ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"25" лютого 2019 р.Справа № 922/354/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши матеріали

позовної заявиПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча дирекція мікрорайону ХНУРЕ", м. Харків
про стягнення 4306320,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А., звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча дирекція мікрорайону ХНУРЕ", відповідач, в якому просить суд стягнути з останнього на свою користь 4306320,38 грн. заборгованості за Генеральним кредитним договором №32/Г-10-08 від 15.05.2008.

При поданні позову позивач просив суд відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись на те, що постановами Правління Національного Банку України від 05.04.2016 № 234 та від 05.04.2016 № 463 його внесено до категорії неплатоспроможних, та запроваджено тимчасову адміністрацію. В подальшому, рішенням Правління НБУ від 02.06.2016 № 46-рш розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик". Як наслідок, ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" не здійснює господарської діяльності та в зв'язку з цим не має змоги здійснити оплату судового збору за подання позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2019 у справі №922/354/19 було відмовлено у задоволенні заяви позивача про відстрочення сплати судового збору; залишено позовну заяву без руху; наданий позивачеві п'ятиденний строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, а саме: надати докази оплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; роз'яснено позивачу про необхідність усунення вказаних недоліків та попереджено, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Позивач, на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 11.02.2019, звернувся до суду із заявою про усунення недоліків (вх. №4748 від 22.02.2019), в якій зазначає, що він не має змоги сплатити судовий збір, та в зв'язку з цим, надав суду клопотання про звільнення від такої оплати.

Таким чином, позивачем не виконано приписів суду щодо сплати судового збору за подання позову у передбачених законом порядку і розмірі вказаних в ухвалі господарського суду Харківської області від 11.02.2019 по справі №922/354/19, тобто позивач не усунув недоліки власної позовної заяви.

Разом з тим, розглянувши клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання позову по даній справі суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 5 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які, зокрема, підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру передбачено наступну ставку судового збору: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначені обставини свідчать про обов'язок позивача при зверненні до суду з позовом по даній справі сплатити судовий збір за подання позову за ставками, передбаченими для сплати вимог майнового характеру.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проаналізувавши норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд констатує, що позивач не входить до переліку осіб, які мають право на відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на наступному.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Отже, виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, є завданням Фонду гарантування вкладів, у зв'язку з чим посилання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації на скрутне фінансове становище банку не може бути підставою для відстрочення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб сплати судового збору.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Частиною 6 ст. 174 ГПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин, подана позивачем позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" разом з доданими до неї документами - без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Ухвала підписана 25 лютого 2019 року.

Суддя О.В. Погорелова

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).