СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду

26 лютого 2019 року           Справа № 922/2531/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», м. Київ вх. № 588 Х/З на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.11.2018 р., яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, та на рішення господарського суду Харківської області від 10.01.2019 р. у справі № 922/2531/18 (суддя – Прохоров С.А., повний текст складено та підписано 21.01.2019 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт-сервіс», м. Харків

до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», м. Київ

про визнання договору поруки № 106/2 від 09.09.2016 р. припиненим, визнання договору іпотеки № 106/1 від 09.09.2016 р. припиненим, зняття заборони та зобов’язання усунути перешкоди

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Експерт-сервіс» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про:

- визнання договору поруки № 106/2 від 09 вересня 2016 року, укладеного між ТОВ «Експерт-сервіс», , та ПАТ «Діамантбанк», , припиненим;

- визнання договору іпотеки № 106/1 від 09 вересня 2016 року, укладеного між ТОВ «Експерт-сервіс», , та ПАТ «Діамантбанк», , який зареєстровано в реєстрі за №321, та іпотеку припиненими;

- зняття заборони на відчуження та вилучення записів з реєстру про державну реєстрацію іпотеки № 16305204 від 09.09.2016 та про державну реєстрацію обтяження № 16304827 від 09.09.2016 щодо нежитлової будівлі, літ. “А-3”, загальною площею 626,2 квадратних метрів, що знаходиться за адресою, область Харківська, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 60;

- зобов’язання ПАТ «Діамантбанк» усунути перешкоди у розпорядженні нежитловою будівлею, літ “А-3”, загальною площею 626,2 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: область Харківська, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 60, шляхом направлення нотаріусу повідомлення про припинення договору іпотеки № 106/1 від 09 вересня 2016 року, який укладений між ТОВ «Експерт-сервіс», , та ПАТ «Діамантбанк», , який зареєстровано в реєстрі за №321.

На стадії підготовчого провадження відповідач заявив клопотання про застосування до позивача заходу процесуального примусу в порядку ст. 43 ГПК України та накладення в порядку ст. 135 ГПК України штрафу у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2018 р. відмовлено у задоволенні даного клопотання відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.01.2019 р. позов задоволено повністю, а також з відповідача на користь позивача стягнуто 7 048,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням та постановленою ухвалою суду про відмову у стягненні штрафу, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить:

- поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 10.01.2019 р. та ухвали господарського суду Харківської області від 22.11.2018 р. у справі № 922/2531/18.;

- скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Експерт-Сервіс» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі;

- скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 22.11.2018 р. у справі № 922/2531/18 та постановити ухвалу про стягнення з ТОВ «Експерт-Сервіс» в дохід Державного бюджету України штрафу.

Частиною 1 статті 255 ГПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції, проте до цього переліку ухвалу про відмову у стягненні штрафу законодавцем не включено.

Згідно з ч. 3 ст. 255 ГПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, заперечення скаржника на згадану ухвалу суду від 22.11.2018 р. підлягають розгляду в одному провадженні одночасно із тією частиною апеляційної скарги, що стосується непогодження відповідача із рішенням суду.

Зазначена обставина також кореспондується і з ч. 1 ст. 273 ГПК України та обумовлює 60-денний строк розгляду апеляційної скарги скаржника з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, відповідач посилається на отримання повного тексту оскаржуваного рішення лише 29.01.2019 р., що підтверджується вхідним штампом канцелярії ПАТ «Діамантбанк» на першому аркуші рішення суду та відповідною роздруківкою з веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

У справі "Пелевін проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див., наприклад, рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А, N 11). Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства", від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія А, N 93).

Згідно з ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, виходячи з принципу верховенства права, Східний апеляційний господарський суд вважає, що ПАТ «Діамантбанк» за поважних причин перевищено незначний період часу після спливу 20-денного строку на оскарження рішення суду, тому клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга ПАТ «Діамантбанк» відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення, залишення без руху, а також відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження від інших учасників провадження у справі не надійшло.

Керуючись ст. ст. 255, 258, 262, 263, 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Поновити Публічному акціонерному товариству «Діамантбанк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 10.01.2019 року у справі № 922/2531/18, та, відповідно, й на оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 22.11.2018 р. у цій справі, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.11.2018 р., яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, та на рішення господарського суду Харківської області від 10.01.2019 р. у справі № 922/2531/18.

3. Призначити справу до розгляду на "18" березня 2019 р. о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 110.

4. Повідомити учасників процесу про дату розгляду справи.

5. Запропонувати учасникам протягом 15 днів подати до апеляційного господарського суду: відзив, відповідь, заперечення, документи в обґрунтування вимог та заперечень.

6. Довести до відома учасників апеляційного провадження, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

7. Зупинити дію рішення господарського суду Харківської області від 10.01.2019 року у справі № 922/2531/18.

8. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка