ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019 року м. Дніпро Справа № 910/7124/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Первушин Ю.Ю.), ухвалене у м. Дніпро 12.11.2018р. об 16.50. (дата складання повного тексту рішення – 21.11.2018р.) у справі № 904/7124/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі в сумі 14 950,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2018р. у справі № 910/7124/18 позов задоволено повністю; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі в сумі 14 950,00 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2018р. у справі № 910/7124/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- залізниця прийняла вантаж без зауважень, тим самим підтвердила факт правильного завантаження вагону;

- судом не встановлено у рішенні, яким саме способом здійснювалася перевірка ваги вантажу на ст. Покровськ;

- комерційним актом не встановлювалося факту неправдивих відомостей до залізничної накладної, а встановлено лише невідповідність між масою вантажу, зазначеної у накладній з фактичною масою;

- акт загальної форми від 12.03.2018р., який став підставою для оформлення комерційного акту не може бути належним доказом проведення вірного зважування вагону, оскільки перевірка маси вантажу здійснювалася комісією у неповному складі;

- судом не обгрунтовано відмови у задоволенні заяви відповідача про зменшення розміру штрафу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від від 12.11.2018р. у справі № 910/7124/18 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Позивачем подано апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким він проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, посилаючись при цьому на доведення ним обґрунтованості позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2018 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці відповідачем – Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" на станцію призначення Родинська Донецької залізниці було здійснено відправлення вугілля кам’яного марки Г-газовий за накладною № 46780490 у вагоні № 61299566; вантажоодержувач – ПАТ ДТЕК Октябрська ЦЗФ.

12.03.2018 року на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці було здійснено перевірку маси вантажу у вищевказаному вагоні, за результатами якої на підставі актів загальної форми № 22111 від 11.03.2018 року та № 295 в/ст від 12.03.2018 у вагоні № 61299566 було виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у залізничній накладній № 46780490, з фактичною масою завантаженого вантажу, а саме: по документу вага нетто – 70000кг, фактично вага нетто – 71850 кг, що більше документа на 1850 кг, про що складено комерційний акт № 4820004/86 від 12.03.2018.

За наслідками виявлення надлишку вантажу у вагоні № 61299566 на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці було здійснено дозування вугілля, після чого вантаж у кількості 1920 кг перевантажено у вагон № 67866707, що підтверджується актом загальної форми № 295в/ст в/ст від 12.03.2018 та досильною накладною № 48717094 із зазначенням у ній відомостей про складання комерційного акту № 482004/86 та направлено на адресу вантажоотримувача.

Враховуючи те, що відповідачем було невірно зазначено масу вантажу у перевізному документі, позивач нарахував штраф у сумі 14950,00грн, що і стало підставою для звернувся останнього до суду за захистом свого порушеного права з цим позовом.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами, визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем (ст. 23 Статуту залізниць України).

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п. 1.2 ч. 1 Правил оформлення перевізних документів).

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

У відповідності до ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Згідно з пунктами 2.1, 6.6, 6.7 та додатком № 3 Правил оформлення перевізних документів, графи накладної "Маса вантажу, визначена відправником" та "Спосіб визначення маси" заповнюються відправником.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Разом з тим, п. 4.6. Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у разі перевантаження вантажу під час перевезення в інший вагон (контейнер) у накладній номер вагона (контейнера) та інші відомості про нього змінюються (так щоб їх можна було прочитати) і проставляються нові відомості про вагон (контейнер), у який перевантажено вантаж. Ці зміни засвідчуються підписом працівника, який керував перевантаженням, із зазначенням найменування станції, на якій перевантажено вантаж.

За таких обставин, як вірно вказано місцевим господарським судом, залізницею правомірно було затримано вантаж на станції Покровськ Донецької залізниці, проведено перевірку маси вантажу, про що і складено комерційний акт № 482004/86 та надлишок маси вантажу у кількості 1920 кг перевантажено в інший вагон.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Складеним залізницею комерційним актом № 4820004/86 від 12.03.2018р. підтверджується, що при заповненні комплекту перевізних документів, відповідачем невірно зазначено масу вантажу, а відповідачем цих обставин належними доказами не спростовано.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України обгрунтовано застосував до відповідача штраф за невірно зазначену у перевізних документах масу вантажу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого у загальній сумі становить 14950 грн. ((2990 х 5), де 2990,00 грн. - провізна плата за вищевказаною накладною).

За наведених обставин місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у справі.

Доводи ж відповідача, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених правильних висновіків суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог позивача.

При цьому, апеляційний суд, також вважає за необхідне зазначити, що позивачем належними доказами, зокрема залізничною накладною № 46780490, досилочною накладною № 48717094, актами загальної форми № 22111 від 11.03.2018 року, № 295 в/ст від 12.03.2018 та комерційним актом № 4820004/86 від 12.03.2018р. доведено завантаження відповідачем вантажу у вагон № 61299566 понад його вантажопідйомність, що є підставою для стягнення з відправника вантажу штрафу у розмірі, визначеному ст. 118 Статуту залізниць України.

Безпідставними є і доводи відповідача щодо прийняття залізницею вантажу без зауважень та перевірки маси вантажу різними вагами, оскільки відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зважування вантажу при прийнятті до перевезення не здійснюється, проте в силу ст. 24 Статуту залізниць України залізниця не позбавлена права на перевірку його маси під час перевезення, що і було здійснено позивачем за допомогою, також статичних ваг.

Відхиляються колегією суддів і доводи відповідача щодо підписання акту загальної форми № 295 в/ст від 12.03.2018 двома представниками залізниці, оскільки це не суперечить законодавству, що регулює спірні відносини та не свідчить про невідповідність обставин, зафіксованим таким актом фактичним обставинам справи.

Не вбачає апеляційний суд і порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при відхиленні заяви відповідача про зменшення розміру, заявленого позивачем до стягнення штрафу.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 12.11.2018р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2018р. у справі № 910/7124/18 – залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2018р. у справі № 910/7124/18 – залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 2643,00грн. покласти на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко