ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5919/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

за участю представників:

від позивача: повноважний представник не з'явився.

від відповідача: повноважний представник не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу за позовом Приватного підприємства "СПІРІТ ЗАХІД", м.Рівне до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС", м. Дніпро про стягнення заборгованості у сумі 14 986, 00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "СПІРІТ ЗАХІД", м. Рівне звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС", м. Дніпро заборгованості за Договором №124 від 05.12.2016 у загальній сумі 14 986,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №124 від 05.12.2016 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду від 28.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.01.2019.

У судове засідання 24.01.2019 представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Вимог ухвали суду від 28.12.2018 не виконали, у зв'язку з чим, ухвалою суду від 24.01.2019 відкладено розгляд справи на 14.02.2019.

12.01.2019 на адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх. 6810/19) про розгляд справи за відсутності позивача. Також, позивач зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач в призначені судові засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, судом направлялись судові повістки за адресою (49051, м. Дніпро, проспект Слобожанський, будинок 40-А) згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2016 між Приватним підприємством "Спіріт Захід" (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" (далі - відповідач, постачальник) укладений Договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за паливними картками № 124 (далі-Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник зобов'язується поставити замовнику паливно-мастильні матеріали та Паливні картки, на яких воно обліковується організовувати та забезпечити відпуск ПММ замовнику або довіреній особі замовника підставі паливних карток, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані постачальником паливні картки на ПММ.

Згідно п. 2.2. Договору асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ і Паливних карток визначається у рахунках, які виставляються постачальником та сплачуються замовником згідно цього Договору.

Для кожної окремої видачі Паливних карток в рамках Договору постачальник виставляє замовнику окремий рахунок на підставі заяви (Додаток 2), в якій визначена кількість Паливних карток та сума до сплати.

Право власності на паливні картки від Постачальника до Замовника переходить з моменту підписання накладної і фактичного отримання паливних карток. Право власності на ПММ виникає у Замовника з моменту фактичного отримання ПММ на підставі авторизаційної відповіді у кількості, що вказана у квитанції терміналу, в повному обсязі згідно з Договором та рахунком по ціні, яка була визначена згідно п. 5 Договору (пункт 2.3 Договору).

Відпуск ПММ Постачальником Замовнику відбувається через мережу АЗС після отримання позитивних авторизаційних відповідей по паливним карткам через термінал (пункт 2.4 Договору).

За умовами пункту 4.1 Договору Постачальник зобов'язаний:

- в термін не більше 3-х робочих днів з моменту надходження коштів за паливні картки на поточний рахунок, надати Замовнику паливні картки, за умови надання представником Замовника довіреності на отримання товару, що скріплена підписом та печаткою (за умови її наявності у сторони) Замовника, та видаткову накладну на товар (пункт 4.1.1 Договору).

- у строк не більше 2-х банківських днів з дня надходження коштів за ПММ на поточний рахунок (в повному обсязі за відповідним рахунком) Постачальника забезпечити поповнення основної паливної картки Замовника (пункт 4.1.3 Договору).

Замовник зобов'язаний оплачувати паливні картки та ПММ згідно з умовами цього Договору (пункт 4.2.1 Договору).

Відповідно до пункту 5.1 Договору, Замовник оплачує Постачальникові паливні картки, згідно відповідного рахунку, протягом одного банківського дня із дати оформлення такого рахунка від Постачальника.

Замовник оплачує Постачальникові вартість ПММ, вказаного у відповідному рахунку, протягом одного банківського дня із дати оформлення такого рахунка від Постачальника (пункт 5.2 Договору).

Відповідно до пункту 5.4 Договору, при ненадходженні оплати у термін, вказаний в п. 5.1 та 5.2 Договору, Постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок Замовника або здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за товар на розрахунковий рахунок Постачальника з наступним переоформленням відповідного рахунку на оплату.

Ціни в рахунках вказуються в національній валюті України (пункт 5.5 Договору).

Розрахунки за кожну поставлену партію ПММ здійснюються у безготівковій формі. Умови оплати - передплата в розмірі 100% за кожну партію ПММ та паливних карток згідно пред'явленому Постачальником рахунку (п. 5.6 Договору).

Як свідчить з матеріалів справи, на виконання умов договору Позивач оплатив товар на загальну суму 14 986 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2675 від 05.01.2017 (а.с.15) з призначенням платежу: "оплата за ПММ згідно договору №124 від 05 грудня 2016 р. в т. ч. ПДВ 20% 2497.67 грн.

Відповідач (Постачальник за договором), в свою чергу, довірчі документи (скретч-картки) на придбану кількість покупцю не передав, грошові кошти покупцю також не повернув. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні, відповідачем не надані.

Позивачем на адресу відповідача неодноразово надсилались листи претензії (лист №24 від 17.02.2017, №16 від 05.05.2017, №24 від 16.03.2018) з описом вкладення з проханням повернення коштів в розмірі 14 986,00 грн. на рахунок позивача (а.с. 17, 19-21), але вказані претензії, залишено відповідачем без відповіді та без задоволення.

З урахуванням викладеного, відповідачем не були виконані зобов'язання з поставки товару в частині видачі оплаченого бензину, у зв'язку з чим заборгованість останнього перед позивачем складає 14 986, 00 грн.

Як передбачено ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

За приписами частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, положення якої застосовуються до договорів поставки в силу приписів ч. 2 ст. 712 цього кодексу, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми передньої оплати.

З огляду на положення пункту 5.1. договору строк виконання відповідачем своїх зобов`язань з поставки товару є таким, що настав.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання Відповідачем обов'язку з поставки попередньо оплаченого позивачем товару, останній набув право вимоги повернення суми попередньої оплати.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано звернувся з вимогою про повернення попередньої оплати у сумі 14 986,00 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "СПІРІТ ЗАХІД" (33027, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Київська, 98, ідентифікаційний код 40124584) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" (49051, місто Дніпро, проспект Слобожанський, 40-А; ) про стягнення заборгованості у сумі 14 986, 00 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" (49051, місто Дніпро, проспект Слобожанський, 40-А; ) на користь Приватного підприємства "СПІРІТ ЗАХІД" (33027, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Київська, 98, ідентифікаційний код 40124584) заборгованість у сумі 14 986, 00 грн., та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18.02.2019.

Суддя Ю.Ю. Первушин