ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019м. ДніпроСправа № 904/4603/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Тайлієвої Х.Р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА", м. Дніпро

до В.1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНГРУП ФАКТОР", м. Дніпро

В.2: Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", м. Дніпро

В.3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФЕСІОНАЛ", м. Харків

Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Державна організація (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", м. Київ

Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Громадська організація "ТРАНСПЕРЕНСІ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА", м. Київ

про визнання припиненими зобов'язання за кредитним договором, іпотечними договорами та іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором та відновити становище, яке існувало до прийняття наказу

Представники:

від позивача: Трикоза Т.В., дов. від 05.12.2018р.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: Червона Т.М., дов. № 52 від 11.01.2019р.

від відповідача 3: не з'явився

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНГРУП ФАКТОР", відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФЕСІОНАЛ", в якій просило:

- визнати недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 09.10.2018 року, з реалізації лоту №: F28GL33977 (Будівлі та споруди водно-спортивної бази "Спартак", заг. площ. 575,3 кв.м, за адресою: м. Дніпро, вул. Яружна, буд. 15, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01);

- визнати недійсним протокол електронного аукціону №UА-ЕА-2018-09-17-000142-b, сформований 09.10.2018 16:54:27 за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 09.10.2018 року з реалізації лоту №: F28GL33977 (Будівлі та споруди водно-спортивної бази "Спартак", заг. площ. 575,3 кв.м, за адресою: м. Дніпро, вул. Яружна, буд. 15 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01);

- визнати недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 09.10.2018 року, з реалізації лоту №: F28GL33978 (Нежитлова будівля, водно-спортивна база, заг. площ. 337,1 кв.м, за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 1л, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01);

- визнати недійсним протокол електронного аукціону №UА-ЕА-2018-09-17-000143-b, сформований 09.10.2018 16:39:29 за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 09.10.2018 року з реалізації лоту №: F28GL33978 (Нежитлова будівля, водно-спортивна база, заг. площ. 337,1 кв.м, за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 1л, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01).

Позовні вимоги обгрунтовані незаконною реєстрацією ПАТ "АКТАБАНК" на себе права власності на спірне нерухоме майно та в подальшому здійснення його продажу шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронних аукціонів.

Ухвалою суду від 17.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до розгляду справи у якості третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державну організацію (установу, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", а також у якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Громадську організацію "ТРАНСПЕРЕНСІ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА", призначено підготовче засідання на 13.11.2018р.

05.11.2018р. від третьої особи 1 надійшли письмові пояснення, в яких вона просила у задоволенні позову відмовити.

07.11.2018р. відповідач 2 подав до суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що погашення кредиту відбулось за нікчемними правочинами, а тому заборгованість ТОВ "АРЕАЛ" є непогашеною. У зв"язку з цим у відповідача 2 поновлено право на предмет застави та іпотеки, яке він реалізував шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку".

13.11.2018р. позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просив:

1) визнати припиненими зобов'язання за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), укладеним між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРЕАЛ" та за Іпотечними договорами №01-277/Т/3 та №01-277/Т/4, посвідчених 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), що укладені між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА", та іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

2) відновити становище, яке існувало до прийняття Наказу №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів":

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість ТОВ "АРЕАЛ" за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), право вимоги за Іпотечними договорами №01-277/Т/3 та №01-277/Т/4, посвідчених 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), та іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у Наказі №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Дана заява обгрунтована тим, що ПАТ "АКТАБАНК" відмовляється визнавати припиненими зобовязання за Кредитним договором № 01-277/Т від 15.01.2010р., який забезпечувався іпотекою нерухомого майна, що було виставлене на продаж на аукціоні.

Ухвалою суду від 13.11.2018р. відкладено підготовче засідання на 04.12.2018р.

04.12.2018р. у засіданні оголошено перерву до 11.12.2018р.

Ухвалою суду від 11.12.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.01.2019р.

Ухвалою суду від 10.01.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 29.01.2019р.

Ухвалою суду від 29.01.2019р. відкладено розгляд справи (загальне позовне провадження) на 07.02.2019р.

31.01.2019р. судом постановлено ухвалу про забезпечення позову.

06.02.2019р. позивач подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій просив:

1. прийняти відмову від частини позовних вимог, а саме щодо:

- визнання припиненим зобов'язання за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів кредитну заборгованість за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями).

2. Задовольнити позовні вимоги позивача:

- визнати припиненими зобов'язання за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), укладеним між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРЕАЛ" та за Іпотечними договорами №01-277/Т/3 та №01-277/Т/4, посвідчених 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), що укладені між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА";

- відновити становище, яке існувало до прийняття Наказу №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів":

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість ТОВ "АРЕАЛ" за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), право вимоги за Іпотечними договорами №01-277/Т/3 та №01-277/Т/4, посвідчених 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у Наказі №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Відповідачі 1, 3 явку представника в судові засідання не забезпечили, відзив на позов не подали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Третя особа 2 явку представника в судові засідання не забезпечила, письмові пояснення не подала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

07.02.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2018р. у справі № 904/2630/18, яке набрало законної сили 19.10.2018р., між ПП "Інгурі" (продавець) і ТОВ "Дельта" (покупець) 18.02.2003р. був укладений договір купівлі-продажу будівель та споруд водно-спортивної бази "Спартак".

Згідно п.1 договору ПП "Інгурі" продало, а ТОВ "Дельта" купило будівлі та споруди водно-спортивної бази "Спартак", у тому числі: літ. А-2 - основна будівля - цегла, загальною площею 245,9кв.м; літ. Б-1 - ангар - цегла, метал, загальною площею 329,4кв.м; В-1 - вбиральня - цегла; Г-1 - сторожка - метал; І мостіння, № 1-9 огорожа, споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Яружна, буд. 15 на земельній ділянці площею 5554кв.м.

Також, 26.12.2006р. між ОСОБА_4 (продавець) та ТОВ "Дельта" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі.

Відповідно до п.1.1. вказаного договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Нежитлова будівля, водно-спортивна база, що відчужується за даним договором, розташована в місті Дніпропетровську, вулиця Набережна Перемоги 1л. Опис об'єкта: будівля водно-спортивної бази літ. А-1, загальною площею 337,1кв.м; огорожа №1-5; набережна №6; замощення - 1; ганки літ. а, а1 (п.1.2. договору).

15.01.2010р. між ПАТ "Актабанк" (банк) і ТОВ "Промтехмаш" (позичальник) укладено кредитний договір №01-277/Т.

Банк на умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 2000000 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 18% річних та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором (п.1.1. договору).

26.09.2011р. між ТОВ "Промтехмаш" (первісний боржник), ТОВ "Ареал" (новий боржник) та ПАТ "Актабанк" (кредитор) було укладено договір про переведення боргу, згідно якого ТОВ "Ареал" стало новим боржником за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р.

Погашення ТОВ "Ареал" заборгованості за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010 забезпечувалось:

- договором застави майнових прав № 01-277/Т/16 від 30.07.2014р., укладеним між ПАТ "Актабанк" (заставодержатель) та ОСОБА_5 (заставодавець) щодо права вимоги на отримання грошових коштів за договором банківського вкладу "Класік з щомісячною виплатою відсотків" №В20-20588/Т від 02.09.2013р. на суму 1000000 доларів США;

- договором застави майнових прав № 01-277/Т/17 від 30.07.2014р., укладеним між ПАТ "Актабанк" (заставодержатель) та ОСОБА_5 (заставодавець) щодо права вимоги на отримання грошових коштів за договором банківського вкладу №В20-20641/Т від 14.10.2013р. на суму 1000000 доларів США;

- договором поруки № 01-277/Т/17 від 30.07.2014р., укладеним між ПАТ "Актабанк" (кредитор) та ОСОБА_5 (поручитель).

У матеріалах справи міститься копія договору, укладеного 29.07.2014р. між ПАТ "Актабанк" (іпотекодержатель) і ТОВ "Дельта" (іпотекодавець) про розірвання іпотечного договору №01-277/Т/3, посвідченого 15.01.2010р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. за реєстровим № 93.

Відповідно до п.1 вказаного договору сторони дійшли згоди розірвати іпотечний договір №01-277/Т/3, посвідчений 15.01.2010р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. за реєстровим № 93 (а.с. 54-55 том 1).

Також, в матеріалах справи міститься копія договору, укладеного 29.07.2014р., між ПАТ "Актабанк" (іпотекодержатель) і ТОВ "Дельта" (іпотекодавець) про розірвання іпотечного договору №01-277/Т/4, посвідченого 15.01.2010р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. за реєстровим № 95.

Відповідно до п.1 вказаного договору сторони дійшли згоди розірвати іпотечний договір №01-277/Т/4, посвідчений 15.01.2010р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. за реєстровим № 95 (а.с. 63-64 том 1).

Згідно інформації з Державного реєстру на підставі рішення державного реєстратора Пекаря Андрія Львовича КП "Бюро державної реєстрації" про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.04.2018р. індексний номер 40812392, було зареєстровано право власності ПАТ "Актабанк" на об'єкт нерухомого майна: будівлі та споруди водно-спортивної бази "Спартак", реєстраційний номер 01, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Яружна, будинок 15.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта на підставі рішення державного реєстратора Пекаря Андрія Львовича КП "Бюро державної реєстрації" про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.04.2018р. індексний номер 40813731 було зареєстровано право власності ПАТ "Актабанк" на нежитлову будівлю, водно-спортивну базу, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 1л.

Відповідачем 2 надано до матеріалів справи копію протоколу від 08.08.2017р. №52 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 25 від 30.06.2017р., при кредитуванні ТОВ "Ареал" за кредитним договором № 01-277/Т від 26.09.2011р.

На підставі вказаного протоколу уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" Куліш В.М. було видано наказ № 84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, повязаних з насідками виявлених нікчемних правочинів".

Згідно пп. 1.4 п. 1 вказаного наказу доручено головному бухгалтеру банку у строк до 10.08.2017р. здійснити дії щодо поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за:

- іпотечним договором № 01-277/Т/3 від 26.09.2011р., укладеним між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "Дельта" (нерухоме майно: будівлі та споруди водно-спортивної бази "Спартак", - основна будівля літ. А-2, заг. пл. 245,9кв.м; ангар літ. Б-1 заг. пл. 329,4кв.м; вбиральня літ. В-1; сторожка Г-1; мостіння І;, сходи № 1-2, 9; № 4-8 ворота, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., вул. Яружна, буд. 15 та Дніпропетровська обл., вул. Набережна Перемоги, 1л) на загальну суму 4 905 290грн;

- іпотечним договором № 01-277/Т/4 від 26.09.2011р., укладеним між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "Дельта" (нерухоме майно: будівля водно-спортивної бази літ. А-1, заг. пл. 337,1кв.м; огорожа № 1-5, набережна № 6, замощення 1 ганки літ. А, а1, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., вул. Яружна, буд. 15 та Дніпропетровська обл., вул. Набережна Перемоги, 1л) на загальну суму 1 198 253грн.

Крім того, пунктом 2 вказаного наказу доручено юридичному департаменту банку направити в тому числі ТОВ "Ареал", ТОВ "Дельта" повідомлення про нікчемність правочину згідно ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також зазначено, що в разі необхідності слід розпочати претензійно-правову роботу щодо застосування наслідків нікчемності правочину (договору) та роботи щодо поновлення/накладання нового обтяження і заборони відчуження за іпотечним договором №01-277/Т/3 від 26.09.2011р. та іпотечним договором № 01-277/Т/4 від 26.09.2011р. щодо вказаного майна.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2018р. у справі №904/2630/18:

- скасовано державну реєстрацію права власності публічного акціонерного товариства "Актабанк" на об'єкти нерухомого майна: будівлі та споруди водно-спортивної бази "Спартак" та нежитлову будівлю, водно-спортивну базу;

- визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта" право власності на об'єкти нерухомого майна: будівлі та споруди водно-спортивної бази "Спартак" та нежитлову будівлю, водно-спортивну базу;

- скасовано рішення про державні реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер: 40812392 від 25.04.2018р. та індексний номер: 40813731 від 25.04.2018р., прийняті державним реєстратором Пекарем Андрієм Львовичем комунального підприємства "Бюро державної реєстрації".

Проте, ПАТ "АКТАБАНК" відмовляється визнавати припиненими зобов'язання за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р., який забезпечувався іпотекою нерухомого майна, що й стало причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, з огляду на таке.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема з договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Як встановлено судом в рішенні від 18.09.2018р. у справі № 904/2630/18, 30.07.2014р. з метою забезпечення виконання ТОВ "Ареал" зобов'язань за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р., між ПАТ "Актабанк" та ОСОБА_5 укладено:

- договір застави майнових прав №01-277/Т/16, предметом якого було право вимоги на отримання грошових коштів за договором банківського вкладу;

- договір застави майнових прав №01-277/Т/17, предметом якого було право вимоги на отримання грошових коштів за договором банківського вкладу;

- договір поруки №01-277/Т/17 щодо повного виконання зобов'язань за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

З урахуванням того, що у строк, визначений кредитним договором ТОВ "Ареал", не було виконано зобов'язань щодо повернення сум кредитів, то ПАТ "Актабанк" було звернуто стягнення на грошові кошти ОСОБА_5, згідно договорів застави майнових прав від 30.07.2014р. №№01-277/Т/16, 01-277/Т/17 та договору поруки №01-277/1717 від 30.07.2014р. (виписки по особовим рахункам ТОВ "Ареал" за період з 30.07.2014р. по 31.07.2014р.).

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У свою чергу, згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Згідно ч.1 та ч.5 ст.3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, звернення стягнення на грошові кошти поручителя призвело до припинення зобов'язань за кредитним договором у порядку, передбаченому ст.599 Цивільного кодексу України, що має наслідком і припинення іпотеки згідно п.1 ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку".

Таким чином, з моменту погашення заборгованості за кредитним договором, ПАТ "Актабанк" не мало права задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували непогашення кредитної заборгованості за договором кредиту №01-277/Т від 15.01.2010р., ПАТ "Актабанк" до суду не надано. Даної обставини не спростовано.

Крім того, згідно ч.1 та ч.5 ст.3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст.609 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно відомостей з Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 11.03.2016р. було ліквідовано позичальника - ТОВ "Ареал" за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р., виконання якого забезпечувалося вищевказаними іпотечними договорами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в його постанові від 11.09.2013р. у справі № 6-52цс13, припинення юридичної особи є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється.

Отже, у зв'язку з тим, що боржника за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. - ТОВ "Ареал", було ліквідовано і виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а його зобов'язання не містять правонаступництва, то це привело до припинення як основного зобов'язання за кредитним договором, так і похідних зобов'язань за іпотечними договорами.

Крім того, частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідачем 2 не надано доказів направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушення у звязку з неповерненням кредиту позичальником та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовну вимогу позивача про визнання припиненими зобов'язання за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р., іпотечним договором №01-277/Т/3, посвідченим 15.01.2010р., та іпотечним договором №01-277/Т/4, посвідченим 15.01.2010р., обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд не приймає посилання відповідача 2 на те, що наказом ПАТ "Актабанк" від 08.08.2017р. №84 були застосовані наслідки нікчемності правочинів у зв'язку з чим, поновлені права на предмети іпотеки, з огляду на таке.

Так, за результатами перевірки, передбаченої статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. Наказ (рішення або інший документ) про нікчемність правочинів є внутрішнім розпорядчим документом банку як субєкта господарювання, виданим Фондом чи уповноваженою особою Фонду як керівником банку в межах своїх повноважень. Такий наказ не є одностороннім правочином.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч.2 ст.38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "АКТАБАНК" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін в силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб внаслідок прийняття цього наказу.

Накази (рішення) про нікчемність правочинів не можуть встановлювати обовязки для третіх осіб, зокрема контрагентів банку, тому сам факт видання наказу про нікчемність правочину не може вважатись порушенням прав іншої сторони правочину.

Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №910/12294/16 від 11.04.2018р., №910/24198/16 від 16.05.2018р. та №819/353/16 від 04.07.2018р., № 820/382/16 від 14.11.2018р.

Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Наведене дозволяє стверджувати про те, що вказівка відповідачем в протоколі від 08.08.2017р. № 52 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями та наказі №84 від 08.08.2017р. на нікчемність правочинів не може встановлювати обовязки для ТОВ "Дельта" і порушувати право власності останнього.

Щодо вимог позивача про зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" виключити з бухгалтерського обліку кредитну заборгованість ТОВ "АРЕАЛ" за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), право вимоги за іпотечними договорами №01-277/Т/3 і №01-277/Т/4, посвідченими 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), та зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у наказі №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" щодо застосування наслідків нікчемності правочинів, суд зазначає таке.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015р. № 19 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16.01.2015р. № 6 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКТАБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКТАБАНК".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.01.2018р. № 24 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "АКТАБАНК" строком на один рік з 16 січня 2018 року до 15 січня 2019 року включно.

Згідно ст.48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл.

У свою чергу, майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016р. № 388, передбачено, що на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що ПАТ "АКТАБАНК" здійснює відчуження всіх активів, які містяться на його балансовому обліку, у тому числі права вимоги за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), право вимоги за іпотечним договором №01-277/Т/3, посвідченим 15.01.2010р., іпотечним договором №01-277/Т/4, посвідченим 15.01.2010р., оскільки наказом № 84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "АКТАБАНК" кредитну заборгованість ТОВ "АРЕАЛ" за кредитним договором №01-277/Т, а також поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "АКТАБАНК" права вимоги за забезпечувальними договорами.

Оскільки судом було визнано припиненими зобовязання за вищевказаними договорами, то цілком правомірним є відновлення становища позивача, яке існувало до прийняття наказу №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів".

Однак приймаючи до уваги невизнання ПАТ "АКТАБАНК" даної обставини, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст.16 Цивільного кодексу України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч.3 ст.16 Цивільного кодексу України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем вимоги мають ознаки аналогії способу захисту, що передбачений п.3 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України.

Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст.8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст.16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту цілком ефективним та обґрунтованим, оскільки у повній мірі захищає його оспорювані права.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п.145 рішення від 15.11.1996р. у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Крім того, суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005р. (заява №38722/02).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" виключити з бухгалтерського обліку кредитну заборгованість ТОВ "АРЕАЛ" за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), право вимоги за іпотечними договорами "01-277/Т/3 та №01-277/Т/4, посвідченими 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями) та зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у наказі №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" щодо застосування наслідків нікчемності правочинів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

06.02.2019р. позивач подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій просив:

1. прийняти відмову від частини позовних вимог, а саме щодо:

- визнання припиненим зобов'язання за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів кредитну заборгованість за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями).

Згідно п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За ст.191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з частковою відмовою позивача від позову судом у відповідності до вимог ст.191 Господарського процесуального кодексу України перевірено, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення, та роз'яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, передбачені ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від частини позовних вимог, а саме щодо:

- визнання припиненим зобов'язання за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів кредитну заборгованість за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), а також закрити провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 286,00грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 960,50грн. покладається на відповідача 2.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.191, п.4 ч.1 ст.231, ст.ст.232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову позивача від частини позовних вимог, а саме щодо:

- визнання припиненим зобов'язання за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів кредитну заборгованість за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями).

Закрити провадження у справі №904/4603/18 в частині позовних вимог, а саме щодо:

- визнання припиненим зобов'язання за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів кредитну заборгованість за іншими договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями).

В іншій частині позовні вимоги задовольнити.

Визнати припиненими зобов'язання за Кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), укладеним між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРЕАЛ" та за Іпотечними договорами №01-277/Т/3 та №01-277/Т/4, посвідчених 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), що укладені між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА".

Відновити становище, яке існувало до прийняття Наказу №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів":

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53, ідентифікаційний код в ) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "АКТАБАНК" за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість ТОВ "АРЕАЛ" за кредитним договором №01-277/Т від 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями), право вимоги за Іпотечними договорами №01-277/Т/3 та №01-277/Т/4, посвідчених 15.01.2010р. (зі змінами та доповненнями);

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53, ідентифікаційний код в ) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" припинити виконання дій, визначених у Наказі №84 від 08.08.2017р. "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 53, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, ідентифікаційний код в ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 286,00грн. (п"ять тисяч двісті вісімдесят шість), судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 960,50грн. (дев"ятсот шістдесят грн. 50коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.02.2019р.

Суддя В.І. Петрова