ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 Справа № 922/3121/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бас Трейд" , пр-т Московський, 273, м.Харків, 61046

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецупаковка", вул.Портова, 21, м.Комсомольськ, Полтавська область, 39800

про зобов'язання виконати умови договору

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - державне підприємство "Артемсіль", 84545, Донецька область, м.Соледар, вул.Чкалова, буд.1-А)

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю «БАС ТРЕЙД» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСПЕЦУПАКОВКА» здійснити на адресу позивача поставку товару за договором №1604/18 від 16.04.2018 р. та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСПЕЦУПАКОВКА» 46983,12 грн. пені за прострочення поставки товару.

Ухвалою від 10.12.2018. суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі і призначив розгляд справи по суті на 03.01.2019; залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - державне підприємство "Артемсіль".

02.01.2018р. від третьої особи надійшли пояснення щодо позову (вх. № 27 від 02.01.2019р.).

Від позивача 02.01.2019р. надійшло клопотання про витребування доказів, а саме у відповідача оригіналу договору №1604/18 від 16.04.2018 р.

Ухвалою від 03.01.2019р. суд відклав розгляд справи на 05.02.19, витребував у відповідача оригінал договору №1604/18 від 16.04.2018 р., викликав учасників справи в судове засідання.

10.01.2019р. від позивача надійшли оригінали платіжних доручень на підтвердження позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.02.2019р. заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювати спір в позасудовому порядку.

Ухвалою від 05.02.2019р. суд відклав розгляд справи на 11.02.19, викликати учасників справи в судове засідання.

07.02.2019р. від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив повністю (вх. № 1188).

В судове засідання 11.02.19 представники сторін та третьої особи на виклик суд не з»явилися.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, оскільки містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «БАС ТРЕИД» (покупець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСПЕЦУПАКОВКА» (постачальник, відповідач) 16.04.2018 укладено договір поставки №1604/18 (далі за текстом - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передати у визначений строк покупцю у власність продукцію в асортименті, кількості, у строки, за ціною, погодженими сторонами в відовідних Специфікаціях, що є невід’ємними частинами до цього договору, (п.п. 1.1. договору).

Відповідно до п.3.1 договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами та в строки, погоджені сторонами в специфікаціях до договору.

Умови поставки продукції - EXW, згідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2000 року), якщо інше не вказано в відповідних Специфікаціях до даного договору. Місце пункту призначення вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. (п.3.2 договору).

Цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами. В разі належного виконання сторонами своїх зобов’язань за договором, строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2018. В разі невиконання (неналежного) виконання сторонами (стороною) своїх зобов’язань за цим договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобов’язань (п.7.1 договору)

Відповідно до специфікації №1 від 18.05.2018 до договору поставки №1604/18 від 16.04.2018 поставці підлягає: Шестерня У10КС 11.01.006 (ПКАБ 01.23.02.01.005) у кількості 2 шт; Каток 43.33.09.130 (ПКАБ 01.21.01.01.002) у кількості 12 шт; Каток 38.23.11.220 (ПКАБ 01.23.01.01.001) у кількості 6 шт.

Сума поставки разом з ПДВ 20% складає 711275,88 грн.

Строк поставки: упродовж 90 календарних днів після надходження передплати. (Зазначений пункт узгоджується із п.3.3 договору)

Умови поставки EXW(lHKOTepMC-2010) - склад покупця (м.Харків)

Зазначена Специфікація підписана представниками з обох сторін та скріплена печатками.

Відповідачем виставлено рахунок №02 від 18.05.2018 на загальну суму 711275,88 грн з ПДВ.

Позивач вказує, що на виконання умов договору та Специфікації №1 ним здійснено попередню оплату на суму 569022,00грн (на виконання п.4 Специфікації), а саме: платіжним дорученням №85 від 22.05.2018 на суму 533457,00 грн; платіжним дорученням №98 від 06.06.2018 на суму 30000,00грн; платіжним дорученням №107 від 07.06.2018 на суму 5565,00грн, що складає 80% вартості товару (з урахуванням ПДВ).

За твердженням позивача, в порушення умов договору поставки №1604/18 від 16.04.18 та специфікації №1 до договору поставки №1604/18 від 16.04.2018 відповідач поставку товару на адресу позивача не здійснив.

Вказане стало підставою для звернення із відповідним позовом про зобов'язання відповідача здійснити на адресу позивача поставку товару за договором №1604/18 від 16.04.2018 р. та стягнення з відповідача 46983,12 грн. пені за прострочення поставки товару.

Відповідач, заперечуючи у відзиві проти позову, визнав факт укладення між ним та позивачем договору поставки №1604/18 від 16.04.2018, проте вказав на порушення позивачем строків здійснення попередньої оплати, що, за його твердженням, стало підставою для відмови від поставки відповідного товару та повернення попередньої оплати.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторонами договору поставки можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу. Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Статтею 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 267 ГК України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством. Якщо в довгостроковому договорі кількість поставки визначено лише на рік або менший строк, у договорі повинен бути передбачений порядок погодження сторонами строків поставки на наступні періоди до закінчення строку дії договору. Якщо такий порядок не передбачений, договір вважається укладеним на один рік. У разі якщо сторонами передбачено поставку товарів окремими партіями, строком (періодом) поставки продукції виробничо-технічного призначення є, як правило, квартал, а виробів народного споживання, як правило, - місяць. Сторони можуть погодити в договорі також графік поставки (місяць, декада, доба тощо). У договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірка товарів покупцем. Договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем. Договором може бути передбачений порядок поставки недоодержаної покупцем у встановлений строк кількості товарів.

Як встановлено судом, умови поставки товару відповідно до договору поставки №1604/18 від 16.04.2018 сторони узгодили у специфікації №1 від 18.05.2018.

Зокрема, відповідно до специфікації №1 від 18.05.2018 поставці підлягає: Шестерня У10КС 11.01.006 (ПКАБ 01.23.02.01.005) у кількості 2 шт; Каток 43.33.09.130 (ПКАБ 01.21.01.01.002) у кількості 12 шт; Каток 38.23.11.220 (ПКАБ 01.23.01.01.001) у кількості 6 шт.; сума поставки разом з ПДВ 20% складає 711275,88 грн.; строк поставки: упродовж 90 календарних днів після надходження передплати. (Зазначений пункт узгоджується із п.3.3 договору); умови поставки EXW(lHKOTepMC-2010) - склад покупця (м.Харків). Зазначена Специфікація підписана представниками з обох сторін та скріплена печатками.

Матеріалами справи підтверджено факт здійснення позивачем попередньої оплати на суму 569022,00грн (на виконання п.4 Специфікації), а саме: платіжним дорученням №85 від 22.05.2018 на суму 533457,00 грн; платіжним дорученням №98 від 06.06.2018 на суму 30000,00грн; платіжним дорученням №107 від 07.06.2018 на суму 5565,00грн, що складає 80% вартості товару (з урахуванням ПДВ).

З огляду на визначений умовами договору та специфікації порядок оплати та поставки товару, відповідач зобов’язаний був здійснити поставку товару в строк до 05.09.2018 включно.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Докази того, що відповідач здійснив поставку товару як у визначений строк, так і на момент ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні. При цьому, судом враховано, що відповідач у відзиві факт непоставки товару не заперечував, вказуючи лише на те, що позивачем порушені строки здійснення попередньої оплати, що стало підставою для відмови від поставки відповідного товару та повернення попередньої оплати.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що посилання на вказані у відзиві обставин не звільняють його від обов"язку щодо поставки товару, оскільки ним в матеріали справи не додані докази, які б свідчили про повідомлення ним позивача про відмову від поставки відповідного товару та повернення попередньої оплати.

За даних обставин, заперечення відповідача, що викладені у відзиві на позов, судом відхиляються як необгрунтовані.

Отже, позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити на адресу позивача поставку товару (Шестерня У10КС 11.01.006 (ПКАБ 01.23.02.01.005) у кількості 2 шт; Каток 43.33.09.130 (ПКАБ 01.21.01.01.002) у кількості 12 шт; Каток 38.23.11.220 (ПКАБ 01.23.01.01.001) у кількості 6 шт.) є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також у позові ставить вимогу про стягнення з відповідача пеню за прострочення постачання у розмірі 46983,12 грн.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов"язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 вищевказаного Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Сторони у п.5.5 договору узгодили, що у разі не поставки (недопоставки) продукції вказані в Специфікаціях до цього договору строки Постачальник несе майнову відповідальність за прострочення постачання або недопоставку продукції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення від вартості недопоставленої/непоставленої продукції.

Позивачем здійснене нарахування пені за прострочення постачання продукції у вигляді пені, виходячи з вартості непоставленої продукції, яка складає 46983,12 грн. за період з 06.09.2018 (91 день після здійснення повної попередньої оплати на підставі платіжного доручення №107 від 07.06.2018 на суму 5565,00грн) по 11.11.2018р.

Судом критично сприймаються посилання відповідача на неправильність наданого позивачем розрахунку пені, оскільки судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по поставці товару не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому його дії в частині непоставки товару у передбачені умовами договору та Специфікації строки є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої договором відповідальності.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що з розрахунку пені, наданого позивачем, останнім враховані строки поставки, визначені Специфікацією.

Відповідач контррозрахунку розміру пені не надав.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 46983,12 грн. є правомірними.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129,232-233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСПЕЦУПАКОВКА» (39800, Полтавська обл., м.Горішні Плавні, вул.Портова, буд. 21; ) здійснити на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «БАС ТРЕЙД» (61046, Харківська обл., м.Харків, пр.-т Московський, буд. 273, ) поставку товару - Шестерня          У10КС 11.01.006 (ПКАБ 01.23.02.01.005) у кількості 2 шт; Каток 43.33.09.130 (ПКАБ 01.21.01.01.002) у кількості 12 шт; Каток 38.23.11.220 (ПКАБ 01.23.01.01.001) у кількості 6 шт.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСПЕЦУПАКОВКА» (39800, Полтавська обл., м.Горішні Плавні, вул.Портова, буд. 21; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БАС ТРЕЙД» (61046, Харківська обл., м.Харків, пр.-т Московський, буд. 273; ) пеню за прострочення постачання у розмірі 46983,12 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.02.2019 року

Суддя Киричук О.А.