ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року м.Дніпро Справа № 904/11835/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді Антоніка С.Г. ( доповідач),

суддів: Широбокової Л.П., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2018р. ( головуючий суддя Суховаров А.В.) повний текст рішення складено 12.10.2018р.) у справі № 904/11835/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забехпечення "Інженерний центр "Реагент", м.Дніпро,

про відшкодування збитків у розмірі 13 462, 71 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулася Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забехпечення "Інженерний центр "Реагент", м.Дніпро () про відшкодування збитків у розмірі 13 462, 71 грн., пов’язаних із забрудненням земельних ресурсів внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, з яких 4 038,81грн. стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України; ; 2 692,54 грн. до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради та до спеціального фонду місцевого бюджету Жовтневого району м. Дніпропетровськ 6 731,36 грн. шкоди.

Рішенням господарського суду в задоволенні позовних вимог відмовлено. В обґрунтування прийнятого рішення суд, посилаючись на норми діючого законодавства України зазначив, що експертною установою встановлено відсутність факту забруднення земельної ділянки (негативні кількісні або якісні зміни), позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача збитків у заявленому розмірі.

Не погодившись з рішенням господарського суду Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт зазначає, що його позовні вимоги ґрунтуються на письмових доказах, що підтверджують факт забруднення земельної ділянки, які суд не прийняв до уваги, одночасно надавши перевагу висновку експерта, при цьому не обґрунтував прийняття одних доказів і відхилення інших.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2018 року для розгляду справи №904/11835/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2018 року апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області залишено без руху, у зв'язку з тим, що апелянт не надав доказів сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

10.12.2018 року від апелянта надійшла заява про усунення недоліків та надано докази на підтвердження сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги - квитанцію № 0.0..1 від 29.11.2018р.

13.12.2018 року ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Іванова ОР.Г. відкрите апеляційне провадження у справі №904/11835/16, розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

11.01.2019 року ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Іванова О.Г. розгляд справи №904/11835 провести у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарським судом при розгляді справи встановлено, що 02.03.2016 року на території складського комплексу для зберігання хімічних речовин ТОВ «ПМТЗ «Інженерний центр Реагент» сталася аварія – розлив аміачної води, яка по ухилу спланованої промділянки підприємства через вмонтовані дві труби в паркані потрапила на земельну ділянку, яка межує з парканом складського комплексу підприємства.

Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 03.03.2016 року по 17.03.2016 року на підставі наказу №136-П від 03.03.2016 року, №159-П від 12.03.2016 року, направлення №4-1225-10-3 від 03.03.2016 року, №4-1405-10-3 від 12.03.2016 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо можливого забруднення навколишнього середовища ТОВ «ПМТЗ

«Інженерний центр Реагент».

Під час проведення перевірки обстежено територію підприємства та прилеглу до території підприємства земельну ділянку, на яку відведені дві труби зливових стоків з території підприємства, здійснено відбір проб ґрунтів на земельній ділянці з видимими ознаками забруднення.

Державними інспекторами проведений відбір проб, що зафіксовано актом відбору проб ґрунтів від 03 березня 2016 року № 01-03-16. Акт підписано представником підприємства без зауважень і заперечень. В акті відбору зафіксовано, що на території забрудненої земельної ділянки відібрано 5 точкових проб на площі земельної ділянки 4,5 х 1,5 та одна точкова проба. До акту додана схема відбору проб.

Згідно протоколу №01-03-16 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 10.03.2016 вміст азоту амонійного у фоновій пробі - 6,58 мг/кг, в той час, як вміст азоту амонійного у пробах відібраних на забрудненій земельній ділянці 77,08 мг/кг.

На підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінприроди України від 04.04.2007 року за №149 та зареєстрованої в Мінюсті України 25.04.2007 року за №422/13689, позивачем розраховано розмір збитків, який склав 13 462,71 грн.

Претензією від 05.08.2016р. (вих.№63-7/16) позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо сплати відповідачем збитків у розмірі 13 462, 71 грн.

Відповідач на претензію не відповів і кошти не сплатив.

Згідно довідки 8-го державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України № 446/02-16 від 15.03.2016 року, 02.03.2016 року пожежно-рятувальними підрозділами було виявлено факт просочування аміачної води з автоцистерни, яка знаходилася на території ТОВ ПМЗТ «Інженерний центр «реагент» та у подальшому при виконанні зливо-наливних робіт для ліквідації протікання було зафіксовано виток приблизно 30 літрів аміачної води. Дана хімічна речовина є безпечною. Згідно з класифікатором надзвичайних ситуацій ДК-019:2010 від 01.01.2011 року виток 30 літрів аміачної води не класифікується як надзвичайна ситуація, не перевищує встановлених норм і не становить загрози для людей та навколишнього середовища (т.1 а.с.86).

Під час розгляду справи судом призначено судову експертизу.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копаниця О.Б. від 18.07.2018 року № 8927/17-48 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи встановлено, що в результаті розливу речовини «азот амонійний», який зафіксовано актом відбору проб ґрунтів від 03.03.16р. №01-03-16 з додатком (а.с.10-11) та протоколом №01-03-16 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 10.03.2016 р. (а.с.12) забруднення земельної ділянки (негативні кількісні або якісні зміни) за межами складського комплексу, що прилягає до паркану ТОВ ТМТЗ «Інженерний центр «РЕАГЕНТ» не відбулось» ( т.2 а.с.6-12).

Висновок обґрунтований тим, що аміак водний технічний (аміачна вода) – рідке добриво, яке добре засвоюється, сприяє росту рослин та виведенню шкідників. Вноситься на глибину не менше 10 – 12, 14 - 18см, оскільки швидко випаровується.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть, у тому числі, цивільну відповідальність згідно з законодавством України за такі порушення, як псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища і, в тому числі, зобов'язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок таких порушень.

В статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", пункті 2 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 року № 171, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 року № 149, визначено, що забруднення земель полягає у накопиченні в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.

Відповідно до п.3.1. Методики, землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх граничнодопустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).

Отже згідно даного пункту Методики землі вважаються забрудненими не тоді коли в їх складі виявлені кількісні або якісні зміни, а лише тоді коли ці зміни є негативними. Підтвердженням негативних змін може бути перевищення гранично допустимої концентрації.

Статтею 30 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що У галузі охорони земель та відтворення родючості ґрунтів встановлюються такі нормативи:

гранично допустимого забруднення ґрунтів;

якісного стану ґрунтів;

оптимального співвідношення земельних угідь;

абзац п'ятий частини першої статті 30 виключено

показників деградації земель та ґрунтів.

Нормативи в галузі охорони земель та відтворення родючості ґрунтів встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно ст..31 Закону України «Про охорону земель», нормативи гранично допустимого забруднення ґрунтів визначаються з метою встановлення критеріїв придатності земель для використання їх за цільовим призначенням.

До нормативів гранично допустимого забруднення ґрунтів належать:

гранично допустимі концентрації у ґрунтах хімічних речовин, залишкових кількостей пестицидів і агрохімікатів, важких металів тощо;

максимально допустимі рівні забруднення ґрунтів радіоактивними речовинами.

Оскільки стосовно такої речовини як «азот амонійний» не встановлено гранично допустимі концентрації у ґрунтах, то саме з метою вияснення питання чи відбулося забруднення (негативні наслідки) земельної ділянки в результаті розливу 30 л аміачної води, призначалася судом експертиза, яка й встановила, що забруднення не відбулося.

Статтею 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до ст..45 Закону України «Про охорону земель», Господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені граничнодопустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

У разі виявлення фактів забруднення ґрунтів небезпечними речовинами спеціально уповноважені органи виконавчої влади у галузі охорони земель вживають заходів до обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, притягнення винних до відповідальності згідно із законом і проведення в установленому порядку робіт з дезактивації, відновлення забруднених земель, консервації угідь і визначення режимів їх подальшого використання.

Згідно положень пункту 2.2. Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 року № 264 ( в редакції наказу від 02.10.2014р. № 299), при виявленні порушень вимог природоохоронного законодавства, які вчинені посадовими особами підприємств, установ та організацій, їх структурних або відокремлених підрозділів, незалежно від форм власності та видів господарської діяльності, протокол про адміністративне правопорушення складається відносно особи, яка вчинила порушення природоохоронного законодавства, а якщо таку особу встановити неможливо, - то відносно посадової особи, яка відповідає за стан охорони навколишнього природного середовища на даному підприємстві, а у разі, якщо така особа не призначена - стосовно керівника підприємства, установи чи організації.

Як встановлено судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи, дії та заходи, передбачені ст.. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ст..45 Закону України «Про охорону земель», позивачем не вживались, протокол про адміністративне правопорушення не складався, що у сукупності з висновком експертизи дає змогу зробити висновок, що забруднення земельної ділянки не відбулося.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, слід мати на увазі, що відповідно до ст..1166 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Тобто повинні бути чотири складових: 1 -неправомірні дії (бездіяльність), 2 - шкода, 3 – причинний зв?язок між діями (бездіяльністю) і шкодою та вина особи. Відсутність хоча б однієї складової зумовлює відсутність правопорушення.

В даному випадку наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність шкоди – забруднення земельної ділянки.

Тому в позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З наведених підстав апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду без змін.

Витрати з судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.129, 269, 270, 271, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області залишити без задоволення

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2018р. у справі № 904/11835/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України

Повний текст складено 18.02.2019р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.П. Широбокова

__________________ О.Г. Іванов