ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.2019 Справа № 905/69/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Цакадзе М.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська», м. Селидове

про стягнення штрафу у сумі 57730,00грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

В судовому засіданні оголошувалась

перерва з 05.02.2019 по 26.02.2019

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська», м. Селидове про стягнення штрафу у сумі 57730,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в накладній №50913409 від 26.07.2018 відповідачем невірно зазначено масу вантажу у вагонах №56422405, №53454575, що підтверджено комерційним актом №476906/851 від 29.07.2018, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 57730,00грн., який він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 14.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/69/19; справу №905/69/19 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання призначено на 05.02.2019 об 11:00 год.; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 05.02.2019.

Ухвалою суду від 05.02.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 26.02.2019 о 10:00 год.; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 26.02.2019.

07.02.2019 відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву №02-73 від 04.02.2019, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що зважування на станції призначення відбулось на тензометричних динамічних вагах, що є грубим порушенням Правил видачі вантажів, зокрема п.22, яким передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, як цю масу було визначено на станції відправлення. Оскільки зважування вантажу на станції відправлення проводилось з зупинкою без розчеплення, а в комерційному акті не зазначена інформація, як саме проводилося переважування (не вказано, що зважування проводилося із зупинкою), відповідач вважає, що дані маси вантажу, вказані в комерційному акті, є невірними.

Крім того, 13.02.2019 відповідач надав клопотання №02-86 від 11.02.2019, в якому просив суд зменшити розмір штрафу до розміру одної провізної плати.

20.02.2019 позивач через канцелярію суду надав відповідь на відзив, в якій заперечував проти відзиву та просив суд задовольнити позов. Позивач наполягає, що згідно комерційного акту №476906/851 від 29.07.2018 відповідач в накладній невірно зазначив масу вантажів в вагонах, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач у судовому засіданні 05.02.2019 наполягав на задоволенні позовних вимог, 22.03.2019 до суду надійшло клопотання розглянути справу 26.02.2019 без участі представника позивача, суд задовольняє клопотання.

Відповідач у судові засідання не зявився, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал на його юридичну адресу.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

26.07.2018 зі станції Новогродовка Донецької залізниці ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (надалі вантажовідправник, відповідач) згідно залізничної накладної №50913409 у вагонах №56422405, №53454575 відправило вантаж вугілля камяне не поіменований в алфавіті на станцію Енергодар Придніпровської залізниці.

При оформленні залізничної накладної №50913409 у вагонах: №56422405 відповідачем вказано масу вантажу - 68450кг.; №53454575 відповідачем вказано масу вантажу 68350кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

З огляду на положення статей 11 ЦК України та 174 ГК України вона є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обовязків.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

На станції Енергодар Придніпровської залізниці під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагонах №56422405, №53454575 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено акт загальної форми №993 від 28.07.2018.

На підставі акту загальної форми №993 від 28.07.2018 на станції Енергодар Придніпровської залізниці складено комерційний акт №476906/851 від 29.07.2018, в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» якого зазначено, що вагони по документу: насипом, вугілля камяне, не зазначене в алфавіті Г (Г1) 0-100. Вантаж марковано поперечними борознами по всьому вагону, нанесеними катком. У вагоні №56422405: нетто 68450кг., тара 22100кг., фактично після зважування виявилося: брутто 88770кг., тара 22100кг. з бруса вагона, нетто 66670кг., що менш документа на 1780кг. У вагоні №53454575: нетто 68350кг., тара 23000кг., фактично при зважуванні виявилося: брутто 89520кг., тара 23000кг., нетто 66520кг., що менш документа на 1830кг. Вагони у технічному та комерційному відношенні справні. Навантаження у вагонах насипом, на рівні бортів, марковане поперечними борознами по всьому вагону, нанесеними катком. Виїмок та поглиблень немає, маркування не порушено. Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. НВР по штатному розкладу не передбачено.

Судом встановлено, що комерційний акт складено з дотриманням чинного законодавства.

Згідно технічного паспорту №0213 засобу ваговимірювальної техніки (зввт) заводський №1/34 (модифікація ЗВВТ ВВТ-100Д) станції Енергодар Придніпровської залізниці, якими було здійснено переважування, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 13.07.2003, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 3 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена (ваги повірені згідно технічного паспорту 22.06.2018).

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт №476906/851 від 29.07.2018 підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України (надалі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Так, статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Наведений комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. №334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за №567/6855.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним та допустимим доказом комерційним актом №476906/851 від 29.07.2018, який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Суд відзначає, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагоні. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів встановлено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1,0%.

Отже, норма недостачі у вагоні №56422405 становить 684,5 кг, виявлена недостача - 1780 кг, у вагоні №53454575 становить 683,5 кг, виявлена недостача 1830 кг

Провізна плата за перевезення вантажу у спірних вагонах: №56422405 складає 5773,00грн. та №53454575 складає 5773,00грн.

Згідно приписів ст.ст.118,122 Статуту залізниць, до стягнення заявлений штраф у розмірі 57730,00грн. (28865,00грн. + 28865,00грн.) у п'ятикратному розмірі вказаної плати по кожному вагону.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним.

З огляду на вищевикладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 57730,00грн. за накладною №50913409 (на вагони №56422405, №53454575) є правомірними.

Заперечення відповідача судом до уваги не взяті, оскільки визначення маси вантажу на станції призначення здійснювалось тим самим способом, що і вантажовідправником перед відправкою, тобто шляхом зважування на вагонних вагах, всі інші заперечення відповідача, викладені у відзиві не спростовують вищевикладені висновки суду.

Щодо наданого відповідачем клопотання №02-86 від 11.02.2019, в якому просить суд зменшити розмір штрафу до розміру одної провізної плати у вагонах №56422405, №53454575, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі вищенаведеного, та з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, з урахуванням того, що завантаження відправником вагону не перевищувало його вантажопідйомність та не загрожувало безпеці руху на залізниці, враховуючи фінансовий стан відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації права, вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача частково та зменшити розмір штрафу на 30 відсотків, а саме до 40411,00грн.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача оскільки з його вини виник спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська», м. Селидове про стягнення штрафу у сумі 57730,00грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, буд. 34, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дм. Яворницького, буд. 108, ) суму штрафу у розмірі 40411,00грн, витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.п.8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 26.02.2019 підписано повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило