УХВАЛА

м. Київ

25.02.2019Справа № 910/15899/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вторметал"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет"

про звернення стягнення на предмет застави.

Представники учасників судового процесу: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерное товариство «Сбербанк» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметал» (02160, м. Київ, вул. Каунаська, буд. 27) про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Публічним акціонерним товариством «Укрвторчормет» зобов'язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011, належне виконання ПАТ «Укрвторчормет» за яким забезпечено укладеним між сторонами Договором застави від 07.07.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство «Укрвторчормет» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання призначено на 14.01.2019.

22.12.2018 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

02.01.2019 представником третьої особи подано письмові пояснення.

10.01.2019 представником позивача подано відповідь на відзив.

11.01.2019 представником відповідача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

14.01.2019 представником позивача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У судове засідання 14.01.2019 представники позивача та третьої особи з'явились, представник відповідача не з'явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 04.02.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

31.01.2019 представником відповідача подано заперечення на відповідь.

04.02.2019 представником відповідача подано клопотання про призначення судової економічної експертизи.

04.02.2019 представником позивача подано заяву про збільшення та уточнення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Дослідивши надану позивачем заяву, суд визнає її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5. ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому, суд приймає до розгляду заяву позивача та визначає предмет позову з її урахуванням.

У судове засідання 04.02.2019 представники учасників справи з'явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 18.02.2019.

08.02.2019 представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

15.02.2019 представником позивача подано заперечення на клопотання про призначення судової економічної експертизи.

18.02.2019 представником відповідача подано клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

18.02.2019 представником третьої особи подано додаткові пояснення.

У судове засідання представники учасників справи з'явились, представник відповідача подане клопотання про призначення судової економічної експертизи не підтримав.

За результатами судового зсідання, судом оголошено перерву до 25.02.2019.

25.02.2019 представником відповідача подано заперечення на клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи.

У судове засідання 25.02.2019 представники сторін з'явились.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення судової експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів..

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006 Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є звернення стягнення на предмет застави за Договором застави від 07.07.2011, посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Т.С., зареєстрованим в реєстрі за № 573, укладеним між Акціонерним товариством "Сбербанк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Вторметал" та Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет".

Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» унормовано, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах.

Відповідно до п. 3.1 Договору застави балансова вартість предмету застави за цим Договором складає 8 397 530,32 грн.

За взаємною згодою сторін загальна заставна вартість предмету застави складає 7 033 395,22 доларів США 22 центи, що в еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на дату укладення цього Договору становить 56 066 710 грн.

Водночас, позивачем надано Звіт про оцінку рухомого майна - молоткової дробарки «Шредер 96/104» для переробки складного металобрухту (в комплекті), яка належить ТОВ «Вторметал» та розташована за адресо.: м. Київ, вул. Каунська, 27, відповідно до якого, ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 03.01.2019 складає 7 784 209,20 грн. з ПДВ.

Відповідачем в свою чергу, надано Звіт з незалежної оцінки, відповідно до якого, вартість об'єкта оцінки станом на 04.02.2019 становить 37 796 127 грн. без ПДВ.

При цьому, відповідач заперечуючи проти прийняття звіту, як доказу, наданого позивачем, зазначає, що оцінювач не мав доступу до оцінюваного майна та не оглядав оцінюване майно; не мав можливості здійснити інвентаризацію майна, яке мав оцінити (інвентаризація здійснювалась не за фактичними даними, а на підставі переліку рухомого майна, який надано замовником); не мав технічних характеристик майна та технічної характеристики майна та технічної документації на майно, яке оцінював; оцінку майна здійснював виключно на підставі інформації, наданої АТ «Сбербанк», який не має повної, достовірної інформації щодо такого специфічного, високотехнологічного та складного у технічному сенсі обладнання.

Позивач в свою чергу, заперечуючи проти звіту наданого відповідачем, зазначає, що останній складений із значним порушенням та зроблений для максимального та необ'єктивного завищення вартості заставного майна, оскільки надана позивачу копія оцінки - не повна; у висновках не зазначено підходи на підставі яких проводилась оцінка; у звіті наявне посилання на дані як надані замовником, однак звіт не містить жодних додатків; згідно звіту експерт здійснив огляд майна, однак не зважаючи на це, звіт не містить фото-звіту з об'єкту оцінки; розрахунок вартості виконано лише порівняльним підходом, при цьому оцінщик зазначив, що обладнання спеціалізоване та на ринку України аналоги відсутні; аналіз як вітчизняного так і закордонного ринку відсутні; обґрунтування для використання інших підходів, зокрема витратного - відсутній; у розрахунках використано лише один аналог, вартість якого 2,4 млн. доларів США, однак обґрунтувань та пояснень звідки отримана саме така вартість даного аналогу - відсутня; при визначені фізичного зносу економічний термін придатності даного обладнання 20 років, обладнання введено в експлуатацію в 2004 році, відповідно знос - 75%, що відповідає - аварійному, однак, не зважаючи на зазначене, оцінщик не прийняв дане при здійсненні розрахунку, зазначивши, що приймає до уваги фактичний стан майна, згідно якого залишковий строк служби складає 9 років та в результаті розраховано знос у 40%.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, згідно з ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення позову у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження, а подані сторонами докази є взаємосуперечливими між собою, зокрема визначена у наданих сторонами звітах про вартість предмета застави значно відрізняється, в зв'язку з чим, під час розгляду справи №910/15899/18 виникло питання щодо ринкової вартості предмета застави, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Так, за приписами ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Судовому експерту забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов'язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Таким чином, з'ясувавши обставини й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що для об'єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання, а тому слід призначити у справі експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Оплату експертизи, згідно з виставленим рахунком, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вторметал".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Призначити у даній справі судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експерта поставити наступне питання:

1) Яка ринкова вартість предмета застави за Договором застави від 07.07.2011, посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Т.С., зареєстрованим в реєстрі за № 573, укладеним між Акціонерним товариством "Сбербанк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Вторметал" та Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет"?

3. Зобов'язати сторін надати експерту усі потрібні для проведення експертизи документи.

4. Витрати за проведення експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вторметал".

5. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України.

6. Провадження по справі № 910/15899/18 зупинити до одержання результатів експертизи.

7. Матеріали справи надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 26.02.2019.

Суддя О.А. Грєхова