ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 року м.Дніпро

Справа № 904/3497/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Дон.О.Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018 (ухвалене суддею Новіковою Р.Г., повне рішення складено 05.11.2018) у справі № 904/3497/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 10 344,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 10 344, 40 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018 у справі № 904/3497/18 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 10344, 40 грн. задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 8714грн.10коп., судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 894, 50 грн., судовий збір в розмірі 1 484, 30 грн.., в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 1 630, 30 грн.. відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу у розмірі 8 714, 10 грн. за порушення терміну доставки вантажу, місцевий господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної доставки вантажу за накладними №№46023263, 33932724, 33949561, 46469920, 45345972, 45682655, 4507352, 700803, 46994083, 36916971, 36917037, 46780235, 46780243, 46804720, 46879433, 46879458, 46879466, 46879474, 46879532, 47015219, 47020656, 34199356, 42841759, 47161617. В частині стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 1 894, 50 грн. суд визнав, що співмірний розмір судових витрат у цій справі становить 2 250, 00 грн. та з огляду на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, витрати на оплату правничої допомоги покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У вимогах щодо стягнення штрафу у розмірі 1 630, 30 грн. судом відмовлено, оскільки Статутом залізниць України не визначено відповідальність за прострочення в доставці порожніх вагонів, які не входять до складу ПАТ "Укрзалізниця".

Не погодившись з прийнятим рішенням в частині відмови у задоволенні вимог, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі в частині відмови у задоволенні вимог норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, позивач просить скасувати прийняте місцевим господарським судом рішення в частині відмови у задоволенні вимог, прийняти у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПрАТ "ПІВНГЗК" задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що єдину підставу звільнення перевізника від відповідальності викладено в ч.2 статті 313 Господарського кодексу України "Перевізник звільняється від відповідальності за прострочення в доставці вантажу, якщо прострочення сталося не з його вини. ". Пункт 1.1.5 (абзац четвертий) розділу II Збірника тарифів чітко закріпив застосування однакового підходу для визначення перевізної плати, як для вагонів перевізника, так і для вагонів інших власників. Отже, вагони зазначені у накладних №№46143723, 45712528, 45712593, 45712601, 45712619, 46544110 є "власні вагони", що перевозились залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, а тому вони мають статус "вантажу".

Апелянт зазначає, що в накладних №№ 46143723, 45712528, 45712593, 45712601, 45712619, 46544110 в графі 49 "Відмітки залізниці" будь які відмітки, що давали б право залізниці на збільшення терміну доставки за спірними накладними відсутні.

Щодо розподілу судових витрат в розмірі 5 163, 44 грн. на послуги адвоката скаржник зазначає, що до правової допомоги належать й консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах. В обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано наступні документи: договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №434 від 16.03.2018; додаткову угоду №4 від 23.07.2018; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №3648 від 12.03.2018; рахунок на оплату №180 від 04.10.2018; акт здачі прийняття робіт (наданих послуг) №97 від 04.10.2018; акт приймання передачі наданих послуг №3 від 04.10.2018; розрахунок розміру винагороди від 04.10.2018; платіжне доручення № від 08.10.2018; акт здачі прийняття робіт (наданих послуг) №130 від 26.10.2018; рахунок на оплату №213 від 26.10.2018; платіжне доручення № від 29.10.2018 на загальну суму 5 163,44грн. Із зазначених документів вбачається, що правнича допомога складається з наступних робіт: - усна консультація клієнта, узгодження правової позиції 255, 00 грн.; збір доказів 255, 00 грн.; перевірка та підготовка документів 765, 00 грн.; підготовка та подання позовної заяви 765, 00 грн.; складання відповіді на відзив 510, 00 грн.; складання процесуальних документів 510, 00 грн.; гонорар за прийняття рішення на користь клієнта 103, 44 грн.; участь у судових засіданнях 2 000, 00 грн. На думку скаржника, судом не враховано, що згідно умов договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №434 від 16.03.2018 та додаткової угоду №4 від 23.07.2018 участь у судовому засіданні адвоката оплачується у розмірі 1000,00грн. судодень, що слугувало лише частковому аналізу складових даної справи, а отже таке рішення є протиправним.

17.01.2019 Приватне акціонерне товариство "Північний Гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 1 378,44 грн.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що на підставі договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №434 від 16.03.2018 та додаткової угоди №4 від 23.07.2018 ПРАТ "ПІВНГЗК" було надано юридичні послуги на суму 1 378, 44 грн.

Відповідач згідно відзиву на заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу вважає відшкодування витрат на правничу допомогу необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки представник ПрАТ "Північний ГЗК" ОСОБА_1 є офіційним, працевлаштованим працівником цього підприємства, а саме, начальником юридичного відділу. На думку відповідача, захист інтересів підприємства-позивача входить до його посадових обовязків. Крім того, доказів фактичної оплати йому витрат на правничу допомогу, саме по цій справі, до заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу не подано.

07.02.2019 Приватне акціонерне товариство "Північний Гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 2 255, 00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018 у справі № 904/3497/18; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 17.01.2019 о 11:00.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 07.02.2019 о 15:30.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, явку свого повноваженого представника у судові засідання апеляційного господарського суду не забезпечив, про дату час та місце проведення судових засідань у справі повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №№ 599, 728.

За таких обставин, неявка представника відповідача у судове засідання, яке відбулося 07.02.2019, не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення господарського суду Дніпропетровської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги, меж, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази, заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено Договір № 02076/Пр3-2018/182 від 16.02.2018, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, повязаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи, які є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 8 ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

За приписами ст. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Статтею 116 Статуту залізниць України передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а також ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник подає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до п.п.1.1.1 вказаного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Згідно п.1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

В п. 2.1 Правил встановлено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, на підставі п.2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.п.2.9, 2.10 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства, термін доставки вантажів визначається добою (24 години).

Строки доставки вантажу, встановлені п.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

Згідно ст. 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2018 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснено перевезення порожніх вагонів до станцій призначення Придніпровської залізниці по наступним залізничним накладним: №№46143723, 45712528, 45712593, 45712601, 45712619, 46023263, 33932724, 33949561, 46469920, 45345972, 45682655, 45067352, 46544045, 46544110, 46700803, 46994083, 36916971, 36917037, 46780235, 46780243, 46804720, 46879433, 46879458, 46879466, 46879474, 46879532, 47015219, 47020656, 34199356, 42841759, 47161617.

Одержувач вагонів - Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Звернувшись з позовом до суду позивач зазначав, що під час здійснення вказаних перевезень відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних, а саме: вагони доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, у зв'язку з чим позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 10 344, 40 грн., що і є причиною спору.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як встановлено матеріалами справи за накладними №№46143723, 45712528, 45712593, 45712601, 45712619, 46544110 вагони є власністю ПАТ "Укрзалізниця". Дану обставину позивач не заперечував.

За несвоєчасну доставку вагонів за зазначеними залізничними накладними позивач нарахував штраф у розмірі 1 630, 30 грн..

Згідно зі ст. 116 Статуту залізниць України - за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - субєктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини).

Тобто, статтею 116 Статуту залізниць України встановлена відповідальність за прострочення в доставці порожніх власних і орендованих вагонів сторонніх організацій, які не входять до складу ПАТ "Укрзалізниця".

Таким чином, висновок оскаржуваного рішення про те що за частиною залізничних накладних сума штрафу заявлена неправомірно, є вірним.

За іншою частиною залізничних накладних позивач вірно розрахував належний до стягнення штраф, тому його доводи визнані відповідачем та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Також апеляційний суд погоджується з висновками першої інстанції щодо розподілу судових витрат в розмірі 1894, 50 грн. на послуги адвоката, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно зі ст.126 ГПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми (ч. 7 ст. 129 ГПК України).

Місцевий господарський проаналізувавши розмір витрат співмірно із складністю справи, виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та ціною позову, дійшов висновку, що співмірний розмір судових витрат у цій справі, з огляду на положення договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №434 від 16.03.2018 та додаткової угоди №4 від 23.07.2018, становить 2 250, 00коп.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, витрати на оплату правничої допомоги судом першої інстанції покладено на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимов розмірі 1894, 50 грн.

Так, судом першої інстанції встановлено, що матеріалами справи підтверджені витрати позивача в загальному розмірі 5163грн.44коп., пов'язані з оплатою послуг адвоката.

Як вбачається із актів здачі-прийняття наданих послуг, адвокат витратив 1 годину на збір доказів, 3 години на перевірку та підготовку документів та 3 години на підготовку та подання позовної заяви. Фактично наведений перелік дій є складовою підготовки та подання позовної заяви. Тобто, загалом на підготовку та подання позовної заяви адвокатом витрачено 7 годин (по 255, 00 грн. за годину) та заявлено відповідно 1785, 00 грн.

Крім того, позивачем заявлені 510, 00 грн. (2 години) за складання двох клопотань про долучення документів до матеріалів справи.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, протягом 2018 року в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває близько 30 справ між Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Враховуючи наведені обставини та те, що розмір штрафу заявлений до стягнення з відповідача складає 10 344, 40 грн., відповідно справа у розумінні ст. 12 ГПК України є малозначною, а відтак за своєю суттю не складною, суд погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позивачем завищені години, витрачені на підготовку та подання позовної заяви.

За викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги та витрати на правничу допомогу відносяться на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", відповідно, заяви Приватного акціонерного товариства "Північний Гірничо-збагачувальний комбінат" про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018 у справі № 904/3497/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018 у справі № 904/3497/18 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.02.2019

ОСОБА_2 Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко