СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" лютого 2019 р. Справа № 905/1228/15

Суддя Гребенюк Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу боржника, Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", м. Краматорськ, Донецька обл., (вх. №516 Д/3) на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.01.2019 (повна ухвала складена 21.01.2019, головуючий суддя Зекунов Е.В., судді Курило Г.Є., Стукаленко К.І..) у справі № 905/1228/15 за скаргою Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пилипчук Віталія Григоровича з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області у справі №905/1228/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", м. Краматорськ, Донецька обл.,

про стягнення 85594041,98 грн.,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2018 року на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга ПАТ «Донецькоблгаз» на дії приватного виконавця за № 15/1-3764 від 19.12.2018, в якій заявник просив суд: 1. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича щодо винесення постанов про накладення арешту на грошові кошти ПАТ «Донецькоблгаз» та його структурних підрозділів; 2. Скасувати постанови про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням №57930070, винесені приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1228/15 від 11.12.2015; 3. Зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича винести постанови про зняття арешту з рахунків ПАТ «Донецькоблгаз» та його структурних підрозділів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.01.2019 у справі № 905/1228/15 у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пилипчук Віталія Григоровича з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 905/1228/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" про стягнення 85594041,98грн. - відмовлено.

Боржник, Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", м. Краматорськ, Донецька обл., з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пилипчук Віталія Григоровича з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області у справі №905/1228/15. Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом із цим, положеннями статті 258 Господарського процесуального кодексу України на заявників апеляційних скарг покладено обов'язок щодо надання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ухвала є однією із форм судового рішення та те, що статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був встановлений станом на 01.01.2019, складає 1 921,00 грн, то судовий збір на оскаржувану ухвалу мав бути сплачений в сумі 1 921,00 грн.

Дана позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15.

Однак, звертаючись до суду апеляційної інстанції, апелянт не надав доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.01.2019 у справі № 905/1228/15, при цьому заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Вказане клопотання скаржник обґрунтовує тяжким фінансовим становищем підприємства, зупиненням внаслідок проведення АТО господарської діяльності структурних підрозділів боржника.

Розглянувши вказане клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у даній справі, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені частиною першою статті вищезазначеного Закону.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з важким фінансовим становищем та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб'єктів господарювання та громадян поставлено законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Крім того, апелянт не довів суду апеляційної інстанції той факт, що він належить до кола суб'єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України "Про судовий збір" щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Під час розгляду клопотання апелянта суд апеляційної інстанції також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26).

Підсумовуючи вищенаведене, в задоволенні клопотання боржника, Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", м. Краматорськ, Донецька обл., про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.01.2019 у справі № 905/1228/15 слід відмовити.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2 частини третьої статті 258 цього Кодексу, а саме без подання доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Керуючись статтями 174, 234, пунктом 2 частини третьої статті 258, статтями 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання боржника, Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", м. Краматорськ, Донецька обл., про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.01.2019 у справі № 905/1228/15.

2. Апеляційну скаргу боржника, Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", м. Краматорськ, Донецька обл., на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.01.2019 у справі № 905/1228/15 залишити без руху.

3. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме подати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі (1 921,00 грн).

4. Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Cуддя - доповідач Гребенюк Н.В.