ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" лютого 2019 р.           м. Київ            Справа № 911/412/19

Суддя А.Ю.Кошик, розглянувши матеріали

позовної заяви Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, м. Фастів, Київська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТІКС 1», м. Біла Церква, Київська обл.

прo стягнення 3632266,64 грн.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТІКС 1» прo стягнення 3632266,64 грн.

Згідно з п. 2, 8, 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем вищенаведені вимоги при поданні позову не дотримані, а саме: не зазначено повного найменування відповідача; відомостей щодо офіційних електронних адрес та адрес електронних пошт позивача та відповідача (або відомостей щодо їх відсутності); попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи; в позові не наведено переліку всіх доданих до позову документів та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом з’ясовано, що додані до позову копії документів не є належними письмовими доказами в розумінні ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, оскільки завірені особою, чиї повноваження, як учасника справи, не підтверджені.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області заявлено позовні вимоги про стягнення невикористаної суми авансу, пені та інфляційних втрат, що в загальній сумі становить 3 632 266,64 грн. (ціна позову), таким чином судовий збір обраховується з відповідної ціни позову в розмірі 1,5% і становить 54 484,00 грн.

Однак, позивачем надано суду докази лише часткової сплати судового збору у сумі 10 000,00 грн.

Одночасно з поданням позову Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області подано заяву про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якої позивач посилається на відсутність можливості сплатити судовий збір в повному обсязі у зв’язку з зупиненням операцій з бюджетними коштами відповідно до розпорядження Фастівського управління Державної казначейської служби України Київської області № 2 від 16.01.2019 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З огляду на вищенаведену норму законодавства, передбачено право суду, а не обов'язок щодо надання відстрочки або розстрочки сплати судового збору. Положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір» наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Пунктом 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Наведені позивачем в заяві про відстрочення сплати судового збору обставини не обґрунтовують неможливості сплати, оскільки містять інформацію лише про один казначейський рахунок. Крім того, наведений позивачем випадок хоча і містить посилання на майновий стан, однак не підпадає під наведені в ст. 8 Закону України «Про судовий збір» умови.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

Враховуючи встановлену судом відсутність підстав для надання позивачу відстрочки сплати судового збору, вимога ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивачем при поданні позову не дотримана.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

1. Відмовити Виконавчому комітету Фастівської міської ради Київської області у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

2. Залишити позовну заяву без руху.

3. Встановити позивачу орієнтовний строк для усунення недоліків до 04.03.2019 року, однак в будь-якому випадку не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху (з наданням відповідних доказів).

4. Зобов'язати позивача усунути недоліки позовної заяви та подати до суду:

- відомості щодо повного найменування відповідча; офіційних електронних адрес та адрес електронних пошт позивача та відповідача (або відомості щодо їх відсутності);

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи;

- відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- докази належності доданих до позову письмових доказів;

- документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

5. Попередити позивача про те, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

6. Інформацію у справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

7. Витребувані документи та письмові пояснення у справі подаються з супровідним листом через канцелярію Господарського суду Київської області.

8. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження даної ухвали окремо від рішення суду не передбачено.

Суддя                                 А.Ю. Кошик