ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. Справа№ 910/5111/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Мальченко А.О.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Пуляєва Ю.Д.;

від відповідача: Маркова Т.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будкепітал" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018

у справі № 910/5111/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будкепітал"

про стягнення 345 266,31 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будкепітал" про стягнення 345 266,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Перший український експертний центр" є обслуговуючою організацією житлових будинків за адресою: вул.Академіка Філатова 2/1; Саперне поле 14/55; Анрі Барбюса 53; Анрі Барбюса 51/1-А в місті Києві. Позивач вказує, що ним надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території по вказаним будинкам, які не оплачені відповідачем, в зв'язку з чим у період з листопада 2017р. по лютий 2018р. утворилась заборгованість в розмірі 320 727,69 грн. Також позивачем нараховано вартість послуг на охорону приміщень за період з грудня 2017р. по березень 2018р. в розмірі 11 200,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/5111/18, з урахуванням ухвали про виправлення описок від 14.09.2018, позов було задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будкепітал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" 46 305 грн 14 коп - суму основного боргу та 694 грн 58 коп - витрати по сплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач здійснює обслуговування будинків, в яких знаходяться квартири відповідача, надання послуг позивачем сторонами не заперечується, а тому на відповідача, як власника майна, покладено обов'язок здійснювати відшкодування вартості послуг на утримання такого майна. Відповідно до здійсненого судом першої інстанції перерахунку, загальна вартість послуг з утримання будинків та прибудинкової території по квартирам склала 46 305,14 грн.

Окрім цього, суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів існування підстав, з якими пов'язане виникнення у відповідача обов'язку з оплати послуг з охорони приміщень.

Також суд першої інстанції зазначив, що оскільки матеріали справи не містять доказів встановлення сторонами в договірному порядку строків виконання зобов'язання з оплати наданих комунальних послуг, як і не містять доказів направлення відповідачу щомісячно рахунків на оплату з вимогою здійснити оплату наданих послуг, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про недоведеність наявності прострочення виконання грошового зобов'язання, а тому вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази надання послуг з утримання будинків. Також відповідач зазначив, що судом першої інстанції проігноровано, що позивачем не було надано та не було виставлено відповідачу рахунків для оплати житлово-комунальних послуг. На думку відповідача, надані позивачем копії розрахунків та наказів на встановлення тарифу в односторонньому порядку є неналежними доказами надання послуг;

Також, не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення припустився порушень норм процесуального та матеріального законодавства, оскільки зі сторони позивача були зроблені всі необхідні дії щодо підтвердження обставин, на які позивач посилався, тоді як справа була розглянута без з'ясування всіх обставин та без дослідження поданих позивачем доказів на підтвердження своїх вимог. Позивач зазначає, що судом першої інстанції безпідставно визнано лише частину заборгованості, тоді як позивачем повністю доведено кількість спожитих послуг відповідачем. Також апелянт зазначив, що відповідно до розпорядження виконавчого комітету органу Київської міської ради тариф на послуги розраховано по окремо взятому будинку та позивачем у суді першої інстанції подані письмові пояснення щодо порядку та способу нарахування розміру фактично спожитих послуг.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 р. в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 р.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/5111/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Дикунська С.Я., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 відкрито апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будкепітал" та призначено до розгляду на 28.11.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 відкрито апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр", об'єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будкепітал" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" в одне апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 28.11.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 відкладено розгляд справи на 18.12.2018.

18.12.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.12.2018.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2018, враховуючи перебування у відпустці судді Дикунської С.Я., яка не є головуючим суддею, справу №910/5111/18 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 28.12.2018, справу № 910/5111/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Мальченко А.О., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 апеляційні скарги прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Мальченко А.О., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 було відкладено розгляд справи на 13.02.2019.

Позиції учасників справи

28.11.2018 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

13.12.2018 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Перший український експертний центр».

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, обслуговування будинків за адресами: вул.Академіка Філатова, 2/1; вул.Анрі Барбюса, 51/1-А; вул.Анрі Барбюса, 52/1 (згідно розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №521 від 26.09.2017р. вказаному будинку присвоєно поштову адресу: вул.Анрі Барбюса, 53); вул.Саперне поле, 12; вул.Саперне поле 14/55, здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр", якому передані зазначені будинки на підставі Актів приймання-передачі житлового комплексу або його частини, копії яких долучені до матеріалів справи.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, обґрунтовує його неналежним виконанням відповідачем свого зобов'язання по оплаті наданих послуг у період листопад 2017 - березень 2018 житлово-комунальних послуг та компенсації витрат на охорону, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у сумі 331 927,69 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач здійснює обслуговування будинків, в яких знаходяться квартири відповідача, надання послуг позивачем сторонами не заперечується, а тому на відповідача, як власника майна, покладено обов'язок здійснювати відшкодування вартості послуг на утримання такого майна. Відповідно до здійсненого судом першої інстанції перерахунку, загальна вартість послуг з утримання будинків та прибудинкової території по квартирам склала 46 305,14 грн.

Окрім цього, суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів існування підстав, з якими пов'язане виникнення у відповідача обов'язку з оплати послуг з охорони приміщень.

Також суд першої інстанції зазначив, що оскільки матеріали справи не містять доказів встановлення сторонами в договірному порядку строків виконання зобов'язання з оплати наданих комунальних послуг, як і не містять доказів направлення відповідачу щомісячно рахунків на оплату з вимогою здійснити оплату наданих послуг, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про недоведеність наявності прострочення виконання грошового зобов'язання, а тому вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних задоволенню не підлягають.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 208 ЦК України визначено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, договір на надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території №01/07 від 01.07.2017р., на який позивач посилається, як на підставу наявності у відповідача обов'язку оплати житлово-комунальних послуг, позивачем та відповідачем не підписано, тобто між сторонами відсутні договірні правовідносини.

При цьому, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги"( тут і далі в редакції від 24.06.2004 N 1875-IV, яка була чинна станом на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон N1875-IV) встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Суб'єктами вказаного Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону N1875-IV).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону N1875-IV споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону N1875-IV істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; права та обов'язки сторін; порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року N 572, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону N1875-IV саме на виконавця покладено обов'язок підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Позивачем не надано жодних доказів звернення до відповідача з пропозицією укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, як і доказів ухилення останнього від укладення такого договору в спірний період.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 20 Закону N1875-IV визначено право споживача на одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та обов'язок з оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир та нежитлових приміщень у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно з п. 5 ст. 20 Закону N1875-IV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в повному обсязі та у строки, встановлені договором або законом.

Розмір плати за житлово-комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української PCP плата за комунальні послуги береться, крім квартирної, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Тариф та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинках за адресою: вул.Академіка Філатова, 2/1; вул.Саперне поле, 12, вул.Анрі Барбюса, 53, вул.Анрі Барбюса, 51/1-А були встановлені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 932 від 01.08.2017 в розмірі за 1 кв.м загальної площі приміщення, що належить відповідачеві, за місяць (з ПДВ).

З огляду на вищевказані норми законодавства, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 20.04.2016 р. у справі № 221/515/15-а та від 05.10.2016 р. у справі №753/2526/16-ц.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у разі неукладення сторонами договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території позивач повинен довести надання таких послуг.

При цьому, факт здійснення господарської операції з надання послуг підтверджується, зокрема, первинними бухгалтерськими документами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (надалі - Положення №88) визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання ним особисто послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: вул. Академіка Філатова, 2/1; вул.Анрі Барбюса, 51/1-А; вул.Анрі Барбюса, 52/1 (згідно розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №521 від 26.09.2017р. вказаному будинку присвоєно поштову адресу: вул.Анрі Барбюса, 53); вул.Саперне поле, 12; вул.Саперне поле 14/55, у період з листопад 2017 - березень 2018 на загальну суму 320 727,69 грн.

Зокрема, матеріали справи не містять актів здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг), які б підтверджували надання позивачем послуг саме відповідачеві або саме за вищевказаними адресами.

Надані позивачем акти наданих послуг, якими позивач підтверджує надання житлово-комунальних послуг за спірний період, не можуть бути належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 ГПК України, оскільки останні взагалі не підписані сторонами, містять посилання на договір № 01/07 від 01.07.2017, який між сторонами укладений не був, та не містять розшифровку наданих житлово-експлуатаційних послуг та за якою адресою надавались такі послуги.

Також, в матеріалах справи не містяться доказів надіслання даних актів на адресу відповідача.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, оскільки згаданою нормою не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" саме виконавець зобов'язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, виконавець зобов'язаний надавати споживачу щомісяця рахунок із зазначенням переліку житлово-комунальних послуг, їх вартості, структури цін/тарифів та ін. для його подальшої оплати споживачем.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження факту направлення ним на адресу відповідача рахунків для оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресами: вул.Академіка Філатова, 2/1; вул.Анрі Барбюса, 51/1-А; вул.Анрі Барбюса, 52/1 (згідно розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №521 від 26.09.2017р. вказаному будинку присвоєно поштову адресу: вул.Анрі Барбюса, 53); вул.Саперне поле, 12; вул.Саперне поле 14/55, у період з листопад 2017 - березень 2018 з метою проведення відповідних оплат спожитих послуг за відсутності укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1087 ЦК України розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, встановлено, що розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Отже, для проведення розрахунків між юридичними особами необхідним є розрахунковий документ, тобто доручення/вимога особи з зазначенням суми сплати та реквізитів рахунку, на який необхідно перерахувати грошові кошти.

Проте, з огляду на відсутність укладеного між сторонами договору, в якому зазначалися б відповідні дані, а також не направлення відповідачеві рахунків на оплату, останній позбавлений можливості самостійно визначити платіжні реквізити позивача для перерахування коштів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання ним відповідачеві послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, як і не надано доказів на підтвердження факту направлення ним на адресу відповідача належних рахунків для оплати таких послуг за відсутності укладеного між сторонами договору.

Доводи позивача про те, що в даному випадку відсутність претензій з боку відповідача щодо якості надання житлово-комунальних послуг підтверджує їх надання позивачем, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення/невизнання його права відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 320 727,69 грн. заборгованості.

Стосовно прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача послуг на охорону приміщень за період з листопада 2017 р. по березень 2018р. в розмірі 11 200,00 грн, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що послуги з охорони приміщень не входять до складу житлово-комунальних послуг. Відтак, положення ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", які встановлюють обов'язок споживача здійснити оплату житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Згідно з ч. 3-5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів існування підстав, з якими пов'язане виникнення у відповідача обов'язку з оплати послуг з охорони приміщень. Відтак, за відсутності укладеного між сторонами договору та будь-яких інших правових підстав для сплати відповідачем позивачу послуг з охорони приміщень, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення вартість послуг на охорону приміщень за період з грудня 2017р. по березень 2018р. в розмірі 11 200,00 грн. колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів дійшла до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, а також нарахованих на неї 3% річних та інфляційних втрат.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання ним відповідачеві послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, як і не надано доказів на підтвердження факту направлення ним на адресу відповідача належних рахунків для оплати таких послуг за відсутності укладеного між сторонами договору.

За відсутності укладеного між сторонами договору та будь-яких інших правових підстав для сплати відповідачем позивачу послуг з охорони приміщень, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення вартість послуг на охорону приміщень за період з грудня 2017 р. по березень 2018 р. в розмірі 11 200,00 грн. колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів дійшла до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, а також нарахованих на неї 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будкепітал" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року у справі № 910/5111/18 - частковому скасуванню, в той час як апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр", зважаючи на її мотиви та доводи, підлягає залишенню без задоволення.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року у справі № 910/5111/18 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будкепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року у справі № 910/5111/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року у справі № 910/5111/18 скасувати частково.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" відмовити повністю.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" покласти на заявника.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (04060, м.Київ, вул. БЕРЛІНСЬКОГО, будинок 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "БУДКЕПІТАЛ" (01021, м.Київ, КЛОВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 5, нежиле приміщення №2 В ЛІТ. А, ) 1 041,87 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/5111/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 18.02.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

А.О. Мальченко