ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2019 р. Справа№ 925/895/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Мельничуку О.С.,

представники сторін у судове засідання не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2018

(повний текст рішення складено 12.11.2018)

у справі №925/895/18 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси»

про стягнення 116416,58грн., -

встановив:

У вересні 2018 ТОВ«Дунапак Таврія» (позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до ТОВ«Разек Черкаси» (відповідач) про стягнення 116416,58грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на наявність у відповідача боргу згідно договору поставки №ТА000925-15 від 18.08.2015 та додаткових угод №1, №2 до нього.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №925/895/18 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з ТОВ«Разек Черкаси» на користь ТОВ«Дунапак Таврія» 95334,34грн. заборгованості, 12074,92грн. пені, 1065,43грн. 3% річних, 2175,18грн. інфляційних, 5766,71грн. штрафу та 1762,00грн. судового збору.

При ухваленні рішення місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність у відповідача простроченого сплатою боргу згідно договору поставки №ТА000925-15 від 18.08.2015 та додаткових угод №1, №2 до нього у вказаній позивачем сумі, а також про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням ТОВ«Разек Черкаси» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №925/895/18, а позовну заяву ТОВ«Дунапак Таврія» залишити без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем не доведено факту отримання товару повноваженою особою відповідача, а також не надано суду заявку відповідача на отримання товару та належним чином оформлену податкову накладну на партію товару.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2018 для розгляду апеляційної скарги ТОВ«Разек Черкаси» на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №925/895/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя АгриковаО.В., судді ХрипунО.О., ЧорногузМ.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 у справі №925/895/18 апеляційну скаргу ТОВ«Разек Черкаси» на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №925/895/18 залишено без руху.

14.01.2019 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суд від 15.01.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №925/895/18 за апеляційною скаргою ТОВ«Разек Черкаси» на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №925/895/18. Розгляд справи №925/895/18 призначений на 14.02.2019.

11.02.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, просить оскаржене судове рішення залишити без змін.

В судове засідання 14.02.2019 представники сторін не з'явились, сторони про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 18.08.2015 між ТОВ«Дунапак Таврія» (постачальник) та ТОВ«Разек Черкаси» (покупець) був укладений договір №ТА000925-15 (договір), відповідно до якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити гофрокартонну продукцію (товар).

Найменування, асортимент, технічна інформація, місце поставки, ціна товару погоджується у специфікаціях, а терміни та умови (базис згідно правил Інкотермс 2010) поставки товару сторони погоджують в заявках-замовленнях, які є не від'ємною частиною цього договору. Постачальник зобов'язується поставляти товар окремими партіями, оформленими видатковими накладними. Загальна сума договору складає сукупну вартість товару, визначену у видаткових накладних, отриманого покупцем у період дії цього договору (розділ 1 договору).

Відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Колегія суддів, проаналізувавши укладений між сторонами спору договір та положення ст.265 Господарського кодексу України, дійшла до висновку про те, що договір №ТА000925-15 від 18.08.2015 за своєю правовою природою є договором поставки.

Матеріали справи свідчать, що позивач поставив товар на загальну суму 165334,34грн., що підтверджується видатковою накладною №1864 від 26.02.2018 та товарно-транспортною накладною №1864 від 26.02.2018 (а.с.26, 27).

Вказані видаткова накладна та товарно-транспортна накладна підписані представниками сторін без зауважень та/або застережень, містять відтиски печаток сторін.

Пунктом 4.1 договору покупець зобов'язувався здійснити попередню оплату партії товару на рахунок постачальника у розмірі 100% від вартості замовленої партії товару згідно узгодженої заявки-замовлення, якщо інше не передбачене додатком до договору. Датою отримання товару є дата підписання товаротранспортної накладної та/або видаткової накладної покупцем (уповноваженою особою покупця) або дата доставки товару силами постачальника покупцю в порядку, передбаченому п.8.1 договору (п.4.2 договору).

Пунктом 4.4 цього розділу сторони погодили, що загальна сума неоплаченого товару може погоджуватися в додатку до договору.

Додатковою угодою від 18.08.2015 №1 сторони внесли зміни до договору поставки, виклавши п.4.1 договору: покупець зобов'язувався здійснити післяоплату у розмірі 100% від погодженої вартості даної партії товару протягом 20 календарних днів з моменту отримання товару шляхом перерахування коштів у гривнях на розрахунковий рахунок постачальника; п.4.4 договору - загальна сума неоплаченого товару не може перевищувати 30000,00грн.

Додатковою угодою від 01.08.2015 №2 сторони внесли зміни до договору поставки, виклавши: п.4.1 договору - покупець зобов'язувався здійснити післяоплату у розмірі 100% від погодженої вартості даної партії товару протягом 20 календарних днів з моменту отримання товару шляхом перерахування коштів у гривнях на розрахунковий рахунок постачальника; п.4.4 договору - загальна сума неоплаченого товару не може перевищувати 100000,00грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України та п.1 ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону та договору. Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України та п.7 ст.193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, за отриманий товар останній розрахувався частково на загальну суму 70000,00грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що відповідач своїми конклюдентними діями (дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір) підтвердив факт укладення договору, погодження всіх істотних умов договору та факт його реального виконання, а саме: факт поставки відповідачем та факт прийняття відповідачем товару.

При цьому, за відсутності будь-яких зауважень щодо якості, кількості, ціни, комплектності товару тощо, колегія суддів дійшла до висновку про виконання позивачем договору в частині поставки товару за видатковою накладною №1864 від 26.02.2018 та товарно-транспортною накладною №1864 від 26.02.2018 належним чином.

19.06.2018 позивач направив відповідачу вимогу №274 про сплату боргу.

Матеріали справи відповіді на вказану вимогу не містять.

Відповідачем не надано суду доказів в порядку ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження здійснення розрахунку з позивачем за отриманий від нього товар в повному обсязі, а тому висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 95334,34грн. боргу колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Згідно ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем порушено строки оплати отриманого від позивача товару, внаслідок чого позивач просив суд стягнути з відповідача 12074,92грн. пені за період з 20.03.2018 по 09.07.2018, 5766,71грн. штрафу за прострочення оплати більше ніж 60 днів, 1065,43грн. 3% річних та 2175,18грн. інфляційних.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 10.2, 10.3 договору передбачено, що за порушення строків оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості поставленого, але не оплаченого в термін товару за кожний календарний день прострочення, а у випадку порушення (невиконання або не повного виконання) покупцем зобов'язання щодо оплати товару на строк більше 60 календарних днів з моменту поставки товару, покупець сплачує постачальнику окрім пені штраф у розмірі 5% від загальної вартості товару, оплата якої прострочена.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання перед позивачем, а також положення наведених норм законодавства України та умови укладеного між сторонами спору договору, колегія суддів дійшла до висновку про правомірність стягнення судом першої інстанції з відповідача на користь позивача 12074,92грн. пені за період з 20.03.2018 по 09.07.2018, 5766,71грн. штрафу за прострочення оплати більше ніж 60 днів, 1065,43грн. 3% річних та 2175,18грн. інфляційних. При цьому, судом апеляційної інстанції перевірено розрахунки пені, штрафу, 3% річних та інфляційних, здійснені позивачем та прийняті місцевим господарським судом, та встановлено їх арифметичну правильність.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

постановив:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Разек Черкаси" на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №925/895/18 залишити без задоволення

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №925/895/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/895/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк, передбачені ст.ст.288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.02.2019.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Хрипун