ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019м. ДніпроСправа № 904/4807/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал трейд", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 1 404 931 893,69 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Секретар судового засідання Кокшарова Т. Г

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №21 від 27.12.2017

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №183 від 16.10.2018

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - відповідач) про стягнення 202 117 049, 81 грн. основного боргу, 2 763 483, 13 грн. пені, 230 290, 26 грн. 3% річних, 101 058 524, 90 штрафу, 616 700, 00 грн. витрат по сплаті судового збору

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов'язань за договором поставки №17-0739-02 від 29.09.2017 в частині оплати поставленого позивачем товару .

Ухвалою суду від 31.10.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

08.11.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не заперечує факт існування заборгованості за поставлений товар, а також не заперечує факт укладення Договору та Додаткових угод до Договору, підписання Договору та Додаткових угод до Договору повноваженим представником підприємства та факт поставки товару.

Ухвалою суду від 22.11.2018 оголошено перерву до 20.12.2018.

Ухвалою суду від 20.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження до 29.01.2019, відкладено підготовче засідання на 24.01.2019.

22.01.2019 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму 902 233 600, 78 грн. заборгованості за Договором №17-0739-02 від 29.09.2017, 3 967 807, 12 грн. 3% річних за період з 28.09.2018 по 14.01.2019, 47 613 685, 40 грн. пені за період з 28.09.2018 по 14.01.2019, 451 116 800, 39 грн. штрафу, 616 700, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

22.01.2019 відповідач подав відзив на заяву про збільшення позовних вимог, у якому вказує, що ПАТ «ДМК» не заперечується факт існування заборгованості за поставлений товар на суму еквівалентну 32 046 553,39 доларів США, яка виникла у відповідача перед позивачем за Договором №17-0739-02 від 29.09.2017, не заперечує факт поставки залізорудної сировини в обсягах, погоджених специфікаціями до Договору, однак в силу постійного блокування рахунків підприємства, фінансових складнощів, обумовлених різноманітними чинниками, такими як невизначеність ситуації на світових ринках сталі, що супроводжується значним зниженням світових цін на готову продукцію, зменшенням попиту на продукцію, що виготовляється, несприятливою кон'юнктурою на ринку збуту продукції, а також іншими чинниками, наразі сплатити кошти за Договором у ПАТ «ДМК» не має фінансової можливості. Разом з тим, відповідач повідомляє суд, що ПАТ «ДМК» перевірено обґрунтованість та правильність нарахованої позивачем суми 902 233 600, 78 грн. основного боргу за Договором №17-0739-02 від 29.09.2017, 3 967 807, 12 грн. 3% річних від суми боргу, 47 613 685, 40 грн. пені, 451 116 800, 39 грн. штрафу, нарахування зазначених сум здійснено позивачем у відповідності до умов укладеного між сторонами Договору та Додаткових угод до нього та діючого законодавства України, арифметичних помилок в обрахунку основного боргу, пені, штрафу, 3% річних відповідачем не виявлено.

Ухвалою суду від 24.01.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 12.02.2019.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (покупець) укладено договір поставки № 17-0739-02 (далі - Договір).

На умовах, визначених Договором та Специфікаціями до нього, постачальник зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар (п. 1.1 Договору)

Оплата покупцем продукції за Договором здійснюється в національній валюті України (гривні) протягом 5 календарних днів з дати поставки. Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику еквівалент грошового зобов'язання (боргу) в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок Постачальника, зазначений в Договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається Покупцем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UАН / USD). Поставлена Продукція вважається повністю оплаченою, якщо сума фактично здійснених Покупцем платежів в гривнях за поставлену партію Продукції, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США, встановленим на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії Продукції, дорівнює ціні в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії Продукції, розрахованої з урахуванням доплати/знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії Продукції (пункт 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018).

Продукція вважається повністю оплаченою, якщо сума фактично здійснених Покупцем платежів в гривнях за поставлену партію Продукції, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США встановленим на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії Продукції, дорівнює ціні в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії Продукції, розрахованої з урахуванням доплати/знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії Продукції (підпункт 6.2.1. Договору).

На виконання умов Договору в період з 02.09.2018 по 31.12.2018 позивачем поставлено відповідачу товар згідно видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості (а.с.111-196, т.5), проте відповідачем порушено свої зобов'язання за Договором в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим загальна заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за Договором товар складає еквівалент 32 046 553, 39 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 14.01.2019 у розмірі 28,153842 грн. за 1 долар США, складає 902 233 600,78 грн. (із розрахунку 32 046 553, 39 х 28,153842 = 902 233 600,78).

З огляду на те, що відповідачем не виконано зобовязань щодо оплати поставленої продукції, позивач звернувся з даним позовом до суду.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між: суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ст. 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також: продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також: вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Тобто сторони договору мають право фактично зафіксувати ціну договору (зобов'язання) в доларах США або в будь-якій іншій іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Тобто якщо в договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, і передбачено, що сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором, стягненню підлягає грошова сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день заявлення відповідної вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення зобов 'язань, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на обґрунтованість позовних вимог, що підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, та визнаються відповідачем, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений за Договором товар на суму, яка складає еквівалент 32 046 553, 39 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 14.01.2019 у розмірі 28,153842 грн. за 1 долар США, та становить 902 233 600,78 грн., задовольняються судом.

Згідно положень статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За умовами частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.8.1 Договору, в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018, у разі порушення Покупцем строків оплати Продукції та/або строків відшкодування витрат по оплаті залізничного тарифу, передбачених умовами даного Договору або Специфікацією до Договору, Покупець зобов'язаний оплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості. Сторони дійшли згоди, що розрахунок пені проводиться за такою формулою: Пеня за кожний день = (еквівалент суми боргу в доларах США х 2 х ставка НБУ% х кількість днів прострочення х курс долара США встановлений НБУ на день прострочення) / 365 днів / 100%. У разі, якщо прострочення платежу перевищує один календарний день, то пеня, може бути розрахована за наступною формулою: Пеня за період = (еквівалент суми боргу в доларах США х 2 х ставка НБУ% х кількість днів прострочення х середній курс долара США за період прострочення)/365 днів / 100%, де середній курс долара США - це сума всіх значень курсу долара США, встановленого НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочки.

Згідно п.п. 8.3., 8.4 Договору за відмову від приймання і / або оплати Продукції за цим договором, не відшкодування витрат по оплаті залізничного тарифу Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі 50% від вартості такої продукції (суми залізничного тарифу), при цьому Постачальник має право вважати відмовою від приймання продукції не оплату Покупцем Продукції в установлений строк за підписаною Сторонами Специфікації (іншого додатка до Договору) і/ або термін передбачений цим Договором. Штраф визначається (розраховується) за формулою: «Загальна сума боргу (еквівалент в доларах США)» розділити на « 100%» і помножити на « 50%». Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом доларів США, встановленим НБУ на день здійснення платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми ЦК України три проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України і ст. 230 ГК України. Нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За викладених обставин, позивач нарахував до сплати відповідачу 3% річних за період з 28.09.2018 по 14.01.2019 у розмірі 3 967 807, 12 грн., пеню за період з 28.09.2018 по 14.01.2019 у розмірі 47 613 685, 40 грн., 451 116 800, 39 грн. штрафу (а.с.199-210)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Згідно приписів ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Оптимал Трейд (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 41583742) до Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Соборна, будинок 18-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 05393043) про стягнення суми 902 233 600, 78 грн. основного боргу, 47 613 685, 40 грн. пені, 3 967 807, 12 грн. 3% річних, 451 116 800, 39 грн. штрафу, 616 700, 00 грн. витрат по сплаті судового збору задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Соборна, будинок 18-Б, код 05393043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оптимал Трейд (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4, код 41583742) суму 902 233 600, 78 грн. основного боргу, 47 613 685, 40 грн. пені, 3 967 807, 12 грн. 3% річних, 451 116 800, 39 грн. штрафу, 616 700, 00 грн. витрат по сплаті судового збору витрат по сплаті судового збору витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.02.2019

Суддя ОСОБА_3