводи апелянта не містять посилань на невідповідність висновку суду нормам процесуального права та не вказують на помилкове їх застосування.

Щодо тверджень апелянта про порушення позивачем вимог ст. 172 Господарського процесуального кодексу України - не направлення позовної заяви на належну адресу, то судова колегія не вважає вказані обставини підставою для скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

З матеріалів справ встановлено, що позовна заява направлялася відповідачу за адресою вказаною у Договорі. Відповідно до п. 8.11 Договору про будь-які зміни своїх реквізитів сторони повинні повідомляти одна одну у триденний строк. Доказів відповідного повідомлення про зміну реквізитів матеріали справи не містять. Суд першої інстанції ухвалу про відкриття провадження у справі направив відповідачу за двома адресами: м. Київ, вул. Козацька, 120/4 (стара адреса) та м. Київ, вул. Стельмаха, 10А (адреса згідно ЄДР, яку апелянт вважає вірною), проте за жодною із адрес відповідач ухвалу не отримав. Таким чином, з урахуванням надсилання судом повідомлення на адресу відповідача: м. Київ, вул. Стельмаха, 10А, судова колегія вважає його повідомленим про розгляд справи. При цьому, слід звернути увагу на завчасне подання відповідачем клопотань до суду першої інстанції, що свідчить про його реальну обізнаність щодо слухання справи. Отже, у випадку неотримання позовної заяви, він міг ознайомитися з матеріалами справи та надати відповідні пояснення. Також він міг скористатися правом на подання доказів до суду апеляційної інстанції, обґрунтувавши неможливість їх подання до суду першої інстанції.

З огляду на вказані висновки, судова колегія зазначає, що доводи викладені апелянтом не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи втрату вантажу перевізником, що завдало шкоди позивачу, та покладення умовами Договору і положеннями законодавства відповідальності за таку втрату на експедитора, встановлення усіх елементів складу господарського правопорушення, вимоги про стягнення збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Імпорт» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/10990/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа 77» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/10990/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/10990/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/10990/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 12.02.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.Г. Смірнова