ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. Справа № 916/2222/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Матвієнко А.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №16 від 08.01.2019р.

від відповідача: не зявився,

розглянувши справу №916/2222/18 за позовом Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65110, м. Одеса, вул. Балківська,1-Б) до ПФ Товарна (65036, м. Одеса, вул.Старицького,10) про стягнення 199245,03грн.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, вирішені судом заяви, клопотання сторін, вчинені судом процесуальні дії у справі:

Позивач позовні вимоги підтримує, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.02.2019р. за вх.№2757/19, в їх обґрунтування зазначає, що між КП «ТМО» та ПФ «Товарна» було укладено договір №3414 від 01.11.2006р. на постачання теплової енергії на обєкт споживача, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10 (гуртожиток). На виконання вказаного договору позивач відпускав відповідачу теплову енергію в період з 01.10.2016р. по 01.10.2018р., за яку відповідач не розрахувався у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 279245,03грн., яка частково була погашена під час розгляду даної справи, у звязку з чим залишок заборгованості складає 199245,03грн.

Заявами від 16.01.2019р. за вх.№829/19, від 13.02.2019р. за вх.№2980/19 відповідач повідомив суд про те, що у гуртожитку за адресою: вул. Старицького,10, за 2017-2018р.р. опалювального сезону утворилась заборгованість в сумі 279245,03грн. Відповідач зазначає, що у гуртожитку проживає 134 сімї, переважна більшість яких багатодітні, малозабезпечені та непрацевлаштовані громадяни, які заборгували відповідачу станом на 01.01.2019р. 309370,04грн. Також, відповідач вказує, що з моменту подання позивачем даного позову до суду відповідачем здійснено часткову проплату заборгованості: 30000грн. згідно платіжного доручення №1 від 14.11.2018р., 15000грн. згідно платіжного доручення №3 від 19.11.2018р., 10000грн. згідно платіжного доручення №13 від 26.12.2018р., 25000грн. згідно платіжного доручення №17 від 09.01.2019р., 30000грн. згідно платіжного доручення №25 від 12.02.2019р., у звязку з чим залишок заборгованості перед позивачем станом на 13.02.2019р. складає 169245,03грн. Окремо у заявах відповідач виклав прохання до суду про проведення реструктуризації боргу за тепло за опалювальні сезони 2017-2018р.р. за договором №3414 від 01.11.2006р., з проханням дозволити оплатити борг на протязі 10 місяців.

Ухвалою суду від 17.10.2018р. відкрито провадження у справі №916/2222/18, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 12.11.2018р. об 11год.00хв.

З врахуванням того, що в період з 05.11.2018р. по 14.11.2018р. включно суддя Малярчук І.А. перебувала у відпустці, ухвалою суду від 23.10.2018р. призначено проведення підготовчого засідання суду на 22.11.2018р. об 11год.30хв.

22.11.2018р. судове засідання по справі не відбулось з підстав перебування судді Малярчук І.А. на лікарняному, у звязку з чим ухвалою суду від 26.11.2018р. призначено підготовче засідання суду на 13.12.2018р. об 11год.30хв.

У судовому засіданні 13.12.2018р. оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 09.01.2019р. о 10год.00., про продовження строку підготовчого провадження до 16.01.2019р. включно.

Ухвалою суду від 09.01.2019р. закрито підготовче провадження по справі №916/2222/18, призначено справу №916/2222/18 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 16.01.2019р. о 10год.00хв.

У судовому засіданні 16.01.2019р. оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 13.02.2019р. о 10год.00хв. , та 13.02.2019р. до 13год.45хв.

Клопотання відповідача від 21.11.2018р. за вх.№24077/18, від 08.01.2019р. за вх.№317/19 про відкладення розгляду справи були судом задоволені.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

01.11.2006р. між КП «ТМО» (теплопостачальна організація) та ПФ «Товарна» (споживач) було укладено договір №3414 на постачання теплової енергії, відповідно до умов якого теплопостачальна організація взяла на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобовязався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається споживачу на опалювання та гаряче водопостачання на обєкт по вул. Старицького, 10, в обсягах згідно додатку №1 до цього договору (розділ 1, п.2.1. договору).

Згідно п.3.2.2., 5.1. договору №3414 від 01.11.2006р. споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором. Облік споживання теплової енергії визначається розрахунковим способом.

Розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації по тарифу 179,12грн. за 1 Гкал, діючому на момент укладення договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця, наступного за розрахунковим. Споживач та теплопостачальна організація щомісячно до 15 числа місяця після розрахункового складають акт звіряння взаєморозрахунків. Сальдо, що відображено в акті звіряння взаєморозрахунків, враховується в рахунку-фактурі, що надається споживачу для подальшої оплати (п.п.6.1., 6.2., 6.3., 6.4., 6.5. договору №3414 від 01.11.2006р.).

Відповідно до п.п.10.1., 10.4. договору №3414 від 01.11.2006р. він діє до 31.12.2007р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Додатковою угодою №2 від 25.10.2016р. сторони внесли зміни до п.п.2.1., 5.1. договору №3414 від 01.11.2006р. та визначили, що обсяги теплопостачання на обєкт споживача визначаються згідно з додатком №1 до додаткової угоди №2 від 01.10.2016р.; облік споживання теплової енергії визначається за приладом обліку «ULTRAHEAT UH50», заводський №68698547.

Також, сторонами до договору №3414 від 01.11.2006р. було підписано додаток №1 «Обсяги постачання теплової енергії споживачу», додаток №2 «Схема теплотраси, що перебуває на балансі споживача», додаток №3 «Умови припинення подачі теплової енергії», додаток №1 «Обсяги постачання теплової енергії споживачу» до додаткової угоди №2 від 25.10.2016р.

На виконання умов договору №3414 від 01.11.2006р. позивач здійснював на обєкт відповідача теплопостачання, про що свідчать звіти відповідача про спожиту теплову енергію за періоди: з 22.10.2016р. по 03.11.2016р., з 03.11.2016р. по 29.11.2016р., з 28.11.2016р. по 28.12.2016р., з 28.12.2016р. по 29.01.2017р., з 29.01.2017р. по 27.02.2017р., з 27.02.2017р. по 31.03.2017р., з 16.11.2017р. по 29.11.2017р., з 30.11.2017р. по 29.12.2017р., з 30.12.2017р. по 31.01.2018р., з 01.02.2018р. по 02.03.2018р., з 03.03.2018р. по 30.03.2018р., з 01.04.2018р. по 06.04.2018р.

Позивачем відповідачу було надіслано претензію про сплату заборгованості за договором №3414 від 01.11.2006р. Однак, до справи не подано доказів оплати відповідачем наявної заборгованості у повній сумі.

Так, сторонами до справи подано виписку по АБ «Південний» за 09.01.2019р. про оплату відповідачем заборгованості в сумі 25000грн., платіжне доручення №25 від 12.02.2019р. про сплату боргу в сумі 30000грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1 ст.901 Цивільного кодексу України, де визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст.903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно п.23 Правил користування тепловою енергією, затв. Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007р., розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Як передбачено п.40 Правил користування тепловою енергією, затв. Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007р., споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Так, після подання позивачем заяви про зменшення позовних вимог до суми 199245,03грн. відповідачем 12.02.2019р. здійснено часткову оплату заборгованості в сумі 30000грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Положення ч.4 ст.231 ГПК України передбачають, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи те, що відповідачем оплачено 30000грн. заборгованості в процесі розгляду даної справи, предмет спору у даній справі в цій частині позовних вимог перестав існувати вже після відкриття провадження по справі, суд вбачає наявними підстави для закриття провадження по справі в частині позовних вимог КП Теплопостачання міста Одеси до ПФ Товарна про стягнення 30000грн. основного боргу.

Отже, враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, а саме, договору №3414 від 01.11.2006р., додатки та додаткову угоду №2 від 25.10.2016р., звіти відповідача про спожиту теплову енергію, докази часткової проплати відповідачем вартості отриманої теплової енергії та визнання цього факту сторонами, суд встановив, що мало місце постачання позивачем відповідачу теплової енергії та її отримання відповідачем в період з 01.10.2016р. по 01.10.2018р., у звязку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача вартості спожитої теплової енергії підлягає частковому задоволенню в сумі 169245,03грн.

Окремо у заявах відповідач виклав прохання до суду про проведення реструктуризації боргу за тепло за опалювальні сезони 2017-2018р.р. за договором №3414 від 01.11.2006р., з проханням дозволити оплатити борг на протязі 10 місяців, однак, така заява відповідача не може бути розглянута судом, оскільки положення ГПК України не передбачають такої процесуальної дії господарського суду, як проведення реструктуризації боргу.

У попередньому орієнтовному розрахунку судових витрат позивач визначив сплату ним судового збору у розмірі 5088,68грн. та при поданні позову сплатив 5088,68грн. судового збору.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У звязку зі зменшенням позивачем позовних до суми 199245,03грн., поверненню позивачу з державного бюджету належить судовий збір в сумі 2100грн. у випадку подання позивачем відповідного клопотання.

Так, за розгляд даного позову судом позивач поніс фактичні витрати на оплату судового збору в сумі 2988,68грн., які підлягають відшкодуванню платнику внаслідок задоволення його вимог за рахунок відповідача.

Керуючись п.2 ч.1 ст.231, ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити позов Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65110, м.Одеса, вул. Балківська,1-Б, ) до ПФ Товарна (65036, м.Одеса, вул.Старицького,10, ) про стягнення 199245,03грн. частково.

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65110, м. Одеса, вул. Балківська,1-Б) до Приватної Фірми Товарна (65036, м. Одеса, вул.Старицького,10) про стягнення 30000грн. основного боргу.

3. Стягнути з Приватної Фірми Товарна (65036, м. Одеса, вул. Старицького, 10, ) на користь Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65110, м. Одеса, вул. Балківська,1-Б, ) 169245 (сто шістдесят девять тисяч двісті сорок пять) грн. 03коп. заборгованості, 2988 (дві тисячі девятсот вісімдесят вісім)грн. 68коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 лютого 2019 р.

Суддя І.А. Малярчук