ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.02.2019 Справа № 920/904/18
Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О. при секретарі судового засідання Гребенюк С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/904/18 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 121В, ідентифікаційний код 30382533),

до відповідачів: 1) Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ідентифікаційний код 00015622),

2) Приватного виконавця Гречин Наталії Володимирівни (АДРЕСА_1),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (вул. Антоновича, буд. 127, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 0032112),

про звільнення з-під арештів майна на підставі статей 16, 386, 572, 589 Цивільного кодексу України, статей 20, 58 Закону України «Про заставу», статей 1, 3, 33 Закону України «Про іпотеку»,

представники сторін:

позивача - Скрипка А.В. згідно ордеру серії КС № 515082 від 21.12.2018,

відповідачів - 1) не з'явився,

2) не з'явився,

третьої особи - Малік Т.І. згідно свідоцтва серії КС № 7267/10 від 07.12.2018 приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» (03115, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 121В, ідентифікаційний код 30382533) з позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд звільнити з-під арештів майно, що належить позивачеві на праві власності, накладених Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, приватним державним виконавцем Гречин Н.В. в рамках виконавчих проваджень, перелік майна наведено позивачем у позовній заяві, а також позивач просить суд здійснити розподіл судових витрат у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суд від 20.11.2018 позовну заяву залишено без руху до усунення недоліків.

03.12.2018 позивачем подано до суду заяву № РМ/28/11-01 від 28.11.2018 (вх. № 8620 від 03.12.2018) з письмовим обґрунтуванням підстав сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. згідно квитанції № 62562 від 09.11.2018.

Ухвалою суду від 06.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/904/18 та призначено підготовче засідання на 26.12.2018.

26.12.2018 від представника третьої особи до суду надійшла заява б/н від 26.12.2018 (вх. № 9037 від 26.12.2018) про надання письмових пояснень № 010-0/642 від 22.12.2018, в яких третя особа зазначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання, державним/приватним виконавцем за виконавчим документом, для задоволення вимог стягувача, який не є іпотекодержателем, є порушенням передбаченого частиною шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритету права іпотеко держателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки (право, що виникло або виникне в майбутньому). Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм правовим наслідком заборону на відчуження арештованого майна, ним порушується право заставодавця та заставодержателя щодо порядку виконання існуючих кредитних договорів та договорів забезпечення.

З урахуванням викладеного, представник третьої особи вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними.

02.01.2019 від другого відповідача до суду надійшов відзив № 1616 від 21.12.2018, в якому другий відповідач зазначає, що вважає позовну заяву позивача необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень. Згідно Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Другий відповідач зазначає, що на підставі викладеного та на підставі заяв представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про відкриття виконавчого провадження за № 621/05-18 від 08.05.2018 та № 622/05-18 від 08.05.2018 у відповідності до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 14.05.2018 приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56388287 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/1648/17 від 30.03.2018 про стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства «Компанія Райз» та Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 1117632,08 грн., пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів в сумі 3060,12 грн., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами в сумі 53473,67 грн.; та ВП № 56389374 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/1648/17 від 30.03.2018 про стягнення з та Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 8880,47 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг в сумі 1584,00 грн.

29.01.2019 представником третьої особи разом із заявою б/н від 29.01.2019 (вх. № 645 від 29.01.2019) надано суду для долучення до матеріалів справи копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000293 від 16.03.2018 та копію довіреності № 010-00/7805 від 29.12.2018.

29.01.2019 розгляд зазначеної справи не відбувся у зв'язку з відрядженням судді Спиридонової Н.О., що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу даної справи.

У зв'язку із закінчення відрядження та виходом на роботу 01.02.2019 судді Спиридонової Н.О., ухвалою від 01.02.2019 судом призначено справу № 920/904/18 до судового розгляду в підготовчому засіданні на 26.02.2019 з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 18.02.2019 у справі № 920/904/18 Подільському районному суду міста Києва (вул. Хорива, 21, м. Київ, 04071) забезпечити проведення судового засідання у справі № 920/904/18, яке призначене на 26.02.2019 об 11 год. 40 хв. в режимі відеоконференції в приміщенні Подільського районного суду міста Києва (вул. Хорива, 21, м. Київ, 04071).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Малік Т.І. згідно свідоцтва серії КС № 7267/10 від 07.12.2018, приймала участь у судовому засіданні 26.02.2019 в режимі відеоконференції в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, у відповідності до вимог статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернуто на адресу Господарського суду Сумської області відділенням поштового зв'язку.

26.02.2019 від представника першого відповідача до суду надійшли письмові пояснення № 2260-22-19/20.1-25 від 19.02.2019, відповідно до яких представник першого відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що державним виконавцем одночасно з відкриттям виконавчого провадження, 20.06.2018 з метою забезпечення виконання судового рішення винесено постанову про арешт майна боржника № 56631613; позивачем не обґрунтовано яким чином порушені його права; арешт майна полягає у забезпеченні його збереження, унеможливлення його відчуження, забезпеченні реального виконання виконавчого документа тощо. Станом на 19.02.2019 звернення стягнення на вказане майно позивача не здійснюється.

Також представник першого відповідача зазначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки можливий лише за умови настання визначених статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» обставин, а саме у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.

26.02.2019 представником позивача разом із супровідним листом б/н від 26.02.2019 (вх. № 1480 від 26.02.2019) надано суду для долучення до матеріалів даної справи копію іпотечного договору № 151216Z3 від 31.05.2016.

Зазначений письмовий доказ судом долучено до матеріалів даної справи.

Відповідно до частини першої статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частини перша, друга статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Згідно статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з'ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За приписами статті 185 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд з'ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 26.02.2019 судом розглянуто питання, визначені частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що судом було вчинено всі дії в межах підготовчого провадження з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд дійшов висновку щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 120, 182, 185, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження у справі № 920/904/18.

2. Призначити справу № 920/904/18 до судового розгляду по суті на 14.03.2019, 11:00 з повідомленням учасників справи. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, проспект Т.Г.Шевченка, 18/1, 1-й поверх, зал судового засідання № 4.

3. Повідомити учасників справи про право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також про обов'язок повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання, зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти або іншої аналогічної інформації.

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:htps://court.gov.ua/sud5021/.

Повну ухвалу складено 27 лютого 2019 року.

Суддя Н.О. Спиридонова

Примітка. Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

2. Учасники справи зобов'язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

3. У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

4. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 42 Господарського процесуального кодексу України,учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.