ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року м.Дніпро Справа № 904/9302/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

секретар судового засідання Ревкова Г.О.

За участю представників сторін:

від відповідача: В"юнченко О.А., довіреність № 2496 від 20.06.2018 р., представник;

представник позивача не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства з 100% іноземними інвестиціями “Білла-Україна” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 (суддя Васильєв О.Ю., повний текст рішення складено 14.12.2017) у справі № 904/9302/17

за позовом Підприємства з 100% іноземними інвестиціями “Білла-Україна”, м. Київ

до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, м. Нікополь

про визнання недійсним п. 2 рішення Нікопольської міської ради та викладення п. 2 рішення в новій редакції

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з 100% іноземними інвестиціями “Білла-Україна” звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання недійсним п.2. рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016 “Про надання ПП “Білла-Україна” в оренду земельної ділянки на вул. Івана Богуна, 2 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі”; викладення п.2 цього рішення в наступній редакції: “Встановити на земельну ділянку на вул. Івана Богуна, 2, орендну плату у розмірі 3% від діючої нормативної грошової оцінки земель”.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 у даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Зазначене рішення обґрунтовано посиланням на те, що рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016 прийнято відповідачем в межах своїх повноважень; визначення розміру орендної ставки в розмірі 12 % нормативно грошової оцінки землі є правом міськради відповідно до приписів Податкового кодексу України, Земельного кодексу України та Закону України “Про місцеве самоврядування”.

Підприємство з 100% іноземними інвестиціями “Білла-Україна” у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вважає, що застосування відповідачем ставки орендної плати за земельні ділянки у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі є незаконним та таким, що суперечить положенням Конституції України, Земельного кодекс, Цивільного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 у даній справі скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що Міськрада як орган місцевого самоврядування прийняла рішення на здійснення своїх управлінських функцій, спір між сторонами має публічно-правовий характер, а тому підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі №904/9302/17 (провадження № 12-211гс18) касаційну скаргу Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» задоволено. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04 червня 2018 року у справі №904/9302/17 скасовано. Справу №904/9302/17 направлено до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2019 у справі колегією суддів у складі: головуючого судді: Чус О.В., судді: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б., прийнято до свого провадження справу №904/9302/17 за апеляційною скаргою Підприємства з 100% іноземними інвестиціями “Білла-Україна” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017, ухвалено розгляд справи розпочати спочатку. Судове засідання призначено на 12.02.2019.

Від Підприємства з 100% іноземними інвестиціями “Білла-Україна” 06.02.2019 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Вказане клопотання колегією суддів задоволено.

12.02.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції враховує таке.

21.09.2016 Підприємство з 100% ІІ “Білла-Україна” звернулося до Нікопольської міської ради із заявою про надання в оренду земельної ділянки за адресою: м.Нікополь, вул.Івана Богуна, площею 0,4501 на термін 49 років за фактичним розміщенням нежитлової будівлі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Вказана заява розглянута на засіданні постійної комісії міської ради з питань містобудування та землекористування та вирішено винести дане питання на розгляд сесії міської ради.

25.11.2016 Нікопольською міською радою прийнято рішення №23-14/VIІ “Про надання Підприємству з 100 % іноземними інвестиціями “Білла-Україна” в оренду земельної ділянки на вул.Івана Богуна, 2 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі”, яким вирішено надати Підприємству з 100% ІІ “Білла-Україна” в оренду терміном на 10 (десять) років земельну ділянку площею 0,6913 га (кадастровий номер :03:004:0029) на вул.Івана Богуна, 2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код цільового призначення земельної ділянки згідно КВЦПЗ – 03.07.); встановити на земельну ділянку на вул.Івана Богуна, 2 орендну плату в розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель, тощо.

Листом від 30.01.2017 вих.№ 147 позивач просив Нікопольську міську раду переглянути прийняте рішення в частині зміни розміру орендної плати з 12 % на 5% від діючої нормативної грошової оцінки землі.

У відповідь на зазначене звернення відповідач листом від 02.03.2017 вих.№1068 повідомив позивача про те, що питання в частині зміни відсотку орендної плати 09.02.2017 розглянуто на засіданні постійної комісії Нікопольської міської ради з питань містобудування та землекористування та вирішено не розглядати на сесії Нікопольської міської ради.

05.05.2017 Нікопольською міською радою прийняте рішення № 1-20/VII “Про звернення Нікопольської міської ради до громадян та суб’єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території міста Нікополь”, відповідно до якого Нікопольська міська рада ідучи на зустріч численним зверненням громадян та суб’єктів господарювання…, постала необхідність у визначенні принципу рівності, підвищення ефективності роботи, посилення прозорості при визначенні відсотку по орендній платі за землі та строку дії відповідних договорів; при визначенні ставки орендної плати заземлю враховую наступне:… ставку орендної плати за земельні ділянки, на яких здійснюють свою діяльність…супермаркети, гіпермаркети… у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі…Ці наміри розповсюджуються на суб’єктів господарювання та громадян, звернення про отримання права користування земельною ділянкою (дозвіл на виготовлення документації із землеустрою або передачу земельної ділянки в оренду) яких надійшли або розглядаються після прийняття міською радою цього рішення та його публікації на офіційному сайті Нікопольської міської ради. У випадках, не зазначених вище, міська рада має право визначати вищезазначені умови окремо.

На засіданні Комісії з питань містобудування та землекористування Нікопольської міськради 16.05.2017 було прийнято рішення залишити без змін ставку орендної плати на земельну ділянку у розмірі 12%, враховуючи, що в рішенні від 05.05.2017 № 1-20/УІІ йдеться мова про аналогічні ставки оренди землі, тому запропоновано укласти договір оренди земельної ділянки по вул. І.Богуна,7 відповідно до прийнятого рішення сесії.

Позивач вважає, що застосування відповідачем ставки орендної плати за земельні ділянки у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі, у рішенні №23-14/VII від 25.11.2016 є незаконним, та таким, що суперечить положенням Конституції України, Земельного кодексу, Цивільного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в України", а тому звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст.142, 145 Конституції України до матеріальної основи місцевого самоврядування, крім інших об’єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до ст.2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, в тому числі і надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Таким чином, надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 вказаного закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов’язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об’єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно статті 648 Цивільного кодексу України, зміст договору укладеного на підставі правового акта органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторони договору, має відповідати цьому акту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення; загальний склад ради - кількісний склад депутатів ради, визначений радою відповідно до закону; склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку.

Відповідно до Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов'язаний брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить, всебічно сприяти виконанню їх рішень(стаття 18). Депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень (стаття 19).

Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб’єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини).

Статтею 12 Податкового Кодексу України, в редакції, що діяла на дату винесення Рішення від 25.11.2016р. № 23-14/УІІ, визначено повноваження Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільських, селищних, міських рад та рад об’єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів.

Згідно п.12.3. ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об’єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до п.14.1.147 ст.147 ПК України, плата за землю - обов’язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п.288.2, п. 288.4 ст.288 ПК України визначено, що: платником орендної плати є орендар земельної ділянки; об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду; розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно п. 288.5. та ст. 288 ПК України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативно грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Враховуючи вищезазначені приписи норм чинного законодавства, дослідивши зміст рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.16р. на предмет законності , суд проходить до висновку, що його було прийнято відповідачем в межах своїх повноважень та визначення розміру орендної ставки в розмірі 12 % нормативно грошової оцінки землі є правом міськради відповідно до приписів Податкового кодексу України, Земельного кодексу України та ЗУ «Про місцеве самоврядування».

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками Господарського суду Дніпропетровської області стосовно необґрунтованості позовних вимог, оскільки встановлена орендна плата за земельну ділянку знаходиться в межах законодавчо встановленого граничного розміру цієї плати, то правові підстави для її перегляду відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки Рішення № 1-20/VII від 05.05.2017 року було прийнято Нікопольською міською радою більш ніж через півроку після прийняття Рішення № 23-14/VII від 25.11.2016 року «Про надання Підприємству з 100 % іноземними інвестиціями “Білла-Україна” в оренду земельної ділянки на вул.Івана Богуна, 2 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі” не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки при прийнятті Рішення № 23-14/VII від 25.11.2016 року відповідач діяв в межах повноважень, визначених чинним законодавством, та прийняв рішення щодо визначення розміру орендної плати відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином, надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий суд дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог, як наслідок оскаржуване рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підприємства з 100% іноземними інвестиціями “Білла-Україна” – залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 у справі №904/9302/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 19.02.2019.

Головуючий суддя                                                              О.В. Чус

Суддя                                                                                           Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков