ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2019р. Справа №905/2390/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Нарожна М.С.,

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний стиль» (83015, м.Донецьк, пр.Б. Хмельницького, 102, )

про стягнення 119 850,27 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/2390/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний стиль», м.Донецьк про стягнення основного боргу у розмірі 58 259,11 грн., пені - 16 831,30 грн., 3% річних - 4 794,26 грн., інфляційних втрат - 39 965,60 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2390/18; справу №905/2390/18 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару, що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про розгляд справи був повідомлений, про що свідчать наявні у матеріалах справи оголошення з офіційного веб-порталу «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» про дату та час судових засідань у справі №905/2390/18.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, 31.12.2014р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) був підписаний договір купівлі-продажу природного газу №1482/15-КП-7, за приписами п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД , а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2 договору №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р. газ, що продається за цим договором використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

За правилами п.2.1 укладеного сторонами правочину продавець передає покупцеві, зокрема, у січні 2015 року газ обсягом до 5 тис. куб. м.

За змістом п.5.2 договору №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р. до сплати за 1000 куб. м природного газу - 6384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1276,94 грн., всього з ПДВ - 7661,64 грн.

Згідно з п.п.3.3, 3.4 укладеного сторонами правочину приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженими представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п.11.1 договору №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р. останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На підставі договору №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р. позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі природного газу (з урахуванням послуги на транспортування) б/н від 31.01.2015р. у січні 2015 року на суму 58 259,11 грн. (7,604 тис. куб. м).

Як зазначає позивач, відповідач встановлений договором обов'язок по оплаті отриманого товару у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заявлено вимоги, зокрема, про стягнення основного боргу у розмірі 58 259,11 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом п.6.1 договору №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р. остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відтак, зобов'язання з оплати газу, поставленого у січні 2015 року на суму 58 259,11 грн. (акт приймання-передачі б/н від 31.01.2015р.) мали бути виконані не пізніше 16.02.2015р. включно (з урахуванням того, що останній день строку та наступний за ним день (14-15.02.2015р.) припадали на вихідні дні (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України).

Проте, як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний стиль» не перерахувало на користь позивача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за договором №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р. (відомості, які містяться у довідках «Операції з 01.01.2015р. по 31.01.2018р.», «Сальдо по підприємству ТОВ «Столичний стиль» з 01.01.2015р. по 31.01.2018р.» позивача) Заборгованість відповідача за спірною поставкою природного газу становить 58 259,11 грн.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою від 26.12.2018р. господарського суду відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів у розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не представлено.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов'язання за договором №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р. виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов'язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний стиль» про стягнення боргу в сумі 58 259,11 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п.7.2 договору №1482/15-КП-7 від 31.12.2014р., у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 16 831,30 грн. за період з 17.02.2015р. по 16.08.2015р.

Здійснений позивачем розрахунок є арифметично вірним.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 4794,26 грн. за період з 17.02.2015р. по 02.02.2018р. та інфляційну складову боргу у розмірі 39 965,60 грн. за період з 01.03.2015р. по 31.12.2017р.

Перевіривши розрахунок 3% річних у наведений період, суд встановив, що їх сума є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 4794,26 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних є арифметично вірним.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з'ясувавши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню на визначені позивачем суми.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1797,75 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Дослідивши докази, які наявні у матеріалах справи, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний стиль», м.Донецьк про стягнення основного боргу у розмірі 58 259,11 грн., пені - 16 831,30 грн., 3% річних - 4 794,26 грн., інфляційних втрат - 39 965,60 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний стиль» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» основний борг - 58 259,11 грн., пеню - 16 831,30 грн., 3% річних - 4 794,26 грн., інфляційні втрати - 39 965,60 грн., а також судовий збір в сумі 1797,75 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 20.02.2019р.

Повний текст рішення складено та підписано 25.02.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний стиль» (83015, м.Донецьк, пр.Б. Хмельницького, 102, ).

Суддя О.М. Сковородіна