номер провадження справи 27/139/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.02.2019 Справа № 908/2017/18
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Дроздова С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра Дніпро" про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 908/2017/18
про стягнення 753 368 грн. 93 коп.
представник заявника (позивач у справі): Никифоров А.С, ордер ДП № 1917 від 31.10.2018 р.
представник відповідача: Біла О.М., довіреність № 17/2019 від 21.12.2018
08.02.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра Дніпро" про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.02.2019 р. заяву про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд судді Дроздовій С.С.
Ухвалою суду від 11.02.2019 р. заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 19.02.2019 р.
У судовому засіданні 19.02.2019 р. заяву розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".
Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представнику заявника (відповідача у справі), який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.
Відводів складу суду не заявлено.
В судовому засіданні 19.02.2019 р. представник відповідача просив суд зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката, з підстав викладених у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (вх. № 08-08/3496/19 від 19.02.2019 р.), відповідно до якого зазначено, що відповідач вважає розмір витрат завищеним та не відповідає складності справи та виконаних адвокатом дій.
За приписами ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглянувши матеріали справи та заяви про винесення додаткового рішення у справі, вислухавши пояснення представників сторін, суд
Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.01.2019 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра Дніпро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальн6істю "Український Рітейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра Дніпро" 1208492 грн. 33 коп. основного боргу, 66969 грн. 93 коп. пені, 6156 грн. 14 коп. 3 % річних, 19224 грн. 28 коп. судового збору.

Згідно з вимогами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, які потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Представник позивача під час розгляду справи до початку судових дебатів не надав письмової заяви в порядку ст. 221 ГПК України щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, сума щодо якої зазначена в позовній заяві в розмірі 16000 грн. 00 коп. та в заяві про збільшення позовних вимог в розмірі 50000 грн. 00 коп., але зазначив, що в 5-ти денний термін буде така заява подана суду.

За приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 42500 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч. 1 ст.1): адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (ч. 3 ст. 4); адвокатське об'єднання є юридичною особою, створеною шляхом об'єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту (ч. 1 ст.15); стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об'єднання (ч. 5 ст. 15). Від імені адвокатського об'єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об'єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об'єднання (ч.5 ст.15); ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України. посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26).

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 6. ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, позивач та адвокат можуть вільно встановлювати в договорі про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката. Це відповідає принципам вільного волевиявлення, свободи договору.

Позивачем було додано копію Договору про надання правової допомоги № 030 від 07 вересня 2018 р., копію Додатку №1 до цього Договору, яким встановлено розмір гонорару та копію Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги № 030 від 09.10.2018 р., якою змінено розмір гонорару.

Пунктами 4.1, 4.2 Договору передбачено, що вартість наданих юридичних послуг складається з гонорару та компенсації витрат на виконання замовлень клієнта. Розмір гонорару, порядок його сплати та сплати компенсацій витрат, викладений у Додатку №1 до даного Договору та є його невід'ємною частиною.

Додатком №1 до Договору про надання правової допомоги передбачено, що розмір понесених витрат на виконання замовлення Клієнта зазначається у звіті виконавця, який підписується сторонами договору про надання правової допомоги, оплата наданої правової допомоги здійснюється на підставі рахунку.

Додатковою угодою №1 до Договору про надання правової допомоги передбачено, що загальний розмір адвокатської винагороди за представництво інтересів позивача не може складати менше ніж 50000 грн. та збільшений розмір за участь у судових засіданнях з 2000 грн. до 5000 грн., збільшена вартість години роботи адвоката з 2000 грн. до 3000 грн. При цьому, підстав, у зв'язку з якими був збільшений розмір адвокатської винагороди у цій додатковій угоді не вказаний.

Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та Інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні критерії застосовані Європейським судом з прав людини у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі Тімайдуліна І інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 155 встановлено, що компенсація за витрат, які пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, не можуть перевищувати 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.

Судом вбачається, що жодне судове засідання, яке відбувалось у справі № 908/2017/18 у Господарському суді Запорізької області не перевищувало однієї години, як вбачається з протоколів судового засідання та технічної фіксації судового процесу.

Суд вважає, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу адвоката є завищеними, враховуючи обсяг наданих послуг та предмет позову, заперечення відповідача у справі та аналізуючи в сукупності наведені вище обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав стягнути з відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу частково в розмірі 15000 грн. 00 коп.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд частково задовольняє заяву позивача щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра Дніпро" про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2017/18 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006 м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімната, 207, ідентифікаційний код юридичної особи 34604386) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра Дніпро" (49081 м. Дніпро, вул. Артільна, буд.12, ідентифікаційний код юридичної особи 39355560) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлене і підписане 25.02.2019 р.

Повний текст додаткового рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова