ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 Справа № 917/98/19

За позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до Приватної агрофірми "Урожай", вул. К. Маркса,170, м. Глобине, Полтавська область, 39001

про стягнення 11 592,32 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В

Представники сторін в судове засідання не викликались. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Приватної агрофірми "Урожай" 3218,05 грн. пені, 614,74 грн. 3% річних та 7759,53 грн. інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошових забов'язань.

Відповідач на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує посилаючись на збіг строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

24.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Приватною агрофірмою "Урожай" (Покупець) був укладений договір купівлі - продажу природного газу № 1990/14-ТЕ-24 (надалі Договір), відповідно до п.1.1. Договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, а покупець прийняти та оплатити його на умовах договору.

Позивач у справі вважає, що у зв’язку з порушенням договірних зобов’язань та несвоєчасною оплатою за надані послуги відповідач зобов’язаний понести відповідальність у вигляді пені, 3% річних та інфляційних витрат.

При вирішенні спору судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором поставки, відповідно до якого продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 6.1 договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач за поставлений газ розраховувався несвоєчасно, згідно наданих в матеріалах справи доказів, остаточний розрахунок був здійснений відповідачем 01.01.2016 року.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних.

У зв'язку з тим, що зобов'язання з оплати поставленого протягом січня - грудня 2014 року природного газу здійснювалося відповідачем з порушенням встановлених договором строків оплати, позивач нарахував відповідачу 614,74 грн. 3% річних та 7 759,53 грн. інфляційних витрат.

Нарахування 3% річних та інфляційних витрат є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 546 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Виконання зобов'язання може забезпечуватися пенею, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення .

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року № 543/96-В, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п.6.1 цього договору він сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України річних, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Враховуючи вищевикладене нарахування пені у сумі 3 218,05 грн., є обгрунтованим та також підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача проти позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності судом відхиляються враховуючи наступне.

Згідно ст. 259 ЦК України позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно п. 9.2. Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п’ять) років.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних, нарахованих починаючи з 15.02.2014 року, отже, на час подання позовної заяви до суду п’ятирічний строк позовної давності за даними вимогами не закінчився.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватної агрофірми "Урожай", (вул. К. Маркса,170, м. Глобине, Полтавська область, 39001, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) - 3 218,05 грн. пені, 614,74 грн. 3% річних, 7 759,53 грн. інфляційних витрат та 1 921,00 грн. судового збору.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.02.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до

набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Ціленко