ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

18.02.2019

Справа № 910/7957/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК"

про відвід судді

у справі № 910/7957/18

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК"

про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 888 580 663,62 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19.07.2018)

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі – позивач, Банк) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" (далі – відповідач, Товариство) про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 1 478 263 358,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" умов укладених з позивачем Кредитних договорів №2А077Г від 17.12.2008, №2А083Г від 14.07.2011 в частині повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, а також пені (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19.07.2018).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 (суддя Джарти В.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7957/18 для розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 19.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відкликання позовної заяви, змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", продовжено встановлений відповідачу строк для подання відзиву та відкладено підготовче засідання у справі на 14.08.2018

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи, продовжено строк для подання позивачем відповіді на відзив, продовжено підготовче провадження на 30 днів до 19.09.2018 та відкладено підготовче засідання на 13.09.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи, ухвалено проводити підготовче провадження в розумні строки та відкладене підготовче засідання на 24.09.2018.

21.09.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІКСОН" (далі – ТОВ "ДІКСОН") відповідно до якої заявник просить прийняти позовну заяву та залучити ТОВ "ДІКСОН" до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" 10000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 вищевказану позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ТОВ "ДІКСОН" і додані до неї документи у справі № 910/7957/18 повернуто без розгляду.

За наслідками судового засідання 24.09.2018 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи на 10.10.2018 та витребування додаткових доказів у позивача.

24.09.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва Товариством з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" подано апеляційні скарги від 21.09.2018 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/7957/18 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/7957/18 в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

За наслідками розгляду поданих 24.09.2018 апеляційних скарг на ухвалу суду від 13.09.2018 та на ухвалу суду від 13.09.2018 в частині відмови у призначенні судової експертизи, судом 25.09.2018 постановлені відповідні ухвали про повернення апеляційних скарг на підставі підпункту 17.11 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

26.09.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ "ДІКСОН" надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2018 вищевказану позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ТОВ "ДІКСОН" і додані до неї документи у справі № 910/7957/18 повернуто без розгляду.

02.10.2018 ТОВ "ДІКСОН" подана апеляційна скарга на вищевказану ухвалу суду від 01.10.2018 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

04.10.2018 через канцелярію Господарського суду міста Києва від ТОВ "ДІКСОН" надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2018 вищевказану позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ТОВ "ДІКСОН" і додані до неї документи у справі № 910/7957/18 повернуто без розгляду.

08.10.2018 судом сформовані матеріали оскарження ухвали від 01.10.2018 у справі № 910/7957/18 та скеровані до Північного апеляційного господарського суду.

10.10.2018 судом постановлена ухвала про виправлення описки в ухвалі від 24.09.2018.

До початку судового засідання 10.10.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва ТОВ "ДІКСОН" подана заява про вступ у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

10.10.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" надійшло клопотання про зупинення провадження в справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "ДІКСОН" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, скеровано матеріали справи № 910/7957/18 до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 01.10.2018, задоволено клопотання Товариства про зупинення провадження у справі та зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням (ухвалою/постановою) Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/7957/18, ухваленого за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2018.

22.10.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано апеляційні скарги ТОВ "ДІКСОН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2018.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 у справі № 910/7957/18 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення апеляційної скарги у справі № 910/7957/18, на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи та ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення апеляційної скарги у справі № 910/7957/18, - повернуто скаржнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 по справі № 910/7957/18 апеляційну скаргу ТОВ "ДІКСОН" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 про повернення позовної заяви у справі № 910/7957/18 - без змін.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 по справі № 910/7957/18 апеляційні скарги ТОВ "ДІКСОН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2018 про повернення позовної заяви у справі № 910/7957/18 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2018 про повернення позовної заяви у справі № 910/7957/18, - повернуто скаржнику.

24.01.2018 матеріали справи № 910/7957/18 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 13.02.2019.

У судовому засіданні 13.02.2019 представник відповідача подав заяву про відвід судді Джарти В. В. від розгляду справи № 910/7957/18.

У судовому засіданні 13.02.2019 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали про визнання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/7957/18 необґрунтованою та передання вказаної заяви для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст наведеної ухвали складено 14.02.2019.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2019, справу № 910/7957/18 передано на розгляд судді Гумеги О.В. для вирішення питання про відвід судді Джарти В.В.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/7957/18 (далі також – заява про відвід судді), суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Заява про відвід судді мотивована наступним:

- відповідач зазначив, що в ході розгляду справи 910/7957/18 суддя В.В.Джарти неодноразово, а скоріше систематично відмовляла у більшості процесуальних клопотань відповідача та його представника;

- на твердження відповідача, судом систематично чиняться перешкоди вступові у справу третій особі – ТОВ "ДІКСОН", що, на думку відповідача, свідчить про упереджене ставлення судді до відповідача та цієї справи;

- так, судом всупереч положенням п. 17 Перехідних положень ГПК України було в непроцесуальний спосіб призначено судове засідання на 10.10.2018 без надсилання матеріалів справи до апеляційного суду, лише після клопотання відповідача та обґрунтування останнім необхідності зупинення провадження у справі, у зв’язку з поданням апеляційної скарги, суд ухвалив направити матеріали до належного суду та зупинив провадження у справі;

- аналогічним чином у судовому засіданні 13.02.2019 судом відмовлено у клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у іншій пов'язаній справі №910/10510/18, яка має преюдиційне значення, тоді як відповідно до положень ст. 227 ГПК України зупинення провадження у справі у такому випадку є обов’язком суду;

- на думку відповідача, наведені непроцесуальні дії можуть бути обумовлені намаганням необґрунтовано прискорити розгляд справи у непроцесуальний спосіб, що викликає сумнів щодо неупередженості суду;

- відповідач також зазначив, що суддя останнім часом розглядала справи за участі позивача – АТ КБ "Приватбанк", зокрема, у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні рішення у справі № 910/5647/18 від 12.07.2018 та № 910/4412/18 від 12.07.2018, якими було відмовлено позивачам - ТОВ "Імперія Холдинг" та ТОВ "Лайк Сіті" у задоволенні позовних вимог до ПАТ КБ "Приватбанк". При цьому відповідач вказав, що зазначені судові рішення наведені лише для прикладу. Водночас, відповідач виходив з того, що позитивна статистика у задоволенні вимог однієї із сторін у справі може призвести до певної стереотипної поведінки та надання певних процесуальних переваг на користь ПАТ КБ "Приватбанк" на шкоду інтересам відповідача;

- відповідач послався на приписи ч. 4 ст. 35 ГПК України, згідно яких, зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, проте зазначив, що підставою для відводу у цій справі є не сама по собі незгода з конкретними процесуальними рішеннями, а систематичне надання позивачеві процесуальних переваг у цій справі, які відповідач вважає несправедливими;

- в частині строків на заявлення відводу, відповідач просив суд розглядати подану ним заяву про відвід судді як заявлену у винятковому порядку.

Судом враховано, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі – Конвенція) закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі – Суд) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення Суду у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 09.01.2013).

У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" (заява 16695/04) від 15.07.2010).

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно частини 1 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За приписами ч. 7, 8, 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Із суті поданої представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" заяви про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/7957/18 вбачається, що в якості обставин, які викликають сумніви щодо неупередженості та об’єктивності судді Джарти В.В., відповідачем фактично зазначено про свою незгоду з процесуальними рішеннями судді, такими як:

- відмова судді у процесуальних клопотаннях відповідача та його представника;

- процесуальні дії суду за результатами розгляду поданих ТОВ "ДІКСОН" заяв про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача;

- призначення судового засідання на 10.10.2018 без надсилання матеріалів справи до апеляційного суду;

- відмова у судовому засіданні 13.02.2018 у клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі.

З огляду на наведене, спростовуються твердження відповідача про те, що "підставою для відводу у цій справі є не сама по собі незгода з конкретними процесуальними рішеннями".

Разом з тим, твердження відповідача про "систематичне надання позивачеві процесуальних переваг у цій справі, які відповідач вважає несправедливими", на що відповідач посилався у заяві про відвід судді, за відсутності при цьому належних і допустимих доказів, які могли б викликати сумнів щодо неупередженості та об’єктивності судді Джарти В.В. у справі № 910/7957/18, є лише суб’єктивною позицією заінтересованої сторони.

В свою чергу, частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд відзначає, що відмова у задоволенні клопотань учасників судового процесу, вчинення судом певних процесуальних дій, постановлення судом певних ухвал не може свідчити про існування упередженості судді у розгляді відповідної справи та бути підставою для його відводу, а у випадку незгоди учасника судового процесу з відповідними діями суду останній не позбавлений права на оскарження відповідного судового рішення у встановленому законом порядку (ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України).

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, не погоджуючись із процесуальним рішенням суду, 24.09.2018 подав апеляційну скаргу на ухвалу від 13.09.2018 та на ухвалу від 13.09.2018 у справі №910/7957/18 в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи. Ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 вищевказані апеляційні скарги були повернуті заявникові.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 у справі № 910/7957/18 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення апеляційної скарги у справі № 910/7957/18, на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи та ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення апеляційної скарги у справі № 910/7957/18, - повернуто скаржнику.

В ухвалах Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 у справі № 910/7957/18 було вказано про правомірність прийнятої судом першої інстанції процесуальної дії щодо повернення апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК".

З матеріалів справи також вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІКСОН" неодноразово зверталось до суду із позовними заявами третьої особи з самостійними вимогами, а саме 21.09.2018, 26.09.2018 та 01.10.2018, які відповідними ухвалами суду від 24.09.2018, 01.10.2018 та 05.10.2018 були повернуті без розгляду у зв’язку із тим, що вимоги ТОВ "ДІКСОН" не спростовували в повному обсязі матеріально-правових вимог Банку до Товариства в межах спору у справі №910/7957/18. Ухвала суду від 24.09.2018 за наслідками апеляційного перегляду була залишена без змін (постанова Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018). Апеляційні скарги на ухвали суду від 01.10.2018 та від 05.10.2018 були повернуті Північним апеляційним господарським судом заявникові (постанова від 15.01.2019).

Крім того, суд звертає увагу, що оцінка процесуальних дій суду при прийнятті рішень по справі відноситься до компетенції вищестоящих судів, і не може бути здійснена суддею, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України для розгляду заяви про відвід.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що наведені в заяві представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" підстави для відводу судді судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/7957/18 зводяться виключно до незгоди відповідача з процесуальними рішеннями судді, тоді як інші підстави для відводу судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/7957/18, визначені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 35, ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" у заяві про відвід судді не зазначені та судом не встановлені.

Крім того, відповідачем не було дотримано процесуального строку, встановленого ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, для заявлення відводу судді.

Керуючись приписами абз. 2 частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відповідач просив суд розглядати подану ним заяву про відвід судді як заявлену у винятковому порядку.

Разом з тим, відповідачем не зазначено та не доведено суду наявності виняткових підстав для заявлення відводу судді поза встановленим законом строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Кожен суддя об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, у контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення Суду у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" (заява 16695/04) від 15.07.2010, у справі "Білуха проти України" (заява N 33949/02) від 09.11.2006).

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/7957/18 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-МВК" про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/7957/18.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання – 18.02.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                    О.В. Гумега