РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2019Справа № 910/15683/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»

про визнання дій протиправними, скасування рішення

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

22.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява № 060-9116 від 21.11.2018 Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про

- визнання дій Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», що оформлені актом про порушення № 049251 від 05.07.2018 незаконними;

- скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення № 049251, що оформлено у вигляді протоколу № 1102 від 16.08.2018, на підставі якого ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» було здійснено нарахування, відповідно до рахунку від 16.08.2018 № 3001138/акт049251, виданого 16.08.2018 на суму 123.136,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.07.2018 позивач отримав від відповідача акт про порушення № 049251 від 05.07.2018, в якому за наслідками обстеження будинку 12А по вул. Мала Житомирська, у м. Києві зафіксовано порушення Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 3.19, п. 5.5.5 ПРРЕК у вигляді самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» з метою без облікового споживання електроенергії. Згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1910 від 23.10.2013 будинок за адресою: АДРЕСА_1 закріплено на праві оперативного управління за Управлінням охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке в подальшому реорганізовано шляхом приєднання до Департаменту культури. Споживання електричної енергії будинку за вказаною адресою не здійснюється, оскільки мешканці відселені та будинок знаходиться в аварійному стані. Вказує на те, що в акті про порушення від 05.07.2018 відсутня інформація про прилади обліку, що визиває сумніви щодо періоду нарахування і яким чином були визначені останні показники. Акт про порушення складений без участі представника Департаменту культури, в ньому не вказано прізвища незаінтересованих осіб, що його підписали. З огляду на те, що між позивачем та відповідачем не укладено договору на постачання електричної енергії, не складено акт розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності, відсутністю доказів втручання саме Департаментом культури в роботу приладу обліку електроенергії та самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», позивач вважає що не повинен нести відповідальність за втручання до електричної мережі з метою безоблікового споживання електричної енергії невстановленими особами та невідомими особами, якщо таке втручання насправді відбулось. Вважає, що рішення комісії по розгляду акту про порушення № 049251 від 05.07.2018 у вигляді протоколу № 1102 від 16.08.2018 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/15683/18 від 29.11.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

10.12.2018 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2018 відкрито провадження у справі № 910/15683/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 15.01.2019.

Даною ухвалою зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 13.12.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 464 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, яка згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 13.12.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 17.12.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 464, а отже відповідач мав подати відзив до 02.01.2019 включно.

14.01.2019 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на наступне. 05.07.2018 представниками ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» (оператор системи) під час перевірки за адресою: АДРЕСА_1 виявлено порушення ПРРЕЕ, про що складено акт про порушення № 049251, в якому зафіксовано «самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «ДТЕК КЕМ» з метою безоблікового споживання електроенергії, а саме навантаження квартир 2-го та 3-го поверху від збірки 25/4 до ГРЩ ж/б № АДРЕСА_1, яка перебуває на балансі Департаменту культури КМДА. Акт про порушення № 049251 від 05.07.2018 складено в присутності головного спеціаліста Департаменту культури КМДА ОСОБА_1 Акт містить зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти ПРРЕЕ та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії. Один примірник акту надіслано споживачу. Таким чином, дії відповідача щодо проведення перевірки порушень ПРРЕЕ та складання акту були правомірними. 16.08.2018, у відповідності до вимог п. 8.2.6 ПРРЕЕ, відбулось засідання комісії по розгляду акту про порушення № 049251 від 05.07.2018, що супроводжувалось веденням протоколу № 1102. Комісією встановлено, що будівля АДРЕСА_1, до якої згідно з актом про порушення № 049251 від 05.07.2018, здійснено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «ДТЕК КЕМ» з метою безоблікового споживання електроенергії, належать позивачу. Тому, за участі представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_4. ОСОБА_3, комісією прийнято рішення про проведення нарахування згідно з пунктом 2.6. та за формулою 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі - Методика). Рішення комісії оформлено протоколом № 1102 від 16.08.2018, від ознайомлення та отримання якого представники позивача відмовились. Тому, копію протоколу разом з розрахунком та рахунком направлено позивачу поштою. Зазначає, що оскільки будинок закріплений за позивачем на праві оперативного управління, яке відповідно до ст. 137 Господарського кодексу України захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності, позивач несе повну відповідальність та ризики, пов'язані з належним йому об'єктом у відповідності до ст. 319, 322 Цивільного кодексу України. Вказує на те, що норми Методики застосовуються саме за бездоговірне споживання (користування) електричною енергією, як оперативно-господарська санкція. Вважає необґрунтованою позицію позивача, що для застосування Методики необхідно встановлення факту втручання в роботу засобу обліку або доказів самовільного підключення до мереж. Втручання в прилади обліку не може бути предметом розгляду такого виду порушення як «самовільне підключення до електричних мереж», оскільки в даному випадку прилад обліку у Позивача не встановлювався, а доказами самовільного підключення, що виявлено 26.07.2018 є вилучення зразків проводу яким здійснено відповідне підключення та здійснення фотофіксація під час складання акту порушення. Таким чином дії відповідача щодо складання акту про порушення і нарахування вартості не облікованої електричної енергії за ним відповідають чинному законодавству.

У відзиві міститься клопотання про поновлення строку подачі відзиву на позов.

В судовому засіданні 15.01.2019 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, про поновлення відповідачу пропущеного строку для подачі відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 15.01.2019 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 29.01.2019.

Позивач в судовому засіданні 29.01.2019 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 29.01.2019 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 1910 від 23.10.2013 «Про утримання будинків комунальної власності територіальної громади міста Києва на вул. Малій Житомирській, 12-А, 12-Б, 14-А, 14-Б» закріплено на праві оперативного управління за Управлінням охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) будинки комунальної власності територіальної громади міста Києва на вул. Малій Житомирській, 12-А, 12-Б, 14-А, 14-Б.

В подальшому, рішенням Київської міської ради № 741/741 від 25.12.2014 «Про упорядкування діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було реорганізовано шляхом приєднання до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Частиною 4 ст. 319 Цивільного Кодексу України встановлено, що власність зобов'язує. Це означає, що власник не лише має суб'єктивні права, але й несе відповідальність перед громадою, суспільством за належне використання цих прав. Таким чином формується правосвідомість не лише самих власників, але й інших учасників правовідносин власності.

Право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд - це законне право кожної особи, але права власника не є безмежними і мають реалізовуватися з урахуванням інтересів суспільства, тому здійснюючи своє право власності, громадяни та юридичні особи повинні додержуватися конституційних положень про те, що власність зобов'язує і вона не повинна використовуватися на шкоду людині й суспільству

Статтею 322 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Тобто власник несе відповідальність за власний об'єкт, за дотримання законодавчо встановлених вимог до його використання; має слідкувати за тим, щоб використання його власності не спричиняло шкоду іншим особам.

Викладене свідчить про те, що позивач несе повну відповідальність та ризики, пов'язані з належним йому об'єктом.

05.07.2018 за наслідками перевірки користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» було складено акт про порушення № 049251, в якому зазначено про порушення Закону України «Про електроенергетику», п.п. 3.1.9, 5.5.5 Правил РРЕЕ.

Відповідно до протоколу № 1102 від 16.08.2018 засідання комісії по розгляду акта про порушення № 049251 від 05.07.2018 прийнято рішення про нарахування позивачу за самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі в сумі 123.136,90 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що, на думку позивача дії зі складання акту про порушення № 049251 від 05.07.2018 є незаконними та рішення комісії, оформлене протоколом засідання комісії № 1102 від 16.08.2018, на якому розглянуто акт про порушення № 049251 від 05.07.2018 прийнято з порушенням чинного законодавства, а тому має бути визнане недійсним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є:

порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах;

крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку;

пошкодження приладів обліку;

розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів;

створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики;

порушення правил охорони електричних мереж;

порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки;

незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками;

припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року.

Пунктом 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила РРЕЕ) визначено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 3.1.9. Правил РРЕЕ визначено, що споживання електричної енергії без укладання відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до пункту 5.5.5. Правил РРЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно п. 1.1.2. Правил РРЕЕ у цих Правилах терміни вживаються в таких значеннях

споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

самовільне підключення - підключення та/або споживання електричної енергії без укладення договорів, передбачених цими Правилами, або підключення після відключення, несанкціоноване (непогоджене) оператором системи;

Отже слід зазначити, що споживачем електричної енергії в розумінні Правил РРЕЕ необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він, окрім осіб, що використовують електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору, також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

З урахуванням положень ст. 137 Господарського кодексу України та ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України позивач, в оперативному управлінні якого перебуває будинок № АДРЕСА_1, має забезпечити уникнення безоблікового споживання електроенергії зі сторони інших осіб.

Відповідно до п. 3 п.п. 5.1.1 Правил РРЕЕ оператор системи має право проводити (за пред'явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.

Згідно з п. 8.2.4. Правил РРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Відповідно до п. 8.2.5. Правил РРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

05.07.2018 СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» під час перевірки за адресою: АДРЕСА_1 виявлено порушення Правил РРЕЕ, про що складено акт про порушення № 049251, в якому зафіксовано «самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «ДТЕК КЕМ» з метою безоблікового споживання електроенергії, а саме навантаження квартир 2-го та 3-го поверху від збірки 25/4 до ГРЩ ж/б № АДРЕСА_1».

Результати проведення вимірів параметрів схеми електропостачання споживача на дату складення акту порушень: ф «А» 1 А=10,7; 2 А=14.5А (заміри виконані при поточному навантаженні) (п. 3 акту про порушення).

Даний акт складено за участю майстра ОСОБА_5, ел. монтера ОСОБА_6 ел. монтера ОСОБА_7, інженера ІІ категорії ОСОБА_8 та підписаний останніми.

В акті зазначено, що під час складання акту був присутній представник Департаменту культури ОСОБА_1, який від підпису вказаного акту відмовився, про що є відповідна відмітка на акті.

Отже в даному випадку акт про порушення мав бути підписаний представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Проте з акту вбачається, що в графі «З актом про порушення ознайомлені свідки (за наявності)» проставлені підписи представників постачальника електричної енергії - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Таким чином, акт підписаний лише представниками відповідача та в силу п. 8.2.5. Правил РРЕЕ є недійсним.

Листом № 2/02/4-1181 від 31.07.2018 відповідач повідомив відповідача про те, що засідання комісії з розгляду актів порушень відбудеться 16.08.2018 о 09:00 год. за адресою: АДРЕСА_2.

Листом № 060-6754 від 15.08.2018 позивач повідомив відповідача про те, що 16.08.2018 у засіданні комісії з розгляду актів про порушень законодавства по постачання електричної енергії до будівлі на АДРЕСА_1 приймуть участь ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2

Згідно з п. 8.2.6. Правил РРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

16.08.2018 відбулось засідання комісії по розгляду акту про порушення № 049251 від 05.07.2018, яке оформлене протоколом № 1102.

Комісією встановлено, що будівля АДРЕСА_1, до якої згідно з актом про порушення № 049251 від 05.07.2018, здійснено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «ДТЕК КЕМ» з метою безоблікового споживання електроенергії. Самовільне підключення виконано шляхом перерізу проводу (кабелю) мідь 6 мм кв та мідь 3х4 мм кв.

Комісією прийнято рішення про проведення нарахування згідно з пунктом 2.6. та за формулою 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі - Методика).

Для здійснення розрахунку за вихідні дані взято:

Потужність 16,83 кВт.

Тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 12 год, 7 днів на тиждень.

Коефіцієнт використання обладнання К - 1.

Період нарахування з 06.07.2018 по 05.07.2018 (за 1 рік)

Всього підлягає до сплати за недовраховану електроенергію 123.136,90 грн.

Протокол підписаний членами комісії ОСОБА_10 (голова комісії), ОСОБА_11 (інженер ІІ категорії), ОСОБА_12 (фахівець відділу по роботі зі споживачами), ОСОБА_13 (начальник відділу.

В протоколі зазначено, що на засіданні приймали участь представники Департаменту культури ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_3, які від підпису протоколу відмовились про що в ньому здійснено відповідно відмітку.

Відповідачем позивачу виставлено рахунок № 3001138/акт049251 від 16.08.2018 на сплату електроенергії в розмірі 123.136,90 грн.

Згідно п. 1.1.2 Правил РРЕЕ акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

З огляду на те, що акт про порушення № 049251 від 05.07.2018 складений з порушенням вимог встановлених п. 8.2.5 Правил РРЕЕ та є недійсним, відповідачем не підтверджено належними засобами доказування факт порушення позивачем Правил РРЕЕ, а отже й наявність підстав для нарахування за недовраховану електроенергію в розмірі 123.136,90 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення № 049251, що оформлено у вигляді протоколу № 1102 від 16.08.2018.

Щодо позовної вимоги про визнання дії ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», що оформлені актом про порушення № 049251 від 05.07.2018 незаконними, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем як зацікавленою особою способу захисту, суд звертає увагу на визначення можливої ефективності такого способу з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Так, суд зазначає, що вимога про визнання незаконними дії ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» що оформлені актом про порушення № 049251 від 05.07.2018 фактично є обставиною, якою позивач обґрунтовує свої інші вимоги - вимоги про скасування рішення комісії по розгляду акту про порушення № 049251 від 05.07.2018, оформлене протоколом № 1102 від 16.08.2018.

Разом з тим, належно обраним способом захисту, з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є і той, що не передбачений законом, однак основним критерієм можливості його застосування є визначення його ефективності (забезпечення реального захисту прав та інтересів).

Водночас заявлена позивачем вимога в частині визнання дії відповідача, що оформлені актом про порушення № 049251 від 05.07.2018 незаконними не зможе забезпечити їх поновлення, а отже обраний позивачем спосіб захисту в будь-якому випадку є неефективним в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Таким чином, позовні вимоги Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідач на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати рішення комісії по розгляду актів про порушення № 049251, що оформлено у вигляді протоколу № 1102 від 16.08.2018, на підставі якого ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» було здійснено нарахування, відповідно до рахунку від 16.08.2018 № 3001138/акт049251, виданого 16.08.2018 на суму 123.136,90 грн.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, ) на користь Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, бульв.. Шевченка, 3, ) 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова