ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/3479/16
Суддя Південно-західного апеляційного господарського суду Ярош А.І.

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Лавриненко Л.В.

від розгляду справи за апеляційною скаргою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2018 р.

у справі № 916/3479/16

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" м. Одеса

про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 р. апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2018 р. у справі № 916/3479/16 колегією суддів у складі головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів-учасників колегії Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г. залишена без руху.

18.02.2019 р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Лавриненко Л.В.

Дана заява мотивована тим, що головуючим суддею Лавриненко Л.В. вже було заявлено самовідвід по справі № 916/3628/16, у зв'язку з тим, що суддя в період з квітня по травень 2016 року відвідувала навчальні курси у центрі "Посейдон" м. Одеса, які проходили в приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯХТ КЛУБ "ОДЕСА-2009" м. Одеса на території Одеського морського порту.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 року заяву учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Лавриненко Л.В. по справі № 916/3479/16 визнано необґрунтованою. Передано справу № 916/3479/16 для вирішення питання про відвід судді Лавриненко Л.В. на автоматизований розподіл в порядку ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, шо заява учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 про відвід судді Лавриненко Л.В. не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, та доказів на підтвердження обставин перебування судді Лавриненко Л.В. в особливих стосунках з учасниками, які беруть участь у справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019р. для розгляду заявленого відводу судді Лавриненко Л.В. призначено суддю Ярош А.І.

Розглянувши викладені в заяві доводи про відвід, суд вважає, що підстави для відводу судді Лавриненко Л.В. відсутні, виходячи з наступного.

Згідно із ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1-3, 7-8,11 ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи заявника, суд зазначає, що доводи учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 фактично полягають у заявленні суддею Лавриненко Л.В. самовідводу від участі в справі №916/3628/16, що викликає сумніви заявника в упередженості вказаної судді у даній справі.

На думку заявника, справа №916/3628/16 є ідентична даній справі, за тим суб'єктним складом, а тому розгляд справи № 916/3479/16 за головуванням судді Лавриненко Л.В. викликає сумніви щодо неупередженості та об'єктивності розгляду цієї справи, справедливого ведення процесу та ухвалення процесуальних рішень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб'єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об'єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об'єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Суд зауважує, що у ГПК України не наведено вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З огляду на оціночний характер цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи.

Заява учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 про відвід судді Лавриненко Л.В. не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, та доказів на підтвердження обставин перебування судді Лавриненко Л.В. в особливих стосунках з учасниками, які беруть участь у справі та однозначно не вказують на її особисту небезсторонність.

Тому доводи заявника про наявність обставин, які можуть викликати обґрунтовані сумніви у неупередженості або об'єктивності судді Лавриненко Л.В., не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відвід судді Лавриненко Л.В. у межах справи №916/3479/16 позбавлений можливості надавати оцінку обґрунтованості ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 у справі № 916/3628/16.

Отже, оскільки доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати такими, що підтверджують упередженість та необ'єктивність судді Лавриненко Л.В., її аргументи не вказують на особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до будь-якого учаснику процесу, або особисту прихильність до інших учасників справи з боку судді, та не є підставою для відводу складу суду від участі у справі, а тому суд доходить висновку, що заява учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 про відвід судді Лавриненко Л.В. є необґрунтованою та безпідставною.

Враховуючи викладене, та керуючись частиною 4 статті 35, пунктом 3 статті 38, підпунктами 8, 11 статті 39, статтями 234, 235, 281 Господарського кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_2 про відвід судді Лавриненко Л.В. від розгляду справи №916/3479/16 - відмовити.

Ухвала в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Ярош