ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1621/18

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: М.А. Мишкіної, С.В. Таран,

секретар судового засідання - О.В. Клименко,

за участю представників учасників справи:

від позивача: М.М. Білий,

від відповідача-1: не з'явився,

від відповідача-2: О.А. Ковальчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 року (суддя Рога Н.В., м.Одеса, повний текст складено та підписано 16.11.2018 року)

у справі № 916/1621/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс"

до відповідачів:

- Приватного підприємства "НІКА" в особі голови комісії з припинення Салагорника Анатолія Володимировича,

- Одеської митниці ДФС

про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "НІКА" в особі голови комісії з припинення Салагорника Анатолія Володимировича та Одеської митниці ДФС, в якій просило суд зобов'язати Приватне підприємство "НІКА" в особі голови комісії з припинення Салагорника Анатолія Володимировича та Одеську митницю ДФС звільнити частину приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству "НІКА" на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно з договором про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року № 273, а також відшкодувати позивачу судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що об'єкт оренди (цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д) не повернуто власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс".

27.08.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" надало суду першої інстанції уточнення до позовної заяви, в якій просило суд зобов'язати Приватне підприємство "НІКА" в особі голови комісії з припинення Салагорника Анатолія Володимировича та Одеську митницю ДФС звільнити складське приміщення площею 200 кв. м., складське приміщення, площею 432 кв. м., розташовані на другому поверсі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, а також площадку площею 230 кв. м. за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству "НІКА" на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно з договором про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року № 273, а також відшкодувати позивачу судові витрати.

Господарським судом Одеської області уточнення до позовної заяви прийнято до розгляду.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 року у справі №916/1621/18 (суддя Рога Н.В.) позовну заяву задоволено повністю, зобов'язано Приватне підприємство «НІКА» в особі голови комісії з припинення Салагорніка Анатолія Володимировича та Одеську митницю ДФС звільнити складське приміщення площею 200,00 кв.м, складське приміщення площею 432 ,00 кв. м, що розташовані на другому поверсі нежитлового приміщення , розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, а також площадку площею 230,00 кв. м за адресою: м. Одеса, вул.Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно договору про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273, а також відшкодовано позивачу за рахунок Приватного підприємства «НІКА» судові витрати.

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю і правомірністю вимог.

Одеська митниця ДФС з рішенням суду не погодилась, тому звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 року у справі №916/1621/18 скасувати в частині зобов'язання Одеської митниці ДФС звільнити складське приміщення площею 200,00 кв. м, складське приміщення площею 432 ,00 кв. м, що розташовані на другому поверсі нежитлового приміщення , розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, а також площадку площею 230,00 кв. м за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно договору про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" до Одеської митниці ДФС.

Скаржник вважає, що рішення суду є частково необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Одеська митниця ДФС вважає, що висновки суду першої інстанції в частині зобов'язання Одеської митниці ДФС звільнити складське приміщення площею 200.0 кв. м., складське приміщення площею 432,00 кв. м., що розташовані на другому поверсі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, а також площадку площею 230,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно договору про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273, не відповідають встановленим судом обставинам справи. Суд першої інстанції у своєму рішенні встановив, що Одеська митниця ДФС доступу до переданого на відповідальне зберігання майна не має, за відсутності представника ПП «НІКА» здійснити інвентаризацію товару і звільнити орендоване приміщення не має можливості самостійно (аркуш 5 рішення), а також суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутня вина Одеської митниці ДФС у не вчиненні дій щодо звільнення нежилих приміщень, що належать ТОВ «Карго-Сервіс» на праві власності від майна, що в них зберігається, та відсутні підстави вважати, що Одеською митницею ДФС порушуються права та охоронювані законом інтереси позивача (аркуш 6 рішення). Тобто, фактично суд першої інстанції в описовій та мотивувальній частинах рішення від 06.11.2018 року у справі № 916/1621/18 встановив відсутність доступу у митниці до переданого на відповідальне зберігання майна та відсутність вини Одеської митниці ДФС у не вчиненні дій щодо звільнення нежилих приміщень, а тому відсутні підстави вважати, що Одеською митницею ДФС порушуються права та охоронювані законом інтереси позивача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 року у справі №916/1621/18 відкрито провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 року розгляд справи призначено на 21.02.2019 року о 10:00 год.

30.01.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 року у справі № 916/1621/18 залишити без змін.

У відзиві вказано, що в результаті протиправної бездіяльності посадових осіб Одеської митниці ДФС, а саме не проведення інвентаризації майна, яке передане Приватному підприємству «Ніка» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС згідно з договором про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273 та не переміщення даного майна на відповідальне зберігання іншим суб'єктам господарювання, порушується право товариства з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» на вільне користування приватною власністю.

Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники позивача і відповідача-2 підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, копія реєстру вихідної кореспонденції суду, роздруківки з офіційного сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта». Відповідач-1 про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїми процесуальними правами на участь у судових засіданнях. Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду, які надсилались сторонам завчасно за належними адресами, явка сторін не визнавалась обов'язковою.

Заслухавши присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» є власником нежилої будівлі загальною площею 5771,6 кв. м, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, б.1-а,1-д, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 25.08.2018 року.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» (Орендодавець) та Приватним підприємством «НІКА» (Орендар) було укладений договір оренди нежитлових приміщень від 01 січня 2014 року №07-27/13-Н, за умовами якого Орендодавець зобов'язався передати, а Орендар прийняти в тимчасове платне користування нежитлові приміщення згідно з додатком №1 до цього договору, а саме: складське приміщення площею 200,00 кв. м, складське приміщення площею 432 ,00 кв. м, площадка площею 230, 00 кв. м.

Пунктом 2.4 договору оренди визначено, що у випадку припинення цього договору об'єкт оренди повертається Орендарем Орендодавцю протягом 10 робочих днів, про що складається Акт приймання-передавання, який є доказом фактичного повернення об'єкта оренди Орендодавцю. Об'єкт вважається поверненим Орендодавцю з дати підписання сторонами Акту приймання-передавання. З цієї дати Орендодавець припиняє нараховувати орендну плату Орендарю.

За умовами п.5.2.7 договору оренди у випадку припинення дії договору або його дострокового припинення Орендар зобов'язаний повернути Орендодавцеві об'єкт оренди та майно, що надавалось в оренду разом з об'єктом оренди , у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зношення.

Згідно з п.8.1 - 8.2 договору оренди строк його дії з моменту підписання і до 31.12.2014 року. Дія договору припиняється, зокрема, у випадку закінчення строку, на який його було укладено.

За твердженням позивача, у складських приміщеннях, наданих в орендне користування Приватному підприємству «НІКА» за договором оренди, зберігається майно, яке передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС за договором про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273.

Судовими рішеннями господарських судів у справі №916/3491/17 було встановлено, що між Південною митницею Міндоходів (Поклажодавець) та Приватним підприємством „НІКА" (Зберігач) було укладено договір про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273, у відповідності до п.1.1.1 якого Зберігач зобов'язався надати Поклажодавцю послуги відповідального зберігання предметів, вилучених по протоколам про порушення митних правил, конфіскованих за рішенням суду, переданих для зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність держави Україна.

Згідно з п. 11.1 договору про надання послуг відповідального зберігання цей договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, а в частині надання послуг діє з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року або до повного виконання зобов'язань сторонами за договором (повне надання послуг, повний розрахунок за надані послуги). Сторони домовились, що згідно ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання.

Між Приватним підприємством "Ніка" (зберігачем) та Південною митницею (наразі - Одеська митниця ДФС) (поклажодавцем) було укладено договір про надання послуг відповідального зберігання від 14.02.2013 року № 44, за умовами п.п. 1.1.1, 1.4, 1.5 якого зберігач зобов'язався надати поклажедавцю послуги відповідального зберігання предметів, вилучених по протоколам про порушення митних правил, конфіскованих за рішенням суду, переданих для зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність держави Україна.

Згідно з п. 11.1 договору № 44 останній набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, а в частині надання послуг діє з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року або до повного виконання зобов'язань сторонами за договором (повне надання послуг, повний розрахунок за надані послуги).

На виконання положень договору про надання послуг відповідального зберігання від 14.02.2013 року №44 та договору про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273 між Південною митницею (а потім і Південною митницею Міндоходів) та Приватним підприємством „НІКА" було підписано наступні акти прийому-передачі майна від 28.11.2012 року на суму 159060,07 грн., від 30.04.2013 року на суму 153430,95 грн., від 30.04.2013 року на суму 105 000,00 грн., від 23.10.2012 року на суму 46002,12 грн., від 30.04.2013 року на суму 6054,95 грн., від 03.08.2013 року на суму 906073,14 грн., від 12.12.2013 року на суму 79,92 грн., від 12.12.2013 року на суму 613,86 грн.; від 24.11.2014 року на суму 340862, 23 грн., від 06.08.2013 року на суму 202693,48 грн.; від 30.10.2013 року на суму 2950,00 грн. від 15.10.2013 року на суму 6980,58 грн.; від 13.07.2013 року на суму 4502,00 грн.; від 11.09.2013 року на суму 2040,00 грн.; від 19.04.2014 року на суму 10300,00 грн.; від 27.05.2013 року на суму 39960,00 грн.; від 07.03.2014 року на суму 296349,44 грн., у відповідності до яких Поклажодавець передав, а Зберігач прийняв майно у кількості та асортименті, вказаних у актах.

З метою усунення перешкод у користуванні своєю власністю, Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» 05.05.2018 року звернулося до Одеської митниці ДФС із пропозицією забезпечити участь своїх повноважних представників та представників Приватного підприємства «НІКА» у процедурі повернення об'єкта оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс». Але, явку представників забезпечено не було. Також позивач зазначає, що відсутня можливість проведення інвентаризації майна, яке передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» зверталось до Приватного підприємства «НІКА» з вимогами про повернення об'єкта оренди від 31.08.2015 року №31/08, від 05.05.2018 року №05/05/1.

Приватне підприємство «НІКА» листом від 23.11.2015 року повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» про те, що проводиться процедура припинення юридичної особи відповідача шляхом ліквідації. Вимоги кредиторів розглядаються протягом 2 місяців з дня опублікування повідомлення про прийняття зазначеного рішення та задовольняються у порядку черговості, встановленому ст. 112 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що договір оренди закінчився, проте станом на дату розгляду справи Акт приймання-передачі щодо повернення майна з орендного користування сторонами не підписаний, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Положеннями статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, зокрема, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Договір підписано сторонами у добровільному порядку без зауважень та застережень.

Строк договору є однією із складових його змісту. Строком є термін дії певного договору. Строк дії договору визначається сторонами на їх власний розсуд. Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Початок строку чи його закінчення можуть визначатися вказівкою на календарну дату або на подію, що має неминуче настати. Таким чином, у випадку настання календарної дати або відповідної події, визначених договором, дія останнього припиняється. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов'язань, визначених ним.

У даному випадку сторони визначили строк дії договору до 31.12.2014 року.

При цьому, договір оренди не містить положень щодо можливості автоматичного продовження строку дії договору. Доказів укладення сторонами додаткових угод щодо продовження строку дії договору матеріали справи не містять. Тобто, строк дії договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2014 року №07-27/13-Н закінчився 31.12.2014 року.

За умовами договору Орендар зобов'язався у випадку закінчення, розірвання або дострокового припинення цього договору повернути Орендодавцю орендоване майно по акту прийому-передачі.

Виходячи з положень законодавства та умов договору оренди, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наявні правові підстави для зобов'язання Приватного підприємства «Ніка» звільнити орендовані ним приміщення, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" до Приватного підприємства "НІКА" в особі голови комісії з припинення Салагорника Анатолія Володимировича підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом першої інстанції у рішенні було встановлено, що приміщення, які Приватне підприємство «НІКА» орендувало у Товариства з обмеженою відповідальнітсю «Карго-Сервіс» на підставі вищезазначеного договору оренди, Орендар використовував для розміщення товару, переданого йому на відповідальне зберігання за договором №44 про надання послуг відповідального зберігання від 14.02.2013 року та договору №273 про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року між Південною митницею (а потім і Південною митницею Міндоходів) та Приватним підприємством «НІКА». Але, Одеська митниця ДФС доступу до переданого на відповідальне зберігання майна не має, за відсутності представника Приватного підприємства «НІКА» здійснити інвентаризацію товару та не має можливості самостійно, за відсутності Орендаря, звільнити орендоване приміщення.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог до відповідача-2, а саме: про задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" до Одеської митниці ДФС про зобов'язання звільнити складське приміщення площею 200,00 кв.м, складське приміщення площею 432 ,00 кв. м, що розташовані на другому поверсі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, а також площадку площею 230,00 кв. м за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно договору про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 1 ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Частинами 1, 2 ст. 938, ст. 953 Цивільного кодексу України визначено, що зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігай зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Зберігай зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Пунктом 1.4 договору від 01.04.2014 року № 273 передбачено, що право власності на майно до Зберігача не переходить, воно не може бути задіяне в господарському обороті Зберігача або бути передане ним третім особам.

Згідно з п.п. 6.3.4, 6.3.6, 6.3.7, 6.3.9, 6.3.10, 6.3.11, 6.3.12 договору від 01.04.2014 року №273 Зберігач зобов'язаний:

- забезпечити повне збереження переданого на відповідальне зберігання Майна та вживати заходи, необхідні для забезпечення схоронності Майна, а після закінчення відповідального зберігання повернути Поклажедавцю те саме майно. Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на відповідальне зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей;

- повернути Майно Поклажодавця за його першою письмовою вимогою;

- за першою вимогою Поклажодавця надавати йому можливість доступу до Майна та перевірки умов відповідального зберігання;

- у разі виявлення нестачі, пошкоджень або псування майна - терміново складати відповідний Акт та негайно повідомляти про це Поклажодавця письмово та засобами зв'язку;

- видавати Майно зі складу зберігання матеріально-відповідальній особі Поклажедавця на підставі відповідного офіційного письмового розпорядження Поклажедавця у відповідності до Акту прийому-передачі Майна не пізніше наступного дня після отримання відповідної вказаної вимоги;

- не допустити доступ до переданого на відповідальне зберігання майна будь-яких третіх осіб без письмової згоди Поклажедавця;

- при наданні Послуг за цим Договором суворо дотримуватись його вимог, а також вимог чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 7.5, 7.6 договору від 01.04.2014 року №273 повернення майна здійснюється за першою вимогою Поклажодавцю, шляхом укладання Акту на підставі письмової вимоги Поклажодавця. Майно повинно бути повернуто Поклажодавцю в такому стані, в якому воно передавалося на відповідальне зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення п.п. 1.1.1, 1.3, 1.4, 6.3.4, 6.3.6, 6.3.9, 6.3.10, 6.3.11, 6.3.12, 7.4 договору від 01.04.2014 року № 273 про надання послуг відповідального зберігання та вимог ч.1 ст. 936, ч. ч.1, 2 ст. 938, ч.1 ст. 942, ст. 944, ст. 949, ст. 953 Цивільного кодексу України Приватне підприємство "НІКА" не забезпечило доступу відповідальних осіб Одеської митниці ДФС для повернення майна, переданого на відповідальне зберігання.

У відповідності до Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879 інвентаризаційною комісією у повному складі має здійснюватись інвентаризація в присутності матеріально-відповідальної особи, тобто перевірка наявності, стану, відповідності критеріям визнання і оцінка майна, що у даному випадку стало неможливим через відсутність матеріально-відповідальної особи - керівника Приватного підприємства "НІКА".

Одеська митниця ДФС неодноразово зверталось до правоохоронних органів для отримання доступу до майна, переданого на відповідальне зберігання.

Водночас, до теперішнього часу сторонами не надано доказів на підтвердження того, що Приватне підприємство "НІКА" надало доступ Одеській митниці ДФС до майна, переданого на відповідальне зберігання.

За таких обставин, з огляду на відсутність доступу Одеської митниці ДФС до спірних приміщень, орендованих Приватним підприємством «НІКА», за відсутності вини Одеської митниці ДФС в порушенні прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" до Одеської митниці ДФС про зобов'язання звільнити складське приміщення площею 200,00 кв.м, складське приміщення площею 432 ,00 кв. м, що розташовані на другому поверсі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, а також площадку площею 230,00 кв. м за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно договору про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273 не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Одеської митниці ДФС на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 року у справі №916/1621/18 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 року у справі № 916/1621/18 підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" до Приватного підприємства "НІКА" в особі голови комісії з припинення Салагорника Анатолія Володимировича і відмовою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" до Одеської митниці ДФС.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача-1, а за апеляційний перегляд справи - на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 року у справі №916/1621/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог до Одеської митниці ДФС. В позові в цій частині відмовити. В решті рішення залишити без змін. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" до Приватного підприємства "НІКА" в особі голови комісії з припинення Салагорника Анатолія Володимировича та Одеської митниці ДФС задовольнити частково.

2. Зобов'язати Приватне підприємство «НІКА» в особі голови комісії з припинення Салагорніка Анатолія Володимировича, 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, б.24, звільнити складське приміщення площею 200,00 кв.м, складське приміщення площею 432 ,00 кв. м, що розташовані на другому поверсі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, а також площадку площею 230,00 кв. м за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно договору про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273.

3. Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго-Сервіс" до Одеської митниці ДФС про зобов'язання звільнити складське приміщення площею 200,00 кв.м, складське приміщення площею 432 ,00 кв. м, що розташовані на другому поверсі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, а також площадку площею 230,00 кв. м за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1-а, 1-д, де зберігається передане Приватному підприємству «НІКА» на відповідальне зберігання Одеською митницею ДФС майно згідно договору про надання послуг відповідального зберігання від 01.04.2014 року №273.

4. Стягнути з Приватного підприємства «НІКА», 65005, м. Одеса, вул. Бабеля , б.24 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» 65000, м. Одеса, вул. Преображенська, б.11, офіс 9, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 762 грн.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго-Сервіс» 65000, м.Одеса, вул. Преображенська, б.11, офіс 9, на користь Одеської митниці ДФС, 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, б.21-А; судовий збір за апеляційний перегляд справи у розмірі 2643 грн. 00 коп.

Доручити Господарському суду Одеської області видати накази із зазначенням всіх реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.02.2019

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна