УХВАЛА

21 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 11/246-07

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк"

на ухвалу Господарського суду Вінницької області

у складі судді Матвійчука В.В.

від 21.11.2018

та ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Петухов М.Г., Гудак А.В., Маціщук А.В.

від 08.01.2019

за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України"

про видачу дублікату наказу від 17.10.2007 та поновлення пропущеного строку для пред'явлення його до виконання у справі № 11/246-07

за позовом Заступника прокурора Вінницької області в особі Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України"

до Селянсько-фермерського господарства "Хлібороб"

про стягнення 64 344,66 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" 31.01.2019 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.11.2018 та ухвалу Північного-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 11/246-07.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.

Щодо оскарження Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" ухвали Господарського суду Вінницької області від 21.11.2018 у справі № 11/246-07, то у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.11.2018 у справі № 11/246-07 в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк" про видачу дублікату наказу по справі №11/246-07 та поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання відмовлено.

Можливість перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред?явлення наказу до виконання судом апеляційної інстанції встановлено пунктами 1, 22 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України касаційний перегляд вказаних ухвал процесуальним законодавством не передбачений.

Крім того, ухвалою Північного-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 11/246-07 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.11.2018 не прийнято до розгляду та повернуто заявнику.

Таким чином, ухвала Господарського суду Вінницької області від 21.11.2018 у справі № 11/246-07 в апеляційному порядку не переглянута.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо оскарження Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" ухвали Північного-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 11/246-07, то відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.

Згідно з частиною п?ятою статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини сьомої зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У пункті 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у справі № 11/246-07 є стягнення 64 344,66 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн станом на 2019 рік), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України ця справа є малозначною.

Водночас у пункті 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у малозначних справах після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

У касаційній скарзі не наведено обґрунтування наявності обставин, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017), а тому судові рішення у справі № 11/246-07 не підлягають касаційному оскарженню.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.11.2018 та ухвалу Північного-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 11/246-07.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

В. Студенець