УХВАЛА

про відмову у призначенні експертизи

м. Київ

21.02.2019Справа № 910/5084/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні

справу № 910/5084/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України, м. Київ, і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс», м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відкрите акціонерне товариство «Івано-Франківський м'ясокомбінат», м. Івано-Франківськ, товариство з обмеженою відповідальністю «Юрок плюс», м. Львів, товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», м. Київ,

про визнання правочину недійсним,

за участю представників:

позивача - Шутова О.О. (довіреність від11.02.2019 № б/н);

відповідача - Зеленковського О.О. (адвокат; ордер від 08.11.2018 серія КС № 358243);

третьої особи-1 (НБУ) - Софіна О.В. (довіреність від 04.05.2018 № 18-0014/24891);

третьої особи-1 (Фонд) - Сотнікової І.В. (довіреність від 27.12.2017 № 27-26508/17);

третіх осіб-3-5 - не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/5084/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Банк) до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс» (далі - Компанія), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні: позивача - Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; відповідача - відкрите акціонерне товариство «Івано-Франківський м'ясокомбінат» (далі - Комбінат), товариство з обмеженою відповідальністю «Юрок плюс», товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014 та зобов'язання відповідача повернути позивачу оригінали договорів переданих на виконання вказаного правочину.

21.02.2019 Компанія подала суду клопотання про призначення у справі судової експертизи, просив проведення її доручити ТОВ "Експерт-Контролінг" та на вирішення якої поставити таке питання: «В якому розмірі підтверджуються ринкова вартість права грошової вимоги за зобов'язаннями по кредитному договору №08/25/07-КЛТ від 21 листопада 2007 року із змінами і доповненнями, що були придбані ТОВ «Фінансова компанія «Інвестфінанс» станом на 25.03.2014 року?».

Представники третіх осіб-3-5 у підготовче засідання 21.02.2019 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 21.02.2019 представник відповідача надав пояснення по суті клопотання про призначення експертизи, просив суд його задовольнити.

Представники Банку, НБУ та Фонду заперечили проти задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови Компанії у задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи з огляду на таке.

Частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

По-перше, жодних належних і допустимих доказів компетенції та повноважень вказаної відповідачем особи для проведення судової експертизи не надано.

По-друге, сторони не погодили запропонуовану особу.

По-третє, судові експертизи у даній справі призначалася неодноразово та жодних допустимих доказів за їх наслідками не зібрано.

Що ж до поставленого відповідачем питання, то експертні установи вказували на те, що не можуть надати відповідь на таке питання у зв'язку із відсутністю відповідної методики.

Водночас господарський суд дійшов висновку про можливість вирішення такого питання в інший встановлений законом спосіб - шляхом оцінки поданих учасниками справи доказами.

Крім того, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Отже, призначення судової експертизи в даній справі з визначеним питанням відповідачем, є недоцільним і таким, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 234, 235 та 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Інвестфінанс» про призначення судової експертизи у справі № 910/5084/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні: позивача - Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; відповідача - відкрите акціонерне товариство «Івано-Франківський м'ясокомбінат», товариство з обмеженою відповідальністю «Юрок плюс», товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014 та зобов'язання відповідача повернути позивачу оригінали договорів переданих на виконання вказаного правочину.

Ухвала набрала законної сили 21.02.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д.Курдельчук