УХВАЛА

м. Київ

18.02.2019Справа № 910/4679/18
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"

про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва

по справі № 910/4679/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ЛАЙН ГРУП"

про стягнення 209 966,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ЛАЙН ГРУП" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 82 160,82 грн. пені, 127 805,72 грн. штрафу та 3 149,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

13.07.2018 на виконання зазначеного рішення видано наказ.

07.02.2019 (згідно відбитку штемпеля поштового відділення на конверті) Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою, в якій просило видати дублікат наказу по справі № 910/4679/18, на підставі пункту 19.4 Розділу ХІ (Перехідні положення) Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданої заяви сторона вказує на обставини втрати наказу відповідальним юрисконсультом, на обліку якого знаходилась вказана справа. До заяви також додано довідку від 06.02.2019 №Е-05/371 щодо ненадходження коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ЛАЙН ГРУП" в рахунок погашення заборгованості.

11.02.2019 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Турчина С.О., заяву було передано для розгляду судді Приходько І.В.

Розглянувши заяву позивача та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

15.12.2017 набув чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, у тому числі, викладено Господарський процесуальний кодексу України в новій редакції.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У частині 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, що входять до складу колегії).

У зв'язку з введенням положень про електронну форму виконавчих документів суду, чинний Господарський процесуальний кодекс України не передбачає порядку видачі дублікату наказу суду в паперовій формі. Одночасно з цим, у пункті 19 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України визначені перехідні норми, які застосовуються судом до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів.

Так, згідно з підпунктом 19.4 пункту 19 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суд зазначає, що наведені норми не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), а також Рішення від 26.червня 2013 року, № 5-рп/2013.

Водночас, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії наказу суду від 13.07.2018, строк пред'явлення його до виконання становив три роки з наступного дня після набрання рішенням законної сили, тобто до 13.07.2021 включно.

Таким чином, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документу з дотриманням вимог, визначених підпунктом 19.4 пункут 9 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, в тому числі вимог щодо сплати судового збору у передбаченому законом порядку і розмірі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Також, суд звертає увагу на те, що видача заявнику дубліката наказу жодним чином не порушує права відповідача та не покладає на нього будь - яких додаткових зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 у справі № 910/4679/18.

Керуючись ст. 234, п. п. 19.4 п. 9 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 у справі № 910/4679/18.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 у справі № 910/4679/18.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя І.В. Приходько