ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019

м. Дніпро

Справа № 904/5807/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, Шосе Запорізьке 22; ідентифікаційний код 23359034)

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А; ідентифікаційний код 40108866)

про стягнення 19 455 грн. 77 коп.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5747/18 від 22.12.2018р.), в якій просить суд стягнути з відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 19 455 грн. 77 коп., що складає 15 877 грн. 90 коп. - заборгованості за активну електричну енергію, спожиту відповідно до умов договору від 19.07.2017р. №881а/24 постачання електричної енергії, 753 грн. 64 коп. - інфляційних втрат, 178 грн. 43 коп. - 3% річних та 2 645 грн. 80 коп. - пені.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх.№3653/19 від 24.01.2019р.) на позов, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що: - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок Державного бюджету України; - заборгованість в сумі 178, 43 грн. провести неможливо, оскільки кошторисом доходів та видатків на 2018 рік виплата пені 3% річних та інших штрафів не передбачено; - заборгованість Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області виникла не з вини відповідача тому, що фінансування на утримання МВС України у 2017 році виділялося з Державного бюджету України не в повному обсязі від реальної потреби, у тому числі на оплату комунальних платежів; - розпорядник бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету.

Позивач у відповіді на відзив (вх.№4302/19 від 29.01.2019р.) просить суд ухвалити рішення, яким вимоги позивача, що були пред’явленні в позові до відповідача, задовольнити повністю, оскільки: - нарахування інфляційних втрат, річних та пені проводиться незалежно від наявності вини боржника, а по факту прострочення оплати боргу; - за невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій або бездіяльності, а також при відсутності вини; - боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання за будь-яких обставин.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.07.2017р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго", як постачальником, та відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області укладено договір №881а/24 про постачання електричної енергії (надалі - Договір).

Відповідно до розділу 2 Загальних положень статуту Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" товариство є юридичною особою з новим найменуванням у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту, які пов'язані з набранням чинності Закону України "про акціонерні товариства" та зміною найменування з Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" на Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго"; Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" перейменовано у Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго"; товариство є правонаступником майна, прав та обов’язків Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Дніпрообленерго", Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго".

Відповідно до розділу 1 до Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 36,75 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору; точки (точка) продажу електричної енергії – межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та/або "Загальна схема електропостачання", які є невід’ємною частиною даного Договору.

Відповідно до частини 1 пункту 2.2.2 Договору постачальник зобов'язується постачати споживачу в точку продажу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору за Додатком "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу".

Згідно з частинами 1 та 4 пункту 5.1 Договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1-го жовтня поточного року надає постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії за формою додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам"; у разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін обсяги очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні фактичного споживання відповідних періодів поточного року, оформлюються додатком до Договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" та надається споживачу для розгляду та узгодження.

Пунктом 4.3 Порядку розрахунків встановлено, що обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуванням вимог пунктів 4.1.1-4.1.7 цього додатку та підтверджуються "Актом приймання-передавання товарної продукції" за формою, що є додатком до договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 7.1 Договору облік електроенергії, спожитої споживачем та/або субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ; для розрахункового обліку використовуються засоби обліку, внесені до державного реєстру вимірювальної техніки, допущені до застосування в Україні та погоджені постачальником. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не враховуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником згідно з вимогами Додатка "Порядок розрахунків".

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюється, в тому числі, акт про використану електричну енергію (пункт 7.7 Договору).

Як вбачається, відповідно до умов Договору відповідачем за період з лютого 2018 року по липень 2018 року спожито електричної енергії у загальній кількості 7 174 кВт/год, про що свідчать наступні акти, долучені до матеріалів справи:

- акт за лютий 2018 року про використану електричну енергію (кількість 2 337 кВт/год) (а.с.25);

- акт за березень 2018 року про використану електричну енергію (кількість 1 523 кВт/год) (а.с.26);

- акт за квітень 2018 року про використану електричну енергію (кількість 1 597 кВт/год) (а.с.27);

- акт за травень 2018 року про використану електричну енергію (кількість 410 кВт/год) (а.с.28);

- акт за червень 2018 року про використану електричну енергію (кількість 664 кВт/год) (а.с.29);

- акт за липень 2018 року про використану електричну енергію (кількість 643 кВт/год) (а.с.30).

На оплату поставленої активної електроенергії позивачем було виставлено відповідачу рахунки на загальну суму 16 056 грн. 84 коп :

- рахунок від 26.02.2018р. №231/881а/24/2/1 на суму 5 132 грн. 05 коп. (а.с.18);

- рахунок від 22.03.2018р. №231/881а/24/3/1 на суму 3 347 грн. 93 коп. (а.с.19);

- рахунок від 18.04.2018р. виданий 04.05.2018р. №231/881а/24/4/1 на суму 3 650 грн. 63 коп. (а.с.20);

- рахунок від 18.05.2018р. №231/881а/24/5/1 на суму 937 грн. 24 коп. (а.с.21);

- рахунок від 18.06.2018р. №231/881а/24/6/1 на суму 1 517 грн. 86 коп. (а.с.22);

- рахунок від 18.07.2018р. №231/881а/24/7/1 на суму 1 471 грн. 13 коп. (а.с.23).

Про отримання відповідачем вищевказаних рахунків свідчать підписи представника відповідача на рахунках.

Згідно з пунктом 2.3.5 Договору споживач зобов'язаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до пункту 1 "Порядок розрахунків", як Додатку 3 до Договору розрахунковим періодом встановлюється один місяць, а саме: з 18 числа попереднього календарного місяця по 17 число поточного календарного місяця включно.

Пунктом 2 Додатку 3 до Договору встановлено, що остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, 3% річних, індекс інфляції та інші платежі (за надання Споживачу додаткових послуг, суми завданих Споживачем збитків тощо), згідно з умовами цього Договору, здійснюється на рахунки Постачальника, вказані у розділі 10 Договору, на підставі самостійно отриманих у Постачальника рахунків протягом 10 операційних днів з дня їх отримання.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, строк оплати за спожиту відповідачем електричну енергію вважається таким, що настав і відповідач повинен був оплатити позивачу за активну електричну енергію згідно рахунків:

- від 26.02.2018р. №231/881а/24/2/1 на суму 5 132 грн. 05 коп. до 12.03.2018р. (включно);

- від 22.03.2018р. №231/881а/24/3/1 на суму 3 347 грн. 93 коп. до 05.04.2018р. (включно);

- від 18.04.2018р. виданий 04.05.2018р., №231/881а/24/4/1 на суму 3 650 грн. 63 коп. до 21.05.2018р. (включно);

- від 18.05.2018р. №231/881а/24/5/1 на суму 937 грн. 24 коп. до 01.06.2018р. (включно);

- від 18.06.2018р. №231/881а/24/6/1 на суму 1 517 грн. 86 коп. до 02.07.2018р. (включно);

- від 18.07.2018р. №231/881а/24/7/1 на суму 1 471 грн. 13 коп. до 12.08.2018р. (включно).

Як вбачається відповідач за спожиту електричну енергію розрахувався частково, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 15 977 грн. 90 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

У пункті 4.2.1 Договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком "Порядок розрахунків" споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов'язання, та 3% річних від суми боргу; сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення; суми пені, 3% річних та інфляційних втрат зазначаються в окремому розрахунковому документі.

Отже, пеня згідно розрахунку становить – 2 645 грн. 80 коп. (за загальний період прострочення з 13.03.2018р. по 21.12.2018р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування становлять 753 грн. 64 коп. (з квітня 2018 року по листопад 2018 року), а річні – 178 грн. 43 коп. (за загальний період прострочення з 13.03.2018р. по 01.10.2018р.).

Вiдповiдно до статтi 617 Цивільного кодексу України, статтi 218 Господарського кодексу України та рiшення Європейського суду з прав людини у справi "Терем ЛТД, Чечеткiн та Олiус проти України" вiд 18.10.2005 вiдсутнiсть бюджетних коштiв не виправдовує бездiяльнiсть вiдповiдача та не є пiдставою для звiльнення вiд вiдповiдальностi за порушення зобов’язання. До того ж, суд відзначає, що між сторонами виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб'єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, по відповідальності за порушення зобов'язань.

Вказане вiдповiдає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 15.05.2012 року у справі №11/446, від 12.04.2017 року по справі №906/1072/15 та у постанові Вищого господарського суду України від 25.12.2014 року у справі №914/3188/14.

Аналіз вказаних постанов та умов договору по справі, надає підстави для висновку, що діюче законодавство України не містить будь-яких особливих вимог до договорів, які укладаються суб’єктами підприємництва з бюджетними установами, виконання договору повинно здійснюватися на загальних підставах. Відповідач, як бюджетна установа, не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов’язання.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, Шосе Запорізьке 22; ідентифікаційний код 23359034) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А; ідентифікаційний код 40108866) про стягнення 19 455 грн. 77 коп. - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро вул. Троїцька, буд. 20-А; ідентифікаційний код 40108866) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, Шосе Запорізьке 22; ідентифікаційний код 23359034) 15 877 (п’ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 90 коп. - заборгованості, 2 645 (дві тисячі шістсот сорок п’ять) грн. 80 коп. – пені, 753 (сімсот п’ятдесят три) грн. 64 коп. - інфляційних нарахувань, 178 (сто сімдесят вісім) грн. 43 коп. - річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

22.02.2019р.