УХВАЛА

19 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 908/1166/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2017 і постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2017

за позовом Фермерського господарства "Лучисте - 2А"

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання договору оренди землі №28 від 27.04.2007 поновленим, визнання додаткової угоди укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2018 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2017 у справі № 908/1166/17.

18.02.2019 до Верховного Суду надійшло клопотання Фермерського господарства "Лучисте - 2А" про передачу справи на розгляд палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Клопотання мотивовано тим, що ця палата спеціалізується на земельних відносинах та права власності, що є основним і ключовим моментом для правильного і справедливого рішення.

Під час розгляду справи колегія суддів встановила таке.

06.06.2017 Фермерське господарство "Лучисте-2А" подало позовну заяву про визнання договору оренди землі № 28, укладеного 27.04.2007 (далі - Договір) між Позивачем та Веселівською районною державною адміністрацією Запорізької області, поновленим на 49 років на тих самих умовах, які були передбачені договором та визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі № 28 від 27.04.2007 про поновлення договору на 49 років (далі - Додаткова угода). Позовна заява мотивована тим, що Головне управління Держгеокадастру у Запорізької області як особа що здійснює розпорядження землями, що перебувають в оренді позивача (а саме 48,6137 га пасовищ) за Договором, безпідставно та всупереч вимогам законодавства ухиляється від поновлення дії Договору та укладення з позивачем Додаткової угоди.

07.08.2017 Господарський суд Запорізької області прийняв рішення (залишене без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2017), яким позовні вимоги задоволено частково: визнано поновленим на 10 років на тих самих умовах Договір та укладеною Додаткову угоду між сторонами, відповідно до якої термін дії Договору продовжений на 10 років, а інші умови Договору зберігають чинність; в іншій частині позову відмовлено.

Рішення судів мотивовано своєчасним повідомленням позивачем відповідача про намір скористатись переважним правом та укласти Договір на новий строк шляхом неодноразового звернення із листами-повідомленнями, а звернення з такими листами вчинено в межах визначеного Законом України "Про оренду землі" та умов Договору місячного терміну до закінчення строку дії Договору, тоді як відповідачем не було заявлено в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" жодних заперечень щодо поновлення Договору, оскільки не заявлено про жодні порушення позивачем умов Договору, лише про незгоду із запропонованими позивачем в листах-повідомленнях умовами. Також суди вказали, що позивач продовжує користуватись орендованою ним за Договором земельною ділянкою після закінчення строку його дії та сплачувати орендну плату, також ним належним чином виконуються умови Договору, а факт неналежного виконання позивачем умов Договору відповідач не довів. Відмову в поновленні Договору на 49 років мотивовано прямою вказівкою закону поновлювати договір оренди земельної ділянки на той самий строк згідно з частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Направлення відповідачем повідомлення із запереченням до закінчення строку дії Договору розцінено судами як неналежна відмова в поновленні Договору, оскільки таке повідомлення має направлятись в місячний строк після, а не до закінчення строку дії Договору. Доводи щодо непогодження сторонами розміру орендної плати відхилені через відсутність спорів щодо сплати позивачем орендних платежів у неналежному, розмірі, а спори про збільшення розміру орендних платежів вирішуються окремо від спору про поновлення дії договору оренди.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2017 і постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2017, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позову.

Скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані до спірних правовідносин правила переважного право на поновлення договору оренди землі згідно з частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки незважаючи на наявність фактів, що вказують на дотримання цих правил наявність листа-повідомлення відповідача із запереченнями у поновленні Договору виключають застосування до спірних правовідносин положення частини 6 статті 33 зазначеного закону, а тому до правовідносин між позивачем та відповідачем підлягали застосування приписи частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Одночасне застосування правил за частинами 1-5 та частиною 6 статті 33 зазначеного закону взаємовиключено. Також скаржник зазначив на вихід суду за межі позовних вимог, оскільки позивач заявляв про поновлення дію Договору на 49 років, а не на 10 років, тоді як суди за власною ініціативою вирішили визнати Договір поновленим на 10 років.

Розглянувши доводи та аргументи касаційної скарги разом з матеріалами справи, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність передати справу на розгляд Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі частини 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати з огляду на таке.

У пунктах 19, 20 постанови від 21.02.2018 у справі № 908/1164/17 Верховний Суд у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду за результатами системного аналізу статті 33 Закону України "Про оренду землі" вказав, що відсутні правові підстави вважати, що у позивача виникло право на позов на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" з посиланням на те, що позивач після закінчення терміну дії договору оренди землі продовжив користуватися земельною ділянкою за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Сам лише факт спливу місячного строку за відсутності листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, зазначеними у частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже застосованого позивачем поновлення договору оренди на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та наявності заперечень з боку орендодавця (Держгеокадастру) у його поновленні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Фермерського господарства "Лучисте - 2А" про передачу справи на розгляд палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду задовольнити.

Справу № 908/1166/17 разом із касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2017 і постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2017 передати на розгляд палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков