ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року Справа № 904/1452/18

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Кузнецової І.Л.

суддів: Подобєда І.М., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря Нив" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018р. у справі №904/1452/18 (суддя Воронько В.Д., повне рішення складено 10.08.2018 року)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря Нив", м. Дніпро

про стягнення 548 912,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 у справі №904/1452/18 позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Спектр-Агро" задоволено, з ТОВ "Зоря Нив" на користь позивача стягнуто основний борг в сумі 434 819грн. 82 коп., пеню в сумі 56 842 грн. 16 коп., вісімнадцять процентів річних в сумі 34 715грн. 42 коп. та інфляційні нарахування в сумі 22 534 грн. 72 коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин невиконання відповідачем зобов'язань по договору поставки № 22/03/2017-СА/ЗН від 22.03.2017 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Зоря Нив" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення спору просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову повністю;

- у поданій скарзі йдеться про те, що позивачем не доведено факт поставки товару за договором, оскільки в підтвердження поставки товару позивачем було надано лише видаткові накладні, інші, передбачені договором документи, позивачем не представлені, про те, що відповідач після підписання цих видаткових накладних будь-яким чином не схвалював виконання правочину, що підтверджується і матеріалами справи, в яких відсутні платіжні доручення, що б підтверджували оплату товару, який був поставлений по договору, про те, що всупереч вимогам статуту ТОВ "Зоря Нив" відсутнє рішення загальних зборів учасників про укладення директором договору на ту суму, на яку його було фактично укладено, про те, що загальні збори учасників не здійснювали будь-яких дій, які б свідчили про схвалення ними спірного договору, а відтак вказаний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України;

- 12.02.2019 року представник скаржника в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання скаржник повідомлений належним чином;

- позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що на підтвердження поставки товару ним було подано видаткові накладні, які містять всі необхідні реквізити, про те, що видаткова накладна є документом первинного обліку, аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 29.04.2015 року у справі № 3-77гс15, про те, що подані позивачем на підтвердження виконання умов договору усі видаткові накладні містять посилання на вищезазначений договір, містять печатку підприємства відповідача, що є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні господарської операції, про те, що факт оформлення або неоформлення акту приймання-передачі не впливає на факт поставки та отримання відповідачем товару, про те, що після отримання товару відповідач не звертався до позивача протягом розумного строку з пропозицією скласти та надати такий акт приймання-передачі, про те, що посилання скаржника на відсутність схвалення рішенням загальних зборів учасників укладення договору є безпідставними, оскільки спростовується матеріалами справи, а саме протоколом № 22/03/2017-ЗН від 22.03.2017 року, який міститься в матеріалах справи, вказаним протоколом також надано повноваження директору ТОВ "Зоря Нив" на підписання договору поставки та всіх інших документів, супроводжуючих даний правочин;

- 12.02.2019 року представник позивача в судове засідання також не з'явився, про час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2017 між ТОВ "Спектр-Агро" (постачальник) та ТОВ "Зоря Нив" (покупець) укладено договір поставки №22/03/2017-СА/ЗН, за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (далі товар або товари), а покупець прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним договором умовах.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що найменування, асортимент (номенклатура) товару, його кількість, ціна (вартість), рік виробництва та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним договором, і є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.2 договору на кожну поставлену товару постачальник зобов'язаний надати такі документи: рахунок (якщо оригінал не був переданий продавцю раніше), видаткову накладну, сертифікат на насіння України (якщо поставці підлягає насіння) або інший документ, що посвідчує якість товару, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару та інші документи відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки, що підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної.

Сторони передбачили у п. 4.3 договору, що у разі, коли ціна (вартість) товару має еквівалент у іноземній валюті за відповідною специфікацією, то якщо інше не визначено сторонами у специфікації, оплата товару за специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку: 1) оплата у розмірі 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунку на оплату; постачальник зобов'язаний виставити та надати покупцю рахунок в день підписання сторонами відповідної специфікації; ціна, зазначена у рахунку, дійсна протягом трьох банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, незалежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним банком України; рахунок дійсний протягом 3 банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, незалежно від строку, зазначеному у такому рахунку; покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пп. 4.3.1 договору); 2) оплата решти 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації (з урахуванням п. 4.2.1.1 договору), здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній специфікації; покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пп.. 4.3.2 договору).

На виконання умов договору позивач поставив покупцю товар на загальну суму 621 171 грн. 18 коп., що підтверджується видатковими накладними, які містять підписи уповноважених представників позивача і відповідача та відтиски печаток товариств, №7308 від 12.04.2017 на суму 527 268 грн. 42 коп. (а.с. 31) та №20724 від 30.08.2017 на суму 93 902 грн. 76 коп. (а.с. 33) та довіреностями ТОВ "Зоря Нив" на отримання цінностей від позивача №19 від 10.04.2017 (а.с. 32), №139 від 30.08.2017 (а.с. 34).

У специфікаціях – додатках № 1/СА000005026 від 29.03.2017 року та №1/СА000017375 від 18.08.2017 року до договору сторонами визначено графік оплати товару, відповідно до якого відповідач повинен був оплатити позивачу за товар по накладній №7308 від 12.04.2017 авансовий платіж в сумі 158180,53 грн. згідно з умовами п. 4.3.1 договору та відстрочений платіж решти ціни товару в сумі 369087,89 грн. не пізніше 15.10.2017 року та по накладній №20724 від 30.08.2017 авансовий платіж в сумі 28170,83 грн. згідно з умовами п. 4.3.1 договору та відстрочений платіж решти ціни товару в сумі 65731,93 грн. не пізніше 01.12.2017.

Матеріали справи свідчать також і про те, що відповідачем на рахунок позивача було здійснено попередню оплату (авансовий платіж) у розмірі 30% ціни товару: 07.04.2017 в сумі 158180 грн. 53 коп. згідно з рахунком №4371 від 29.03.2017 та 22.08.2017 в сумі 28170 грн. 83 коп. згідно з рахунком №14893 від 18.08.2017, про що свідчить платіжні доручення № від 07.04.2017 та № від 22.08.2017 (а.с. 35, 36).

Отже, відповідач повинен був оплатити позивачу залишкову вартість отриманого ним товару в сумі 369087 грн. 89 коп. за видатковою накладною №7308 від 12.04.2017 до 15.10.2017 та в сумі 65731 грн. 93 коп. за видатковою накладною №20724 від 30.08.2017 до 01.12.2017 (включно).

Зобов'язання за договором в частині проведення відстроченого платежу відповідачем не виконані.

Станом на момент розгляду справи заборгованість по оплаті складає 434 819 грн. 82 коп.

Доказів погашення вказаної суми заборгованості відповідачем не надано.

Внаслідок порушення відповідачем умов договору щодо оплати товару позивач заявив до стягнення з нього пеню в сумі 56 842 грн. 16 коп. та 18% річних в сумі 34 715 грн.42 коп. за загальний період прострочення з 16.10.2017 по 03.04.2018, а також інфляційні нарахування в сумі 22 534 грн. 72 коп. за період з жовтня 2017 по лютий 2018.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, що і стало причиною виникнення даного спору.

Згідно з приписами ст. 525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 Кодексу передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 530 Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Кодексу у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Ч. 2 ст.625 Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 629 Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме порушення відповідачем зобов'язань за договором поставки №22/03/2017 СА/ЗН від 22.03.2017 року в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару та ненадання ним належних та допустимих доказів, які б спростовували таке порушення місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.74, ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи скаржника про ненадання позивачем документів, передбачених п. 3.2 договору колегією суддів визнані необґрунтованими, оскільки неотримання цих документів, не є тією підставою, що унеможливлює оплату за отриманий товар, крім того сторонами також узгоджено пунктом 3.3 договору, що право власності на товар виникає саме з моменту підписання видаткової накладної, які підписані сторонами без заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 666 Цивільного кодексу України визначено, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору та повернути товар продавцеві.

Колегія суддів відзначає, що відповідач не звертався до позивача з вимогою надати визначені договором документи, встановивши при цьому, розумний строк для їх передання. Докази відмови відповідача від договору та повернення отриманого товару чи вчинення інших дій, які б могли свідчити про невиконання позивачем своїх зобов'язань за договором у повному обсязі у відповідності до вимог законодавства та умов укладеного між сторонами договору відсутні.

При цьому слід звернути увагу на те, що ненадання позивачем актів приймання-передачі товару, рахунків на оплату не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, про те, що відсутність акту приймання-передачі товару за наявності інших первинних документів, які підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може спростовувати факт здійснення останньої.

Доводи скаржника про відсутність повноважень директора підприємства відповідача на укладення договору з посиланням на відсутність рішення загальних зборів учасників також не приймаються колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що відповідачем прийнято товар по договору без заперечень, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, з внесенням попередньої оплати за цей товар по договору на суму 186 351 грн. 36 коп., що свідчить про схвалення ним договору поставки в порядку ст. 241 Цивільного кодексу України. Крім того, в матеріалах справи наявний протокол загальних зборів учасників ТОВ "Зоря Нив" №22/03/2017-ЗН від 22.03.2017, яким узгоджено укладення цього договору на суму першої специфікації до договору.

Твердження скаржника про те, що видаткові накладні підписані невідомою особою є безпідставними, тому, що в матеріалах справи наявні довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, на підставі яких був виданий товар, підписані директором ТОВ "Зоря Нив", якою був підписаний і спірний договір поставки та завірені печаткою товариства. Видаткові накладні крім підпису уповноважених осіб також містять печатку товариства. Доказів заволодіння печаткою відповідача третіми особами або в будь-який інший спосіб втрати печатки підприємством не надано.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у цілковитій відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

З огляду на викладене рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018р. у справі №904/1452/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 20.02.2019 року

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд