ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Справа№ 910/17727/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2019

у справі №910/17727/18 (суддя Пінчук В.І..)

за позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія»;

2. Державного підприємства «Сетам»;

3. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

4. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.

про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, актів про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового зсідання,

ВСТАНОВИВ:

Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - Фірма «Т.М.М.») звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія», Державного підприємства «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. про:

- визнання недійсними результатів прилюдних торгів, які відбулися 09.11.2018 та оформлені протоколами електронних торгів №№ 368626, 368627, 368628 від 09.11.2018 Державного підприємства «Сетам»;

- визнання недійсними Актів №55614130/8, №55614130/8-1, №55614130/8-2 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 13.11.2018;

- визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. на підставі свідоцтв, оформлених 12.12.2018 на нежитлове приміщення № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєзої), 3; нежитлове приміщення № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3, нежитлове приміщення № 18, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3;

- скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Індустрія» на нежитлове приміщення №116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення №123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3; нежитлове приміщення № 18, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/17727/18 позовну заяву повернуто позивачеві без розгляду на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем при зверненні з позовом до суду було порушено правила об'єднання позовних вимог, а саме, в одній позовній заяві об'єднано 4 вимоги до 4-ох відповідачів, сумісний розгляд яких перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін і суттєво утруднить вирішення спору.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, Фірма «Т.М.М.» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що при зверненні з позовом до суду позивачем не було порушено правила об'єднання позовних вимог, оскільки вказані вимоги пов'язані між собою підставою виникнення та поданими доказами; вимога про визнання недійсними результатів прилюдних торгів є основною вимогою, а інші позовні вимоги є похідними, в розумінні ст. 173 ГПК України; поєднання вказаних позовних вимог в одній позовній заяві забезпечує дотримання принципу процесуальної економії та дозволяє позивачеві ефективно захистити своє право та вирішити спір про незаконне відчуження майна в межах одного судового провадження, а відтак, на думку скаржника, суд дійшов помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, порушивши принцип диспозитивності господарського судочинства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фірми «Т.М.М.» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/17727/18, розгляд апеляційної скарги призначено на 18.02.2019, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У судове засідання відповідачі-1, 2, 3 явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідачі-1, 2, 3 не повідомили суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача-4 вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними та необґрунтованими, просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

18.02.2019 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-4, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

При цьому, під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Так, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про порушення позивачем правил об'єднання позовних вимог в одній позовній заяві, з огляду на наступне.

Як вбачається з поданої позовної заяви, позивачем були заявлені вимога про визнання недійсними результатів прилюдних торгів та вимоги про визнання недійсними актів державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсними свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, що були видані/вчинені у зв'язку з проведенням вказаних торгів, визначенням їх переможця та набуттям переможцем права власності на майно, яке було предметом таких торгів.

Дослідивши зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає, що такі вимоги пов'язані між собою як підставою виникнення, так і поданими доказами, обґрунтовані одними і тими ж обставинами, а саме тим, що відчуження належного позивачеві майна відбулося з порушенням приписів чинного законодавства.

При цьому, нерухоме майно, яке було реалізовано за результатами спірних прилюдних торгів є предметом одного виконавчого провадження, відкритого на підставі одного виконавчого напису приватного нотаріуса.

Разом з тим, судом першої інстанції було залишено поза увагою той факт, що у випадку визнання недійсними результатів спірних торгів, підлягають визнанню недійсними Акти державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності, а також підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на відповідне нерухоме майно.

Отже, вимога про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, оформлених відповідними протоколами електронних торгів, є основною вимогою, а інші позовні вимоги є похідними вимогами, в розумінні ст. 173 ГПК України, у зв'язку з чим наявна необхідність розгляду вказаних позовних вимог у сукупності в межах одного судового спору.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що у даному випадку об'єднання відповідних позовних вимог не буде мати своїм наслідком суттєве утруднення вирішення спору. Натомість, об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при поданні даної позовної заяви позивачем не були порушені правила об'єднання позовних вимог, визначені ст. 173 ГПК України, а висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України є помилковими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Фірми «Т.М.М.» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/17727/18 прийнята з порушенням норм процесуального права щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, внаслідок чого підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, у зв'язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/17727/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/17727/18 скасувати.

3. Матеріали справи №910/17727/18 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.02.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська