СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Справа №905/2528/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І. , суддя Слободін М.М.,

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

представники учасників справи не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Маріупольської міської ради (вх341Д/1 від 19.10.2018) на рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2018 (повний текст рішення складено 07.06.2018, м. Харків, суддя Чернова О.В.) у справі №905/2528/17,

за позовом Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька обл.,

до Фізичної особи-підприємця Карпенко Михайла Івановича, м. Маріуполь, Донецька обл.,

про визнання дії договору оренди земельної ділянки №963 від 17.05.2006, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 06.06.2006 №04.06.162.00117 припиненою, повернення земельної ділянки та зобовязання привести земельну ділянку у придатний до використання стан шляхом демонтажу павільйону закусочної, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 31.05.2018 у справі №905/2528/17 у задоволенні позовних вимог Маріупольської міської ради до Фізичної особи підприємця Карпенко М.І. про визнання дії договору оренди земельної ділянки №963 від 17.05.2006, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 06.06.2006 №04.06.162.00117 припиненою, повернення земельної ділянки та зобовязання привести земельну ділянку у придатний до використання стан шляхом демонтажу павільйону закусочної відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Маріупольська міська рада, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2018 у справі №905/2528/17 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, апелянт зазначає, що договір оренди земельної ділянки від 17.05.2006 укладено строком на 3 роки, тобто до 24.01.2009. Даний договір повинен бути припинений у разі закінчення строку на який його було укладено. Суд не надав належної оцінки тому, що звернення від орендаря до міської ради про поновлення договору надійшли лише 20.04.2017. Пунктом 7 договору оренди земельної ділянки від 17.05.2006 встановлено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. Відтак, відповідачем по справі не надано доказів того, що ним направлявся лист-повідомлення про намір продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки. Оскільки лист про поновлення договору та проект додаткової угоди до орендодавця не було направлено, то апелянт вважає, що й відповідний лист заперечення міської ради у даному випадку не є необхідним. Також апелянт зазначає, що судом не встановлені обставини по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради на рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2018 у справі №905/2528/17; встановлено сторонам строк для подання відзиву з доказами його надсилання іншим учасникам справи в порядку ст. 263 ГПК України до 08.08.2018.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.07.2018 розгляд апеляційної скарги Маріупольської міської ради на рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2018 у справі №905/2528/17 призначено на 12.09.2018.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.09.2018 зупинено апеляційне провадження у справі №905/2528/17 за позовом Маріупольської міської ради до Фізичної особи підприємця Карпенка М.І. про визнання дії договору оренди земельної ділянки №963 від 17.05.2006, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 06.06.2006 №04.06.162.00117 припиненою, повернення земельної ділянки та зобовязання привести земельну ділянку у придатний до використання стан шляхом демонтажу павільйону закусочної до закінчення перегляду у касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №920/739/17.

Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018 з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018) постановлено ліквідувати, у тому числі Харківський та Донецький апеляційні господарські суди та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, що визначає Східний апеляційний господарський суд як суд апеляційної інстанції у розумінні ч.1 ст.25 Господарського процесуального кодексу України для справи №905/2528/17.

Згідно з п.п. 8 п. 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 №295/2018 «Про переведення суддів» переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду та суддів Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в газеті «Голос України» (№185 (6940) від 03.10.2018) було розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів», у зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом, доручено відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії здійснити передачу судових справ, що перебували у провадженні Донецького апеляційного господарського суду до, зокрема, Східного апеляційного господарського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 для розгляду справи №905/2528/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Слободін М.М., суддя Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 прийнято справу №905/2528/17 до провадження Східного апеляційного господарського суду. Зобов'язано учасників справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду судового рішення у справі №920/739/17.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 касаційну скаргу ПП «Карла Маркса-2» задоволено. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 у справі №920/739/17 скасовано, а рішення Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 залишено в силі. Вказана постанова Верховного Суду у справі №920/739/17 роздрукована з Єдиного реєстру судових рішень та долучена до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду 20.12.2018 поновлено провадження у справі; розгляд справи призначено на 04.02.2019 о 10:30 год.; ухвалено учасникам справи надати апеляційному суду письмові пояснення із викладенням своєї правової позиції по справі з урахуванням висновків Верховного Суду.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№1028 від 30.01.2019), в якому просить рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2018 у справі №905/2528/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У своєму відзиві відповідач вказує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на принципах верховенства права, є законним та обґрунтованим; судом досліджені всі наявні в матеріалах справи докази та встановлені всі обставини справи. Зокрема, з приводу посилання апелянта на те, що орендар неналежним чином виконував свої зобовязання за договором оренди, відповідач зазначає, що заборгованість була поточною протягом 2010 року через слабку купівельну спроможність населення і знаходження на стаціонарному лікуванні з 30.03.2010 по 16.04.2010, при цьому в подальшому недоїмка була усунута, що підтверджується Актом №283 та квитанціями про оренду плату за 2016-2017 роки і по травень 2018 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 оголошено перерву у розгляді справи №905/2528/17 до 18.02.2019 12:00 год.

В судове засідання Східного апеляційного господарського суду 18.02.2019 представники учасників сторін не зявилися.

Відповідно до частини 1 статті 285 Господарського процесуального кодексу України рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Відповідно до відкритої інформації з сайту «Укрпошти» щодо відстеження відправлень по Україні за трек-номером Маріупольська міська рада Донецької області 853) отримала копію ухвали про оголошення перерви та призначення справи до слухання на 04.02.2019 12.02.2019, що свідчить про належне повідомлення позивача про дату, час та місце слухання справи.

Від відповідача - Фізичної особи-підприємця Карпенко Михайла Івановича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№1685 від 15.02.2019), у звязку з перебуванням на стаціонарному лікуванні.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно частини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів виходить з того, що у відповідних випадках учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Однак, заявником клопотання не доведено неможливість уповноваження представника на участь в судовому засіданні та не зазначено яким чином неявка відповідача особисто або його представника унеможливить розгляд даної справи, враховуючи те, що свою незгоду із апеляційною скаргою відповідачем було викладено в тексті відзиву на апеляційну скаргу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи шляхом надіслання копій ухвал про призначення справи до розгляду на юридичні адреси учасників справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком учасника справи, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2006 між Маріупольською міською радою, м. Маріуполь (надалі - Орендодавець) та Фізичною особою підприємцем Карпенко Михайлом Івановичем, м. Маріуполь (надалі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.1. якого Орендодавець надає згідно до рішення Маріупольської міської ради від 24.01.2006 №1844, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться біля перехрестя вул. Олімпійської та вул. Таганрогської в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя. В оренду передається земельна ділянка площею 0,0074 га (п.2. Договору).

Згідно з п.3 Договору на земельній ділянці буде знаходитися обєкт нерухомого майна: павільйон та і закусочна в комплексі з зупинковим навісом.

За приписами п.3.1 договір укладено на 3 (три) роки до 24.01.2009.

Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово Орендодавця про намір поновлення дії договору (п. 7 Договору).

Відповідно до п. 8 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 442,34,59 грн/м2.

У відповідності до п.10 Договору орендна плата за землю (платіж) встановлюється у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки на рік та сплачується Орендарем у грошовій формі.

Орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.11 Договору).

Відповідно до п. 24 Договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (пяти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі обєкту оренди.

Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п.25 Договору).

За приписами п.п.41 дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п.13.2 Договору, цей договір набуває чинності на підставі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» після його підписання та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ ДП «ЦДЗК».

На виконання зазначеного пункту, договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 06.06.2006, про що у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі вчинено запис за №04.06.162.00117.

17.05.2006 Договір посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерієм А.С.

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 06.06.2006 Позивач передав, а Відповідач прийняв у користування земельну ділянку площею 0,0074 га, кадастровий номер::01:023:0235, розташовану за адресою: біля перехрестя вул. Олімпійської та вул. Таганрозької в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя.

20.04.2017 відповідач звернувся до позивача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування та укладання договору на новий термін, а саме 10 років.

Листом №К-7383-13-1.2.1.1/29989 від 25.04.2017 позивач повідомив відповідача про необхідність звернення до Центра надання адміністративних послуг для розгляду питання щодо надання згоди на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки.

29.06.2017 рішенням Маріупольської міської ради Донецької області №7/19-1597 вирішено відмовити фізичній особі підприємцю Карпенко М.І. у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поновленні строку оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:023:0235) площею 0,0074 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (обслуговування торгівельного павільйону та закусочної) по вул. Олімпійській в Лівобережному районі міста Маріуполя.

12.07.2017 відповідач звернувся до Центра надання адміністративних послуг з заявою про продовження строку договору оренди земельної ділянки площею 0,0074 га на 1 (один) рік.

18.07.2017 та 11.09.2017 відповідач звернувся до позивача з заявами про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки на 5 років.

12.09.2017 представниками Управління земельних відносин Маріупольської міської ради проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ФОП Карпенко М.І., за результатами якої складено акт, в якому зазначено, що Відповідачем вимоги вказівки від 07.08.2017 №107/2017 не виконано, земельна ділянка за адресою на перехресті вул. Олімпійської та вул. Таганрозької загальною площею 0,0074 га під розміщення торгівельного павільйону закусочної «Східний експрес», на підставі договору оренди земельної ділянки від 17.09.2006, зареєстрованого у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 06.06.2006 за №04.06.162.00117, строк якого закінчився 24.01.2009 не звільнена та не приведена у придатний до використання стан, що є порушенням порушення строків повернення тимчасово займаних земель та невиконанням обовязків щодо приведення їх у стан, придатний до використання, що є порушенням ст.ст.125, 126, 211 Земельного кодексу України.

Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області №7/24-2294 від 15.12.2017 вирішено повторно відмовити фізичній особі підприємцю Карпенко М.І. у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поновленні строку оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:023:0235) площею 0,0074 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (обслуговування торгівельного павільйону та закусочної) по вул. Олімпійській в Лівобережному районі міста Маріуполя.

Посилаючись на закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 17.05.2006, Позивачем заявлено вимоги про визнання дії договору оренди земельної ділянки припиненим та зобовязання повернути земельну ділянку до земель запасу територіальної громади м. Маріуполя.

Суд першої інстанції, розглянувши справу, дійшов висновку про те, в силу вимог ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки від 17.05.2006 (зареєстрований 06.06.2006 за №04.06.162.00117), укладений між Маріупольською міською радою та Фізичною особою підприємцем Карпенко Михайлом Івановичем, станом на момент подання позову і прийняття рішення є чинним до 06.06.2018.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область до Фізичної особи підприємця Карпенко Михайла Івановича, м. Маріуполь, Донецька область про визнання дії договору оренди земельної ділянки № 963 від 17.05.2006, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 06.06.2006 №04.06.162.00117 припиненою, повернення земельної ділянки та зобовязання привести земельну ділянку у придатний до використання стан шляхом демонтажу павільйону закусочної.

Досліджуючи обставини справи та норми законодавства, які підлягають застосуванню у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» визначає істотними умовами договору оренди землі, зокрема, строк дії договору оренди.

Як встановлено судом, укладений договір оренди земельної ділянки від 17.05.2006, який посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерієм А.С., зареєстровано в Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про що у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі вчинено запис за №04.06.162.00117, - 06.06.2006.

Відповідно до п. 6 спірного Договору, його укладено строком на три роки.

Отже, оскільки спірний договір оренди земельної ділянки від 17.05.2006, в силу приписів ст.ст.18,20 Закону України «Про оренду землі», набув чинності з моменту його державної реєстрації, а саме з 06.06.2006, він діє до 06.06.2009.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.ч. 1 - 5 вказаної статті).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч.ч. 6 - 10 вказаної статті).

Отже, стаття 33 вказаного закону фактично об'єднує два випадки поновлення договору оренди землі: 1) на підставі частин 1 - 5; 2) та на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У першому випадку орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами укласти договір оренди землі після його припинення. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У другому випадку поновлення договору відбувається за наявності таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Таким чином, норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до закінчення дії договору оренди на підставі звернення орендаря, а у другому воно може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди.

Отже, не використання відповідачем першої процедури поновлення договору оренди (ч.ч.1-5 ст. 33 Закону) не виключає можливість застосування другої підстави ч.6 ст. 33 Закону.

Як вище встановлено судом, та що не заперечується позивачем, після закінчення договору оренди землі відповідач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, яка знаходиться біля перехрестя вул. Олімпійської та вул. Таганрогської в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя площею 0,0074 га.

Отже, слід констатувати, що орендні правовідносини між сторонами фактично продовжили своє існування. Протягом 2009-2017 років позивачем не направлялись листи-заперечення чи вимоги про повернення земельної ділянки, що свідчить про мовчазну згоду ради на пролонгацію орендних правовідносин.

Так, лише 29.06.2017 внаслідок прийняття рішення Маріупольською міською радою №7/19-1597 про відмову у поновленні дії договору оренди земельної ділянки від 17.05.2006, відповідач дізнався про наявність заперечень з боку позивача щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 17.05.2006, тобто, після його поновлення, починаючи з 06.06.2015.

Як вже було зазначено, частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена автоматична пролонгація договору за наявності встановлених цією нормою юридичних фактів. Поряд з цим, частина 8 цієї статті встановлює вимогу щодо укладення додаткової угоди в обов'язковому порядку у місячний строк саме після пролонгації договору, оскільки за конструкцією частин 6-8 статті 33 Закону України «Про оренду землі» одночасність двох обставин (повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі та укладення додаткової угоди) виключається наявністю певного розриву у часі. А відтак, на переконання суду, укладення додаткової угоди направлене перш за все на належне оформлення в письмовій формі договірних відносин сторін у подальшому, та на захист їх порушених прав, шляхом звернення до суду із позовом про визнання такої угоди укладеною, однак, не є тією обставиною, з якою закон пов'язує сам факт пролонгації орендних відносин. Пролонгація (поновлення) у такому випадку охоплюється наявністю юридичних фактів та вчиненням сторонами юридично значущих дій - користування орендарем землею протягом місяця після закінчення строку дії договору та відсутністю заперечень орендодавця (мовчазна згода), що кореспондується із загальними правилами укладення договору конклюдентними діями, де мовчазна згода, у силу закону, є акцептом.

Отже зі змісту частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» юридично значущими є факт користування орендарем землею та відсутності заперечень орендодавця. Відповідні юридичні факти є встановленими у даному провадженні, у звязку з чим договір оренди земельної ділянки від 17.05.2006 (зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 06.06.2006 №04.06.162.00117) є чинним до 06.06.2018.

Щодо посилань апелянта на не встановлення судом першої інстанції обставин сплати орендної плати у належному порядку та розмірі, колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, згідно з частиною 1, 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст.73,74 ГПК України та відсутності в матеріалах справи доказів, на підтвердження обставини несплати орендної плати, колегія суддів вважає зазначену обставину невстановленою.

По-друге, матеріалами справи підтверджується виконання відповідачем обовязків за умовами договору. Доказів протилежного позивачем надано не було.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог позивача про визнання дії договору оренди земельної ділянки №963 від 17.05.2006 припиненою, повернення земельної ділянки та зобовязання привести земельну ділянку у придатний до використання стан шляхом демонтажу павільйону закусочної, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовив.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційних вимог, оскільки доводи, викладені апелянтом не спростовують вищенаведених висновків.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2018 у справі №905/2528/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.02.2019.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя М.М. Слободін