ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Справа№ 925/1242/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

арбітражного керуючого Лойфера А.Е.,

Костогриза О.П. та його представника ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу Костогриза Олександра Петровича

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 07.08.2018 (суддя С.С.Боровик)

у справі № 925/1242/15

за заявою Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області

до фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №925/1242/15 задоволено клопотання ліквідатора Лойфера А.Е., затверджено ліквідатору арбітражному керуючому Лойферу А.Е. оплату послуг в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плати за кожен місяць здійснення повноважень, затверджено ліквідатору арбітражному керуючому Лойферу А.Е. додаткову грошову винагороду в розмірі 3% від обсягу погашення вимог конкурсних кредиторів; визначено, що оплата основної та додаткової грошової винагороди ліквідатору, відшкодування його витрат має здійснюватись виключно за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних в результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, стягнення дебіторської заборгованості.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, боржник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №925/1242/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою боржника, запропоновано учасникам справи подати відзив на апеляційну скаргу.

Ліквідатор подав відзив, в якому заперечив доводи апеляційної скарги, просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

10.01.2019 в судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст. 216 ГПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена всупереч ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та не містить період за який ліквідатору призначається оплата послуг в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, звіт про нарахування та виплату грошової винагороди відсутній в матеріалах справи, як і звіт щодо погашених вимог конкурсних кредиторів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Черкаської області від 12.08.2015 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лойфера Антона Едуардовича.

07.06.2018 від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Лойфера А.Е. надійшло клопотання про затвердження винагороди ліквідатору у зв'язку з узгодженням комітетом кредиторів розміру основної та додаткової грошової винагороди, що становить чотири розміри мінімальних заробітної плат за кожен місяць здійснення повноважень та 3 відсотки від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів відповідно.

За наслідками розгляду поданого клопотання, оскаржуваною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 задоволено клопотання ліквідатора, затверджено ліквідатору арбітражному керуючому Лойферу А.Е. оплату послуг в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення повноважень, затверджено ліквідатору арбітражному керуючому Лойферу А.Е. додаткову грошову винагороду в розмірі 3% від обсягу погашення вимог конкурсних кредиторів; визначено, що оплата основної та додаткової грошової винагороди ліквідатору, відшкодування його витрат має здійснюватись виключно за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних в результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, стягнення дебіторської заборгованості.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 07.06.2018 комітет кредиторів прийняв рішення про встановлення грошової винагороди ліквідатору Лойферу А.Е. в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень та додаткову винагороду в розмірі 3 відсотки від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 115 Закону про банкрутство встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Розмір грошової винагороди встановлений ч. 2 ст. 115 Закону про банкрутство, відповідно до якої грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 115 Закону про банкрутство грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією визначається в розмірі 5 відсотків від обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів майна, майнових прав), які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, а також 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів.

Таким чином, за відсутності відомостей про розмір середньомісячної заробітної плати керівника боржника, а в даному випадку, за відсутності такої з урахуванням того, що боржник є фізичною особою-підприємцем, винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора має визначатись із врахуванням конкретних обставин справи та не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

В той же час, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про встановлення основної винагороди ліквідатору в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат лише на підставі рішення комітету кредиторів, оскільки такий розмір є надмірним тягарем для боржника, враховуючи завершення банкрутом підприємницької діяльності та відсутність достатніх майнових активів для покриття таких витрат в ліквідаційній процедурі без шкоди інтересам кредиторів, що полягає у задоволенні їх грошових вимог до боржника.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції в частині основної грошової винагороди арбітражного керуючого з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та встановити ліквідатору грошову винагороду на рівні двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень як достатню та співрозмірну зі складністю здійснення заходів ліквідаційної процедури у даній справі.

Що ж до встановленого судом першої інстанції розміру додаткової винагороди арбітражного керуючого в розмірі 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів, колегія суддів в цій частині вважає такий розмір правомірним, оскільки узгоджується з нормою абзацу 3 частини 3 статті 115 Закону про банкрутство.

Відповідно до абзаців 4, 5 частини 3 статті 115 Закону про банкрутство право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора, а право вимоги на додаткову грошову винагороду виникає з дня фактичного надходження до боржника стягнутих на його користь активів чи їх частини, які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, або з дня фактичного повного або часткового погашення вимог конкурсних кредиторів пропорційно до їх обсягу.

У зв'язку з чим належить відхилити доводи апеляційної скарги щодо неподання ліквідатором звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та звіту про погашення вимог кредиторів, оскільки оскаржуваною ухвалою від 07.08.2018 такі звіти ліквідатора не затверджувались, а лише встановлювався розмір основної та додаткової винагороди, з розрахунку якого ліквідатор має виходити при подачі на затвердження господарського суду відповідних звітів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у даній справі змінити в частині встановлення розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а в решті оскаржуване судове рішення належить залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом не підлягають розподілу, оскільки апеляційну скаргу подано Костогризом О.П. в інтересах боржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Костогриза Олександра Петровича задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі № 925/1242/15 змінити в частині затвердження ліквідатору арбітражному керуючому Лойферу А.Е. оплату послуг в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плати за кожен місяць здійснення повноважень (пункт 2 резолютивної частини ухвали) та затвердити ліквідатору фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича арбітражному керуючому Лойферу Антону Едуардовичу оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення повноважень.

3. В решті ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі № 925/1242/15 залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.02.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.В. Отрюх

А.А. Верховець