СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" лютого 2019 р. Справа № 913/562/18

Суддя-доповідач Барбашова С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (вх.539 Л/3) на рішення Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі № 913/562/18 (суддя Лісовицький Є.А.; повний текст рішення складено 17.01.2019)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», м.Київ

до 1) Фізичної особи - підприємця Лисицького Андрія Миколайовича, с. Чмирівка, Старобільський район, Луганська область

2) ОСОБА_3, м. Луганськ

про стягнення 103948,28 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця Лисицького Андрія Миколайовича (далі - відповідач-1) та ОСОБА_3 (далі - відповідач-2) заборгованість за кредитним договором № МСБ-27 від 20.09.2013 в сумі 103948 грн. 28 коп., з яких:

- 1830 грн. 87 коп. - заборгованість по кредиту строкова;

- 89282 грн. 01 коп. - заборгованість по кредиту прострочена;

- 12835 грн. 40 коп. - заборгованість по процентах прострочена.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.09.2013 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - Банк, Кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Лисицьким Андрієм Миколайовичем (далі - Позичальник) укладено кредитний договір № МСБ-27 на виконання умов якого Банком було надано Позичальнику кредитні кошти в сумі 109864 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 з 20.09.2013 по 28.08.2018. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком, відповідачем-1 та ОСОБА_3 (далі - Поручитель) 20.09.2013 укладено Договір поруки №МСБ-27/П, за умовами якого Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання Позичальником зобов'язань по кредитному договору № МСБ-27 від 20.09.2013, укладеному Банком з Позичальником, та несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання зобов'язань по Кредитному договору. Оскільки відповідач-1 порушив виконання взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, зокрема, не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування, кінцевий строк для сплати яких сплив, тому позивач просить стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за кредитним договором № МСБ-27 від 20.09.2013 у сумі 103948 грн. 28 коп., з яких: 1830 грн. 87 коп. - заборгованість по кредиту строкова; 89282 грн. 01 коп. - заборгованість по кредиту прострочена; 12835 грн. 40 коп. - заборгованість по процентах прострочена.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі № 913/562/18 позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Лисицького Андрія Миколайовича на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк заборгованість по кредиту у сумі 91112 грн. 88 коп., заборгованість по процентах у сумі 12835 грн. 40 коп., судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк до ОСОБА_3 про стягнення 103948 грн. 28 коп. відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-1 суми неповернутого кредиту, процентів за користування кредитом підтверджені документально, не спростовані відповідачем-1 і підлягають задоволенню, а відповідач-1 не заперечив наявність вказаної заборгованості та не надав доказів її оплати на час розгляду справи. Висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог до відповідача-2 у повному обсязі обґрунтований тим, що оскільки боржником було прострочено сплату чергового щомісячного платежу 1831 грн. 07 коп. за липень 2014, тому починаючи з 06.08.2014 несплачена заборгованість вважається простроченою, однак вимога про сплату заборгованості за кредитним договором до поручителя була заявлена 08.11.2018, тобто після спливу трирічного строку, встановленого п. 5.2. договору поруки, відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому зазначене зобов'язання відповідача-2, як поручителя, припинилося.

Позивач в апеляційній скарзі вважає вказане рішення в частині відмови позивачу в задоволенні вимог до ОСОБА_3 таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить Східний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі № 913/562/18 частково і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати за цією апеляційною скаргою позивач просить покласти на відповідачів. В іншій частині рішення суду першої інстанції у даній справі позивач не оскаржує.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідно до п. 5.1. Договору поруки №МСБ-27/П від 20.09.2013, цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання Позичальника за Договором. Згідно п. 5.2. Договору поруки порука також припиняється, якщо Банк протягом 3-х (трьох) років з дня настання строку виконання зобов'язання Позичальника за Кредитним договором не пред'явить вимоги до Поручителя. Якщо строк виконання зобов'язання не зазначений або визначений моментом вимоги то відповідальність Поручителя перед Кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього Договору. Оскільки зобов'язання Позичальника за Кредитним договором не виконано, то станом на момент звернення до суду із позовом, зобов'язання поручителя за Договором поруки з урахуванням умов пунктів 5.1. та 5.2. Договору поруки, продовжують існувати.

Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховані умови кредитного договору та додатку до кредитного договору, якими передбачено обов'язок повернення кредиту та сплати відсотків частинами, щомісячно. Відповідно до сталої судової практики щодо особливостей визначення початку перебігу позовної давності та строку виконання зобов'язання загалом в кредитних правовідносинах (Постанова ВСУ від 19.03.2014 по справі №6-20цс14, Постанова ВСУ від 05.04.2017 по справі №6-522цс17) та правової позиції Верховного суду з вказаного питання (Постанова ВС від 28.03.2018 по справі №444/9519/12), якщо кредитний договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Вказаний висновок є вірним, виходячи із системного аналізу норм ст.ст. 559, 627, 628, 628, 1048, 1050 ЦК України, однак судом першої інстанції, в порушенням вимог ст.ст. 11, 236 ГПК України, не було враховано та застосовано при розгляді позовних вимог, звернених до відповідача-2 - ОСОБА_3

Крім того, позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі № 913/562/18, посилаючись на те, що дане рішення ухвалене без участі представника позивача, отримано ПАТ АБ «Укргазбанк» поштою лише 21.01.2019, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Банку, а скарга подається до суду апеляційної інстанції поштою 08.02.2019 протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, тобто з дотриманням вимог частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено господарським судом першої інстанції 14.01.2019. Представники сторін в судове засідання 14.01.2019 не прибули. У судовому засіданні 14.01.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст даного рішення складено судом першої інстанції 17.01.2019. Отже законодавчо визначений строк на оскарження рішення суду у справі № 913/562/18 та подання апеляційної скарги сплив 06.02.2019.

Водночас, частинами другою та третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що повне рішення не було вручене позивачу у день його складення.

Позивач до апеляційної скарги надав належні докази отримання ним копії рішення Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі №913/562/18 саме 21.01.2019.

Апеляційна скарга була направлена позивачем до суду апеляційної інстанції через місцевий господарський суд 08.02.2019, що підтверджується відбитком штемпеля Укрпошти на поштовому конверті, тобто протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі № 913/562/18, а підстави поновлення пропущеного строку, вказані скаржником у клопотанні, є поважними.

Проте, дослідженням матеріалів апеляційної скарги та доданих до неї документів, апеляційним господарським судом встановлено, що апеляційна скарга позивача не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Положеннями статті 258 Господарського процесуального кодексу України на заявників апеляційних скарг покладено обов'язок щодо надання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України «Про судовий збір».

Розмір ставок судового збору встановлений статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до положень частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні позовної заяви майнового характеру позивач зобов'язаний сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» передбачено, що з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

Підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подання позовної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи вимоги апеляційної скарги, позивач за подання апеляційної скарги у даній справі повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2643,00 грн. (1762,00 грн. * 150%).

Однак в порушення пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі №913/562/18.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, якою передбачено залишення позовної заяви без руху, зокрема, у разі ненадання доказів сплати судового збору.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі №913/562/18 слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Згідно частини шостої статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, п. 2 ч. 3 ст. 258, ч.ч. 2, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (вх.539 Л/3) на рішення Господарського суду Луганської області від 14.01.2019 по справі № 913/562/18 залишити без руху.

2. Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали надати Східному апеляційному господарському суду докази сплати судового збору в розмірі 2643,00 грн. у встановленому порядку.

3. Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 20.02.2019.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова