ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 лютого 2019 р. Справа № 902/538/16

Господарський суд Вінницької області в складі головуючого судді Тісецького С.С., при секретарі судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" (, вул.Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський район, Вінницька область, 23320)

про визнання банкрутом

за участю:

від арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю.: Велікданов С.К., за довіреністю

від ТОВ "Рітон" : Репченко В.В. - за ордером на надання правової допомоги

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/538/16 про банкрутство ТОВ "Рітон".

Ухвалою суду від 09.08.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рітон"; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю..

Також, ухвалою суду від 11.02.2019 року призначено справу № 902/538/16 до розгляду в попередньому судовому засіданні, в тому рахунку і щодо вимог забезпеченого кредитора ПАТ "Укрінбанк" на 18.02.2019 року.

На визначену дату в судове засідання з'явилися представники арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю. та ТОВ "Рітон".

При цьому, в судовому засіданні представником арбітражного керуючого надано суду письмове пояснення б/н від 18.02.2019 року щодо кредиторських вимог ПАТ "Укрінбанк".

Суд оглянувши подане письмове пояснення, долучив його до матеріалів справи.

В ході розгляду справи, представник арбітражного керуючого визнав суму кредиторських вимог ПАТ "Укрінбанк", яка визначена експертом у експертному висновку та переведена у національну валюту за курсом встановленим на дату відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рітон".

Представник боржника, зазначив, що заяви про визнання кредиторських вимог мають подаватися у встановлений процесуальний спосіб. Натомість Банком подано письмове пояснення без сплати судового збору, а тому відповідне пояснення не слід брати до уваги.

Також, представником боржника повідомлено, що у матеріалах справи міститься заперечення боржника щодо вимог Банку, однак з того часу змінився керівник підприємства боржника та змінилася позиція стосовно вказаних кредиторських вимог, яка ґрунтується на даних, що містяться у висновку експерта та вимоги визнаються у розмірі, визначеному експертом.

В судовому засіданні, суд дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2017 року від представника ТОВ "Рітон" надійшли письмові заперечення № 27/12/16 від 27.12.2016 року щодо вимог забезпеченого кредитора ПАТ "Укрінбанк".

За змістом поданого заперечення та матеріалів справи, 22.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (Банк) та Товариством з обмежено відповідальністю "Рітон" (Позичальник) укладено кредитний договір № 4761 про надання кредиту.

На виконання умов вказаного договору, 06.10.2011 року Позичальником отримано - 6325000,00 грн., таким чином, станом на 06.10.2011 року заборгованість позичальника за договором кредиту становила 6 325 000,00 грн.

20.07.2012 року між Банком та Позичальником укладено додаткову угоду № 5 до кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року, за умовами якої, сторони збільшили розмір кредиту до 9 525 000,00 грн. з граничним терміном повернення до 10 квітня 2013 року.

На виконання умов договору, 20.07.2012 року позичальником отримано кошти в сумі 2200000,00 грн. та 03.08.2012 року - 1 000 000,00 грн.

10.01.2013 року, між Банком та позичальником укладено додаткову угоду № 12 до кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року, про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 9 525 000,00 гривень або еквівалентно в євро по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів на термін до 20 жовтня 2014 року включно, з процентами в розмірі 24 % річних у гривні та 14 річних у євро.

16.07.2013 року, між Банком та позичальником укладено додаткову угоду № 14 до кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року. Згідно з п. 1 даної додаткової угоди, сторони вирішили викласти п. 3.1 договору кредиту в наступній редакції: "Відповідно до положень та умов цього договору Банк надає позичальнику кредит на умовах мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 13 725 000,00 гривень або еквівалент в євро по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів на термін до 20 жовтня 2014 року включно".

На виконання умов договору, 17.07.2013 року позичальником за договором кредиту отримано 4 200 000,00 грн. Таким чином, після отримання 4 200 000,00 грн., позичальник в повному обсязі використав максимальний ліміт кредиту - 13 725 000,00 грн., встановлений згідно з умовами договору (у редакції додаткової угоди № 14 від 16.07.2013 року).

Проте, 16.08.2016 року Банк всупереч з умовами договору кредиту, в односторонньому порядку, здійснив операції щодо конвертування гривневого кредиту у валюту кредитування євро, зокрема:

16.08.2013 року об 11:31 ПАТ "Укрінбанк" на рахунок № 0045, відкритий у ПАТ "Укрінбанк" на ім'я ТОВ "Рітон" згідно платіжного документу № 6742322 зарахував грошові кошти в розмірі 1 277 931,15 євро, з призначенням платежу: видача кредиту за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року;

16.08.2013 року об 11:43 ПАТ "Укрінбанк" з рахунку № 0045, відкритий у ПАТ "Укрінбанк" на ім'я ТОВ "Рітон" згідно платіжного документу № 6743374 списав грошові кошти розмірі 1 277 931,15 євро, з призначенням платежу: зарахування ТОВ "Рітон" покриття на продаж валюти;

16.08.2013 року об 15:35 ПАТ "Укрінбанк" на рахунок № 0045, відкритий у ПАТ "Укрінбанк" на ім'я ТОВ "Рітон" згідно платіжного документу № 6755317 зарахував грошові кошти в розмірі 13 683 805,61 грн., з призначенням платежу: зарахування коштів від вільного продажу 1 277 931,15 євро по курсу 10,74. Комісія становить 0,3 % (41174,94) без ПДВ;

16.08.2013 року об 16:50 ТОВ "Рітон" на рахунок № 7001, відкритий у ПАТ "Укрінбанк" згідно платіжного документу № 72 зарахував грошові кошти в розмірі 13686516,23 грн. з призначенням платежу: погашення заборгованості по кредиту згідно дог. № 4761 від 22.09.2011 року без ПДВ.

Водночас, у письмових запереченнях, боржник заперечує дійсність вказаних операцій, оскільки вважає їх такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України, а обставини, за яких Банк зарахував вказані кошти, такими, що унеможливлюють застосування до них, положень договору кредиту.

При цьому, з огляду на те, що станом на 16.08.2013 року максимальна сума кредиту за мультивалютною кредитною лінією, становила 13 725 000,00 грн., яка у відповідності до п.8.4. договору кредиту сторонами - не збільшувалась, з урахуванням того, що позичальник у відповідності до п. 3.3.1 договору кредиту - не писав заяви про видачу кредиту - грошові кошти в сумі 1 277 931,15 євро, що зараховані Банком згідно платіжного документу №6743374 - не можуть класифікуватися, як такі, що зараховані позичальнику, згідно договору кредиту № 4761 від 22.09.2011 року. Окрім іншого, позичальник не надавав Банку будь - яких розпоряджень щодо перерахування грошових коштів на продаж іноземної валюти, в тому числі за посередництвом системи Клієнт - Банк. Банківська операція щодо списання грошових коштів в сумі 1 277 931,15 євро згідно платіжного документу №6743374 з призначенням платежу: зарахування ТОВ "Рітон" покриття на продаж валюти - є такою, що здійснена Банком, з порушенням ч. 1 та ч. 3 ст. 1066, ч. 1, ч. 2 ст. 1068, ст. 1071, ст. 1073 ЦК України, постанови НБУ № 281 від 10.08.2015 року.

З огляду на те, що грошові кошти в сумі 13 683 805,61 грн., що зараховані Банком, згідно платіжного доручення № 6755317 - одержані без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), позичальник платіжним дорученням № 72 - повернув на користь Банку кошти в сумі 13 686 516,23 грн., при цьому, зазначив, призначення платежу, згідно з яким, отримав без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 1 277 931,15 євро.

Зазначені обставини, на думку боржника, унеможливлюють застосування до позичальника положень договору кредиту в частині обліку зобов'язань позичальника перед Банком в сумі 1 277 931,15 євро, та, в в. чергу обумовлюють застосування положень ч.2 ст.1055 та ч. 1 ст. 599 ЦК України в частині припинення зобов'язань за кредитом в сумі 1277931,15 євро.

Відтак, заборгованість позичальника за договором кредиту (у редакції додаткової угоди № 14 від 16.07.2013 року) становить 13 725 000,00 грн., а не 1 277 931,15 євро.

Також, згідно з укладеним між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмежено відповідальністю "Рітон" (іпотекодавець) від 16.07.2013 року, іпотекою забезпечуються вимоги ПАТ "Укрінбанк", що випливають з кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 р. (з урахуванням змін та доповнень) укладеного між ПАТ "Укрінбанк" та ТОВ "Рітон", згідно з яким ПАТ "Укрінбанк" на визначених умовами вказаного договору надає ТОВ "Рітон" кредит у розмірі 1277931,15 євро.

Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: комплекс виробничих та складських будівель, який знаходиться за адресою : Вінницька всть, Тиврівський район, смт. Сутиски, вул. Вінницька буд. 49-Б, загальною площею 4 762,7 кв.м., розташований на земельних ділянках, площею 0,2565 га та 0,4006 га, вартість предмету іпотеки за взаємною згодою сторін становить 7 740 666,67 грн. (з врахуванням договору про внесення змін та доповнень № 1 від 16.03.2015 року до іпотечного договору).

Окрім того, згідно з договором застави від 22.09.2011 року, заставою забезпечуються вимоги ПАТ "Укрінбанк", що випливають з кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року (з урахуванням змін та доповнень), укладеного між ПАТ "Укрінбанк" та ТОВ "Рітон".

Предметом застави за цим договором є рухоме майно, вартість якого за згодою сторін становить 10 763 233,00 грн.

Згідно з договором застави від 20.07.2012 року, заставою забезпечуються вимоги ПАТ "Укрінбанк", що випливають з кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року (з урахуванням змін доповнень) укладеного між ПАТ "Укрінбанк" та ТОВ "Рітон".

Предметом застави за цим договором є рухоме майно, вартість якого за взаємною згодою сторін становить 5 104 894,00 грн.

Таким чином, загальна сума забезпечених вимог Банку становить 23 608 793,67 грн..

Разом з тим, боржник у письмових запереченнях заперечує проти включення до реєстру вимог кредиторів, вимог Банку в сумі 23 608 793,67 грн. та визнає грошові вимоги Банку в сумі 13 725 000,00 грн., яка виникла згідно договору кредиту (у редакції додаткової угоди № 14 від 16.07.2013 року).

В свою чергу, 27.04.2017 року ПАТ "Українська Інноваційна компанія" було надано письмові пояснення б/н від 26.04.2017 року, в яких наведені такі обставини.

22.09.2011 року, між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство "УКР/ІН/КОМ", а пізніше в Публічне акціонерне товариство "Українська Інноваційна компанія") та Товариством з обмежено відповідальністю "Рітон" укладено кредитний договір № 4761 про надання кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором були укладені наступні договори:

- договір застави майнових прав від 22.09.2011 року, укладений з позичальником (загальна заставна вартість предмета застави становить 4 969 291,80 грн.);

- договір застави від 20.07.2012 року укладений з позичальником (передане у заставу майно за згодою сторін оцінене у сумі 5 104 894,00 грн.);

- іпотечний договір (майнова порука) укладений з ОСОБА_4 (8 459 800,00 грн.);

- іпотечний договір укладений з позичальником (вартість предмета іпотеки за взаємною згодою сторін становить 7 740 666,00 грн.).

Водночас, позичальником порушено зобов'язання за вищезазначеним, а тому у кредитора наявні правові підстави для нарахування пені на суму прострочених платежів по кредиту та по процентах за користування кредитними коштами.

Враховуючи викладене, ПАТ "Українська Інноваційна компанія" у наданих письмових поясненнях просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника в сумі 1422649,68 євро, що в еквіваленті станом на 09.08.2016 року становить - 39 147 810, 85 грн., в т.ч. кредит - 1 277 931,15 євро (35 165 513,87 грн.), проценти 97 968,86 євро (2 695 861,45 грн.), пеня 46749,67 євро (1 286 435,54 грн.).

При цьому, до вищевказаного письмового пояснення додані копії протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Український інноваційний банк" від 13.07.2016 року та протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Українська Інноваційна компанія" від 28.03.2017 року щодо перейменування ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Українська Інноваційна компанія", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В подальшому, з метою встановлення фактичних обставин наведених у вищевказаних письмових поясненнях та запереченнях щодо розміру забезпечених вимог кредитора, надання кредиту і наявності заборгованості за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.06.2017 року у справі №902/538/16 було призначено судову комплексну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

31.05.2018 року на виконання вищевказаної ухвали суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 372/18-45 від 14.05.2018 року.

Відповідно до наданого висновку, судовим експертом, зокрема, зроблені наступні висновки :

- підтверджується документально фактичне надання кредитних коштів ПАТ "Укрінбанк" на користь ТОВ "Рітон" за умовами укладеної між вказаними сторонами кредитної угоди № 4761 від 22.09.2011 року в розмірі 13 725 000,00 грн. та 1 277 931,15 євро.;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Рітон" отримані кредитні кошти (транші) за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, з врахуванням укладених до нього додаткових угод, в розмірі 13 725 000,00 грн. та 1277931,15 євро;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Рітон" отримані кредитні кошти (транші) за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, з врахуванням укладених до нього додаткових угод, погашено в розмірі 13725000,00 грн., а сума кредиту в розмірі 1 277 931,15 євро залишилась не погашеною;

- долучені ПАТ "Укрінбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Українська інноваційна компанія") до матеріалів справи розрахунки заборгованості ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, не відповідають розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту станом на 09.08.2017 року. Станом на 09.08.2016 року сума заборгованості ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, по тілу кредиту становила 1 277 931,15 євро, по процентах за користування кредитом 98 936,39 євро, по пені за прострочення основного боргу 127 437,70 грн., по пені за прострочення сплати процентів 62 185,49 грн., за наявності на вказану дату суми переплати процентів в розмірі 146 581,28 грн. за кредитом, наданим в гривні.

- станом на початок операційного банківського дня 16.08.2013 року, сума заборгованості ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, по тілу кредиту становила 13 724 980,50 грн., по процентах за користування кредитом 224 366,07 грн., по пені за прострочення сплати процентів 12384,00 грн. без урахування фактично сплаченої пені в розмірі 1 865,58 грн.;

- станом на кінець операційного банківського дня 16.08.2013 року, або станом на 17.08.2013 року сума заборгованості ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, по тілу кредиту становила 1 277 931,15 євро, по процентах за користування кредитом 0,00 євро, по пені за прострочення сплати процентів 12 451,61 грн. без урахування фактично сплаченої дені в розмірі 1 865,58 грн.

Відповідно наданого в судовому засіданні представником арбітражного керуючого письмового пояснення б/н від 18.02.2019 року щодо кредиторських вимог ПАТ "Укрінбанк", сума заборгованості станом на 09.08.2016 року за курсом НБУ становить : за кредитом - 31 155 885,90 грн.; за процентами - 2 721 740,09 грн.; пеня за прострочення оплати кредиту - 127 437,70 грн.; пеня за прострочення сплати відсотків - 62 185,49 грн.. Загальна сума заборгованості складає 34 067 249,20 грн., яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів та забезпечена майном боржника.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Частина 6 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Як вказувалося вище та встановлено судом у наданих письмових поясненнях ПАТ "Українська Інноваційна компанія" просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника в сумі 1 422 649, 68 євро, що в еквіваленті станом на 09.08.2016 року становить - 39147810,85 грн., в т.ч. кредит - 1 277 931,15 євро (35 165 513,87 грн.), проценти 97 968,86 євро (2695861,45 грн.), пеня 46 749,67 євро (1 286 435,54 грн.).

Поряд з цим, зважаючи на наведені вище приписи законодавства, заявлення до визнання забезпечених кредиторських вимог у письмових поясненнях, а не у відповідній заяві, не може бути підставою для їх відхилення за умови їх обґрунтованості, оскільки останні підлягають внесенню розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

В силу ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що кредиторські вимоги ПАТ "Українська Інноваційна компанія" до ТОВ "Рітон" виникли на підставі укладеного між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" та Товариством з обмежено відповідальністю "Рітон" кредитного договору про надання кредиту № 4761 від 22.09.2011 року (із додатковими угодами до даного кредитного договору).

При цьому, судом з'ясовано, що ПАТ "Український інноваційний банк" змінив свою назву на ПАТ "Українська Інноваційна Компанія", що підтверджується протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Український інноваційний банк" від 13.07.2016 року, протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Українська Інноваційна компанія" від 28.03.2017 року, відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. 1 додаткової угоди № 14 від 16.07.2013 року до кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року, п. 3.1 договору кредиту викладено в наступній редакції: "Відповідно до положень та умов цього договору Банк надає позичальнику кредит на умовах мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 13 725 000,00 гривень або еквівалент в євро по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів на термін до 20 жовтня 2014 року включно".

За змістом п. 2 додаткової угоди № 16 від 10.03.2015 року до кредитного договору №4761 від 22.09.2011 року, п. 3.1 договору кредиту викладено в наступній редакції: "Відповідно до положень та умов цього договору Банк надає позичальнику кредит в розмірі 1 277 931,15 євро на термін до 20 липня 2017 року включно".

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 16 від 10.03.2015 року до кредитного договору №4761 від 22.09.2011 року, п. 3.4.1 договору кредиту викладено в наступній редакції: "Позичальник сплачує Банку проценти в розмірі 14 % річних у євро".

Пунктами 7.3, 7.4 кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року визначено, що у разі порушення строків сплати процентів за кредитом Позичальник оплачує Банку пеню. Пеня нараховується на суму несплачених (несвоєчасно сплачених) процентів, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

У разі порушення граничного терміну повернення кредиту, в т.ч. графіку зменшення ліміту кредитної лінії, Позичальник сидачує Банку пеню. Пеня нараховується на суму простроченої заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів існування простроченої заборгованості, починаючи з дати виникнення до дати повернення кредиту (приведення у відповідність розміру заборгованості за кредитом розміру ліміту кредитної лінії, згідно з умовами п.п. 3.5.1 цього договору), у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Також, за змістом п. 5 додаткової угоди № 16 від 10.03.2015 року до кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року, п. 3.7.1 договору кредиту викладено в наступній редакції: "забезпеченням виконання зобов'язань позичальника за цим договором є : застава виробничого обладнання, заставною вартістю 7 476 333,00 гривень; застава товарів в обороті, згідно довідки від 22.09.2011 року, що належать позичальнику, заставною вартістю 3286900,00 гривень; застава виробничого обладнання у кількості 7 шт., заставною вартістю 5104894,00 гривень; іпотека об'єкту незавершеного будівництва готовністю 97%, загальною площею 644,6 кв.м. та земельні ділянки площею 3 904,0 кв.м., заставною вартістю 8459800,00 гривень; іпотека комплексу виробничих та складських будівель, загальною площею 4 762,7 кв.м., заставною вартістю 7 740 666,00 гривень; порука ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 як фізичних осіб".

Окрім того, в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" та Товариством з обмежено відповідальністю "Рітон" був укладений іпотечний договір від 16.07.2013 року.

За змістом п. 1.1 зазначеного договору іпотеки, іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги щодо сплати іпотекодавцем платежів у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування іпотекодавцем збитків, понесених у зв'язку з невиконанням (неналежним виконанням) ним зобов'язань за кредитним договором та/або цим договором, а також забезпечуються вимоги, зазначені у п.п. 3.1.4 та п.п. 3.2.3 цього договору.

Згідно п.п. 3.2.3 договору іпотеки, іпотекодержатель має право задоволити за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки відповідно до умов кредитного договору, відшкодуванням збитків завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утиримання предмета іпотеки, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги (нотаріальні послуги, виконавчий збір, тощо).

Отже, грошові зобов'язання боржника, які виникли із кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року, в т.ч. стосовно сплати основного боргу, процентів, неустойки є забезпеченими згідно умов кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року та договору іпотеки від 16.07.2013 року.

Разом з тим, суд звертає увагу на висновок судового експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 372/18-45 від 14.05.2018 року, наданий на виконання ухвали суду від 27.06.2017 року по справі № 902/538/16.

Згідно ч. 1 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, на вирішення судово-економічної експертизи, ухвалою суду від 27.06.2017 року у даній справі були визначені, зокрема, такі питання : В якому розмірі та в якій валюті ТОВ "Рітон" сплачено кредитні кошти (транші) за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, з врахуванням укладених до них додаткових угод?; Яка сума заборгованості ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, по тілу кредиту, по процентах за користування кредитом та по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань станом на 09.08.2016 року?

Судом встановлено, що судовим експертом у вищевказаному висновку, зроблені, зокрема, наступні висновки : Товариством з обмеженою відповідальністю "Рітон" отримані кредитні кошти (транші) за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, з врахуванням укладених до нього додаткових угод, погашено в розмірі 13 725 000,00 грн., а сума кредиту в розмірі 1 277 931,15 євро залишилась не погашеною; станом на 09.08.2016 року сума заборгованості ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року та додатковими угодами до нього, по тілу кредиту становила 1 277 931,15 євро, по процентах за користування кредитом 98936,39 євро, по пені за прострочення основного боргу 127 437,70 грн., по пені за прострочення сплати процентів 62 185,49 грн., за наявності на вказану дату суми переплати процентів в розмірі 146 581,28 грн. за кредитом, наданим в гривні.

При цьому, надаючи оцінку поданому експертному висновку, з останнього вбачається, що судовим експертом досліджувались умови кредитного договору № 4761 від 22.09.2011 року та додаткові угоди до нього, розрахунки заборгованості ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року, банківські виписки з аналітичних рахунків обліку заборгованості за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року за період з 22.09.2011 року по 14.07.2016 року.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заборгованість ТОВ "Рітон" перед ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" в сумі 1 277 931,15 євро, в сумі 98 936,39 євро - проценти за користування кредитом, в сумі 127 437,70 грн. - пеня за прострочення основного боргу та в сумі 62 185,49 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, підтверджується наданим висновком судового експерта та матеріалами справи.

Водночас, суд звертає увагу на те, що за приписами ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошові вимоги кредиторів, які заявлені в іноземній валюті мають визначатися в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Як вказувалося вище, заборгованість ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011 року визначена станом на 09.08.2016 року (дата відкриття провадження у справі № 902/538/16).

Згідно даних комп'ютерної програми "Ліга : Закон", курс євро станом на 09.08.2016 року становив 2751,7534 (грн. за 100 од.).

Отже, за курсом валют станом на 09.08.2016 року, 1 277 931,15 євро складає 35155885,94 грн. та 98 936,39 євро становить 2 721 740,09 грн.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про визнання грошових вимог ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" в загальному розмірі 38 067 249,22 грн., з яких : 35 155 885,94 грн. - основний борг, 2 721 740,09 грн. - проценти за користування кредитом, 127 437,70 грн. - пеня за прострочення основного боргу та 62 185,49 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

При цьому, вищевказані вимоги є забезпеченими майном боржника, а тому підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів боржника окремо та погашаються у позачерговому порядку.

Також, зважаючи на те, що розпоряднику майна слід внести визнані судом вимоги кредитора - ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" до реєстру вимог кредиторів, суд приходить до висновку про необхідність призначення попереднього судового засідання на іншу дату.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 8, 9, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 2, 3, 12 (ч. 6), 13, 18, 73, 74, 76-79, 86, 104, 232, 233, 234, 235, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська Інноваційна компанія" (, вул. Сметаніна, 3А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" (, вул. Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський район, Вінницька область, 23320) по справі № 902/538/16 у розмірі 38 067 249,22 грн. (позачергово), з яких : 35 155 885,94 грн. - основний борг, 2 721 740,09 грн. - проценти за користування кредитом, 127 437,70 грн. - пеня за прострочення основного боргу та 62 185,49 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

2. Арбітражному керуючому Бєлкіну Д.Ю. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Рітон".

3. Призначити справу № 902/538/16 до розгляду в попередньому судовому засіданні на 27.02.19 року о 14:45 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул.Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018).

4. Явка в судовому засіданні арбітражного керуючого та представника боржника, з повноваженнями визначеними ст. 60 ГПК України обов'язкова.

5. Розпоряднику майна надати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів ТОВ "Рітон".

6. Копію ухвали направити згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 9 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Рітон" (вул. Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський район, Вінницька область, 23320);

3 - Арбітражному керуючому Бєлкіну Д.Ю. (пр-т. Відрадний, 69/1, кв. 7, м. Київ, 03061);

4 - ПП "Бріз - Д.Т." (21000, м. Вінниця, вул. Тарногродського, 25, кв. 39).

5 - ТОВ "Компанія з управління активами "Інвестіум" (08298, смт. Коцюбинське, вул. П. Комуни, 5, оф. 95, Київська область);

6 - ТОВ "Кредекс Фінанс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Сікорського, буд. 8.).

7 - ТОВ "Дніпровські Схили" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 47);

8, 9 - ПАТ "Українська інноваційна компанія" (вул. Сметаніна, 3А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404; Вознесенський узвіз, 10А, м. Київ, 04053).