ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.02.2019 Справа № 920/897/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М.,

представника позивача - не з'явився

представника відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сумах у приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/897/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси» (18018, м. Черкаси, пр-т. Хіміків, 84; ід. код 30956059)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агрон» (40030, м. Суми, площа Незалежності, 3; ід. код 39087728)

про стягнення 631157,52 грн.,

встановив:

До господарського суду звернулось ТОВ «Облагрохім-Черкаси» з позовом до ТОВ «Компанія Агрон» про стягнення 631157,52 грн. заборгованості за договірними зобов'язаннями, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 86 від 25.08.2016.

01.02.2019 від позивача до суду надійшла заява, в якій позивач підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу у відсутності його представника.

Відповідач у судове засідання не з'явився, ухвали про відкриття провадження у справі та про відкладення підготовчого засідання, направлені на адресу відповідача, були повернуті до суду з довідкою пошти про неможливість вручення у зв'язку з відсутністю організації за адресою.

Разом з тим, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується актуальність адреси місцезнаходження відповідача зазначеної у позовній заяві та ухвалі про відкриття провадження у справі.

Тому, суд продовжує судове засідання у відсутності представника відповідача, який вважається повідомленим про розгляд справи належним чином та у відсутності представника позивача.

Судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та розгляд справи по суті в судовому засіданні 19.02.2019.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

25 серпня 2016 року між ТОВ «Облагрохім-Черкаси» (Продавець) та ТОВ «Компанія Агрон» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 86 (далі - Договір), відповідно до якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупця товар - продукти хімічного виробництва.

Відповідно до п. 1.1 Договору сторони домовились, що кількість, асортимент та ціна товару буде визначена в товарно-транспортних накладних та/або видаткових накладних.

В пункті 1.2 Договору сторони прийшли до згоди, що умови договору викладені у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Таким чином за правовою природою зазначений Договір є договором поставки.

Пунктом 3.1 Договору сторони передбачили умови поставки товару - СРТ (склад покупця).

Згідно з пунктами 3.3 та 3.4 Договору датою відвантаження та передачі товару вважається дата, вказана у накладній.

Порядок розрахунків, згідно з п. 3.5 Договору, сторони домовились визначити в додатку № 1.

Відповідно до додатку № 1 від 25 серпня 2016 року, позивач зобов'язався поставити відповідачу нітромофоску 16:16:16 в кількості 78 тон загальною вартістю 781157,52 грн. в т.ч. ПДВ 20%.

На підставі видаткової накладної №РН-0000256 від 25 серпня 2016 року відповідач в повному обсязі отримав обумовлений договором товар на загальну суму 781157,52 грн. Будь яких претензій відносно якості та кількості товару, строків поставки відповідач не висловив .

За таких обставин позивач повністю та належним чином виконав господарські зобов'язання за Договором.

Строк оплати, згідно з п. 2 додатку № 1 до Договору, сторони визначили до 30 жовтня 2016 року.

20.08.2016 відповідач частково виконав грошові зобов'язання та сплатив на рахунок позивача кошти в сумі 150000 грн. в т.ч. ПДВ 20%.

Залишок боргу в сумі 631157,52 грн. відповідач не сплатив, чим порушив грошові зобов'язання за договором поставки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийнятті товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським, кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищезазначене, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати в обумовлений строк отриманого товару чим порушив умови Договору.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого товару чим порушив умови Договору.

У відповідності до вимог статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідач не надав суду доказів сплати заявленої до стягнення заборгованості за Договором.

Тому, враховуючи вищевикладене, підтвердження матеріалами справи заборгованості відповідача у заявленій до стягнення сумі, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 9467,36 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агрон» (40030, м. Суми, площа Незалежності, 3; ід. код 39087728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси» (18018, м. Черкаси, пр-т. Хіміків, 84; ід. код 30956059) заборгованість за Договором купівлі-продажу № 86 від 25.08.2016 у розмірі 631157,52 грн., а також витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 9467,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 25.02.2019.

СуддяВ.Л. Котельницька