ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

21.02.2019

Справа № 910/2022/19

Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Марія” про забезпечення позову

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Марія”

до Фонду державного майна

про визнання недійсним результату електронного аукціону

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Марія” до Фонду державного майна про визнання недійсним результату електронного аукціону.

Одночасно з указаною позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд заборонити Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії, які стосуються приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Львівський науково-дослідний і проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект»; заборонити Товарній біржі «Товарно-сировинна біржа «Галконтракт» перераховувати на казначейський рахунок, зазначений органом Фондом державного майна України в інформаційному повідомленні, сплачений реєстраційний внесок у розмірі 834,60 грн. та гарантійний внесок у розмірі 1103000,00 грн., сплачений ТзОВ «Марія» для участі у електронному аукціоні №ІІА-Р8-2018-12-20-000010-2.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вказану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Марія” про забезпечення позову, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом поданого Товариством з обмеженою відповідальністю “Марія” на розгляд Господарського суду міста Києва позову є визнання недійсним результату електронного аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 з продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Львівський науково-дослідний і проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект», що відбувся 22.01.2019 і оформлений протоколом про результати електронного аукціону, що затверджений Наказом Фонду держаного майна України № 82 від 31.01.2019.

У заяві про забезпечення вказаного позову Товариство з обмеженою відповідальністю “Марія” зазначає, що позовну заяву подано з тих підстав, що Фонд державного майна України надав в інформаційному повідомленні недостовірну інформацію про об’єкт приватизації, зокрема приховано інформацію про наявність зареєстрованого права власності третіх осіб на частину приміщення, спотворено інформацію про категорію об’єкта (фактично продається частина нежитлового приміщення, а не будівля), приховано інформацію про наявність обтяжень щодо земельної ділянки, що значно впливає на вартість такого об’єкту, його технічні характеристики, чим фактично ввів в оману ТзОВ «Марія», як переможця аукціону. Таким чином, Фонд державного майна фактично виставив на продаж частину нежитлової будівлі (частину першого поверху 3-поверхової будівлі під літ. А-2) під виглядом цілісної будівлі, а частина нежитлових приміщень виставлених на продаж взагалі не входять до Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Львівський науково-дослідний і проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект», а належить державі в особі Кабінету Міністрів України, який в свою чергу не приймав рішення про продаж вищезазначеного майна.

В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову, позивач вказує, що у разі задоволення позовної заяви ТзОВ «Марія» про визнання недійсним результату електронного аукціону, що матиме наслідком повернення сплачених раніше гарантійного та реєстраційного внеску, таке повернення коштів може бути ускладнене тим, що Товарна біржа «Товарно-сировинна біржа «Галконтракт», яка виступає електронним майданчиком, перерахує кошти на казначейські рахунки Фонду державного майна України у зв’язку із закінченням строків укладення договору купівлі-продажу за результатами проведеного аукціону. За твердженнями заявника, вказані заходи забезпечення позову, які пропонуються до застосування, мають прямий зв’язок із предметом позовної вимоги, оскільки призупинення приватизації та заборона електронному майданчику перераховувати на казначейські рахунки Фонду Державного майна України сплачені гарантійний та реєстраційний внески, нададуть можливість без яких-небудь ускладнень повернути такі кошти ТзОВ «Марія», у разі визнання судом результату електронного аукціону недійсним.

Водночас, Суд зазначає, що заявником не додано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в розумінні статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії, які стосуються приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Львівський науково-дослідний і проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект».

Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Проте, вказане заявником формулювання у вигляді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії не відповідає вимогам наведеної норми закону, оскільки не конкретизовано, про які саме дії йдеться.

Водночас, Суд зазначає, що викладені у заяві обставини наведені заявником фактично в обґрунтування необхідності заходу забезпечення позову шляхом заборони Товарній біржі «Товарно-сировинна біржа «Галконтракт» перераховувати на казначейський рахунок, зазначений органом Фондом державного майна України в інформаційному повідомленні, сплачений реєстраційний внесок у розмірі 834,60 грн. та гарантійний внесок у розмірі 1103000,00 грн., сплачений ТзОВ «Марія» для участі у електронному аукціоні №ІІА-Р8-2018-12-20-000010-2.

Проте, Суд вважає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Товарній біржі «Товарно-сировинна біржа «Галконтракт» перераховувати кошти може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Поряд з викладеним Суд також зазначає, що в даному випадку заявлені позивачем заходи забезпечення позову не є адекватними заявленим у справі позовним вимогам, що полягають у визнанні недійсним результату електронного аукціону.

З огляду на викладене, Суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Марія” про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Марія” про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя                                                                                          Т.Ю.Трофименко