номер провадження справи 17/153/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.02.2019 Справа № 908/2559/17

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” за вих. від 05.02.19 № 25-16/215 на рішення, дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (в порядку ст. 339 ГПК України) у справі № 908/2559/17

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат”, 69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18

про стягнення 67 405 591,04 грн.

за участю: Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13).

У засіданні приймали участь:

представник позивача: Седляров В.С., довіреність № 25 від 01.01.19, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 577 від 10.11.06;

представник відповідача (скаржник): Коляда А.С., ордер серії ЗП № 092148 від 15.02.19;

представник ВПВР МУЮ: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області від товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” надійшла скарга на рішення, дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.02.19, зазначену скаргу передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 06.02.19 скаргу за вих. від 05.02.19 № 25-16/215 прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 15.02.19 о/об 12 год. 30 хв.

У судовому засіданні представник боржника підтримав скаргу за вих. від 05.02.19 № 25-16/215.

Представник стягувача у судовому засіданні проти скарги заперчив повністю з підстав викладених у запереченні на скаргу від 15.02.19 № 008-32/2337.

Представник ВПВР Департаменту ДВС МЮУ у судове засідання 15.02.19 не з’явився.

Про дату, час та місце судового засідання ВПВР Департаменту ДВС МЮУ повідомлено належним чином шляхом направлення на його адресу ухвали суду від 06.02.19 у цій справі.

Також, ухвалу суду від 06.02.19 про прийняття до розгляду вказаної скарги у справі направлено на електронну пошту ВПВР Департаменту ДВС МЮУ – , що підтверджується відповідним витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції електронною поштою (який долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду скарги за відсутності представника ВПВР Департаменту ДВС МЮУ за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 15.02.19 судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників боржника та стягувача суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.05.18 у справі № 908/2559/17 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з ТОВ “ЗТМК” на користь публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (далі ПАТ “Запоріжжяобленерго”) 41 785 639,37 грн. пені, 4 916 445,40 грн. 3 % річних, 20 703 506,26 грн. інфляційних втрат, 12 300,00 грн. витрат на проведення експертизи та 240 000,00 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.18 рішення господарського суду Запорізької області від 25.05.18 у справі № 908/2559/17 скасовано в частині задоволення інфляційних втрат у розмірі 11 660,75 грн. за серпень 2015 року, а також розподілу судових витрат. В скасованій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 11 660,75 грн. за серпень 2015 року відмовлено. Викладено абз. 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: “Стягнути з ТОВ “ЗТМК” на користь ПАТ “Запоріжжяобленерго” 41 785 639,37 грн. пені, 4 916 445,40 грн. – 3 % річних, 20 691 845,51 грн. – інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 239 958,48 грн.”. В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 25.05.18 у справі № 908/2559/17 залишено без змін. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покладено на сторони пропорційно задоволених вимог. Присуджено стягнути з ПАТ “Запоріжжяобленерго” на користь ТОВ “ЗТМК” витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 62,28 грн.

16.10.18 судом на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.18 та рішення господарського суду Запорізької області від 25.05.18 у справі № 908/2559/17 видані відповідні накази, які надіслані стягувачам.

Зокрема, ПАТ “Запоріжжяобленерго”, як стягувану, надіслано наказ про стягнення з ТОВ “ЗТМК” 41 785 639,37 грн. пені, 4 916 445,40 грн. 3 % річних, 20 691 845,51 грн. інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 239 958,48 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Савки Л.О. від 22.01.19 відкрито виконавче провадження ВП № 58134395 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.10.18 у справі № 908/2559/17 про стягнення з ТОВ “ЗТМК” на користь ПАТ “Запоріжжяобленерго” 41 785 639,37 грн. пені, 4 916 445,40 грн. 3 % річних, 20 691 845,51 грн. інфляційних втрат та 239 958,48 грн. судового збору, а всього на суму 67 633 888,76 грн. У постанові про відкриття виконавчого провадження держвиконавцем зазначено, що з боржника підлягає стягненню виконавчий збір в розмірі, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню).

Згідно зі штампом вхідної кореспонденції канцелярії підприємства ТОВ “ЗТМК”, останнім отримано постанову про відкриття виконавчого провадження направлену ВПВР ДДВС МЮУ боржнику із супровідним листом від 22.01.19 № 58134395/27 – 01.02.19 вх. № 233.

Відповідно до календарного штемпеля УДППЗ “Укрпошти”, який міститься на поштовому конверті, вказану постанову направлено на адресу ТОВ “ЗТМК” – 29.01.19.

Посилаючись на порушення держвиконавцем норм законодавства про виконавче провадження та Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» при винесенні постанови від 22.01.19 про відкриття виконавчого провадження по ВП № 58134395, ТОВ “ЗТМК” звернулось до суду з цією скаргою (від 05.02.19 № 25-16/215), в прохальній частині якої просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ щодо винесення постанови від 22.01.19 про відкриття виконавчого провадження ВП № 58134395 щодо ТОВ “ЗТМК”;

- визнати недійсною постанову державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 22.01.19 про відкриття виконавчого провадження ВП № 58134395 щодо ТОВ “ЗТМК”.

Статтею 1 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов’язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України “Про виконавче провадження”, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур’єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Виданий господарським судом наказ від 16.10.18 у справі № 908/2559/17 про стягнення з ТОВ “ЗТМК” на користь ПАТ “Запоріжжяобленерго” коштів є виконавчим документом (відповідно до ст. 3 Закону України “Про виконавче провадження”) та відповідає вимогам до виконавчого документа, які визначені у ст. 4 вказаного Закону. Станом на час відкриття виконавчого провадження ВП № 58134395 строк виконавчого документу – наказу від 16.10.18 № 908/2559/17 не сплинув.

Виходячи з викладеного вище суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.01.19 ВП № 58134395 вчиненні з дотриманням вимог ст. ст. 3, 4, 12, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом враховано, що несвоєчасне надсилання зазначеної постанови (постанов) жодним чином не спростовує правомірності її винесення та не може бути підставою у даному випадку для визнання такої постанови недійсною, а дії держвиконавця щодо її винесення (прийняття) неправомірними.

Інші доводи скаржника, а саме про порушення держвиконавцем приписів п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 17 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень судом до уваги не приймаються, оскільки зупинення вчинення виконавчих дій може мати місце лише на стадії здійснення виконавчого провадження, тобто за наявності вже відкритого виконавчого провадження, та відповідно здійснюється за наявності підстав та у строки передбачені ст. 34 Закону України “Про виконавче провадження”.

З підстав викладених вище суд дійшов висновку, що дії державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.01.19 ВП № 58134395 є правомірними, а зазначена постанова винесена (прийнята) з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов’язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, за наслідками розгляду скарги ТОВ “ЗТМК” за вих. від 05.02.19 № 25-16/215 суд дійшов висновку, що право заявника не було порушено, а тому наявні підстави для відмови у задоволені скарги.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 91, 233-235, 339-345 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” за вих. від 05.02.19 № 25-16/215 на рішення, дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку визначеному Розділом IV ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.Л. Корсун