ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 Справа № 917/1393/18

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область,36022 (адреса для листування: пр-т Свободи, 8, м. Кременчук, 39600)

до відповідача Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління" вул. Київська, 69, м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 36520,28 грн. заборгованості

та

за зустрічною позовною заявою Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління", вул. Київська, 69, м. Кременчук, 39631

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ,5, м. Полтава, 36022 (адреса для листування: пр-т Свободи, 8, м. Кременчук, 39600)

про стягнення 80993,81 грн. річних та інфляційних

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом : Бобровський С.С.

від відповідача за первісним позовом: Тарасенко А.О.

Обставини справи: 07.11.2018 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до відповідача Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління" про стягнення 36520,28 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 08.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено строки: відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України, позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

23.11.2018 року Комунальне підприємство "Кременчуцьке тролейбусне управління" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення 80993,81 грн. річних та інфляційних (арк. с. 49-54).

Ухвалою суду від 28.11.2018 року відкрито провадження за зустрічним позовом Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління" до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення 80993,81 грн. річних та інфляційних та прийнято для спільного розгляду з первісним позовом. Задоволено клопотання Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління" про розгляд справи №917/1393/18 в загальному позовному провадженні в зв'язку з поданням зустрічної позовної заяви. Справу №917/1393/18 постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі (арк. с. 113-115).

10.12.2018 року на адресу Господарського суду Полтавської області від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надійшло клопотання про участь представника відповідача у судовому засіданні, в режимі відеоконференції (арк. с. 119-120).

Суд ухвалою від 10.12.2018 року задовольнив клопотання Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління" про участь в підготовчому засіданні Господарського суду Полтавської області по справі №917/1393/18 в режимі відеоконференції (арк. с. 125).

13.12.2018 року від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічний позов (арк. с. 126).

Провести судове засідання в режимі відеоконференції із Автозаводським районним судом м. Кременчук 18.12.2018 року виявилося неможливим внаслідок технічного збою (відсутність звуку), що підтверджується довідкою від 18.12.2018 року (арк. с. 133).

11.01.2019 року від відповідача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом (арк. с. 137-139).

25.01.2019 року від відповідача за первісним позовом до суду надійшла заява, до заяви відповідачем за первісним позовом додано копію акту звірки взаєморозрахунків від 10.01.2019 року та листа (арк. с. 148-149).

В судовому засіданні 14.02.2019 року представник позивача за первісним позовом виклав зміст позовних вимог за первісним позовом та заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Представник позивача за зустрічним позовом виклав зміст позовних вимог за зустрічним позовом та заперечував проти задоволення первісного позову.

В судовому засіданні 14.02.2019 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив коли буде виготовлено повне рішення у відповідності до приписів ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд, встановив:

07 жовтня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" та Комунальним підприємством "Кременчуцьким тролейбусним управлінням" було укладено договір про постачання електричної енергії №346 з додатками (арк. с. 16).

12.10.2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду договору про постачання електричної енергії №346 (арк. с. 22).

Даною додатковою угодою сторони погодили наступне:

- додаток №1 до "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу" виклали в редакції від 12.10.2017 року (арк. с. 23);

- додаток №2 "Порядок розрахунків" в редакції від 07.101.2008 року вважати таким, що втратив чинність (арк. с. 32);

- доповнити договір додатком №2 "Порядок розрахунків" (попередня оплата) в редакції від 12.10.2017 року (арк. с. 30-31);

- додаток №3 до "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку" (без продовження додатку №3) в редакції від 07.10.2008 року вважати таким, що втратив чинність (арк. с. 33);

- доповнити договір додатком №3 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку" (без продовження додатку №3) в редакції від 12.10.2017 року (арк. с. 34);

- додаток №6 договору "Однолінійна схема" та додаток №7 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" по об'єкту" ТПС-6, вул. Свіштовська (район ТЕЦ)" (692,0кВт) вважати такими, що втратив чинність з 12.10.2017 року;

- доповнити договір додатком №6 "Однолінійна схема" та додатком №7 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" по об'єкту" ТПС-6, вул. Свіштовська (район ТЕЦ)" (692,0кВт) в редакції від 12.10.2017 року;

- додатки №8 договору "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах" вважати такими, що втратив чинність з 12.10.2017 року;

- доповнити договір додатком №8 договору "порядок розрахунку втрат електричної енергії в елементах електричної мережі споживача" в редакції від 12.10.2017 року.

Так, умовами договору та додатковими угодами до договору про постачання електричної енергії сторони погодили наступне.

Відповідно до п. 1 договору постачальник (первісний позивач) продає електричну енергію споживачу (первісний відповідач) для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 17 543,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Постачальник зобов'язався постачати споживачу електричну енергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (Додаток № 1 «Обсяги постачання (договірної величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу») (п. 2.2.2. договору).

Споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 2.3.3., п. 2.3.4. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору договірні величини споживання електричної енергії та потужності на розрахунковий період визначаються відповідно до діючого порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою КМУ.

Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше першого листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток № 1 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

Пункт 5.2. договору визначає, що узгоджені обсяги постачання електричної енергії, що вказані в додатку №1 є договірними величинами споживання електричної енергії.

У відповідності до п. 1 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" в редакції від 12.10.2017 року сторони погодили, що розрахунковим вважається період з 00 - 00 години 23 числа попереднього місяця до 00-00 години такого ж числа поточного місяця.

Згідно з пунктом 2. Додатку 2 "Порядок розрахунків" в редакції від 12.10.2017 року, споживач здійснює повну оплату вартості обсягу споживання електричної енергії заявленого на наступний розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійснюється до 22 числа включно місяця, що передує розрахунковому періоду у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з Додатком № 1 цього Договору, на підставі отриманого у Постачальника рахунка, в якому зазначається кінцева дата його оплати. Остаточний розрахунок за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, Споживач здійснює на підставі виставленого Постачальником рахунка, відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені цим Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цим Договором.

У відповідності до п. 4.2.1. договору за внесення платежів передбачених пунктом 2.3.3.-2.3.4 цього договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

У разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цим додатком (у тому числі нездійснення попередньої оплати у термін передбачений цим додатком) постачальник проводить нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення п. 10 додатку №2 до договору в редакції від 12.10.2017 року.

Крім того, судом встановлено, що 31.01.2018 року між сторони було укладено договір про закупівлю електричної енергії №346z-1 (арк. с. 79-81), згідно умов якого учасник (ПАТ "Полтаваобленерго", первісний позивач) зобов'язувався у 2018 році поставити замовникові (Комунальне підприємство "Кременчуцьке тролейбусне управління", відповідач за первісним позовом) електричну енергію (як різновид товару) для забезпечення потреб електроустановок замовника, а замовник - прийняти і оплатити вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору (п.1.1. договору про закупівлю).

Зазначений договір укладався за результатами процедури закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та на підставі виділення коштів з державного бюджету.

Відповідно до п. 4.1. договору про закупівлю, замовник здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до Додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії від 07.10.2008 року № 346. Замовник має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

Згідно п. 4.4. договору про закупівлю, у разі оплати з порушенням строків, визначених у додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії, до сторони, яка здійснила несвоєчасну оплату, застосовується відповідальність, визначена умовами договору про постачання електричної енергії від 07.10.2008 року № 346.

П.п.6.1.1.,6.4.1. договору про закупівлю електричної енергії вказують про обов'язки сторін сплачувати/отримувати відповідно кошти за поставлений товар.

Пунктом 10.1 договору про закупівлю електричної енергії визначено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018 року. Відповідно до статті 631 ЦК України умови договору поширюються на правовідносини, які відбулися між сторонами з 01.01.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог за первісним позовом Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" зазначає, що в березні та квітні 2018 року споживачем (відповідачем за первісним позовом) були порушені умови п. 2 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №346 в редакції від 12.10.2017 року, що тягне за собою відповідальність за невиконання зобов'язань з оплати електричної енергії встановлених договором.

На підтвердження обсягів спожитої відповідачем за первісним позовом електричної енергії позивачем за первісним позовом надано копії відомостей КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" про фактичні показники розрахункових приладів обліку електричної енергії, копії актів про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) та копії рахунків за активну електричну енергію (арк. с. 39-43).

На підтвердження сум та дат здійснених відповідачем за первісним позовом оплат активної електроенергії позивачем за первісним позовом надано копії платіжних доручень (арк. с. 36-38).

Вважаючи свої права порушеними первісний позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 36 520,28 грн. пені за періоди: з 23.02.2018 року по 23.03.2018 року (за зобов'язаннями за березня 2018 року); з 23.03.2018 року по 29.03.2018 року (за зобов'язаннями за квітень 2018 року) (розрахунок арк. с. 35).

Позивач за зустрічним позовом в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ним починаючи з 29.03.2018 року по 31.10.2018 року (в тому числі і на даний час) щомісячно перераховувалась попередня оплата за електричну енергію у 100% розмірі з метою недопущення відключення електроенергії з боку відповідача за зустрічним позовом.

Отже, на думку позивача за зустрічним позовом, відповідач за зустрічним позовом починаючи з 29.03.2018 року та по 31.10.2018 року неправомірно користувався коштами позивача за зустрічним позовом в розмірі 1 218 597,30 грн., що були перераховані внаслідок незаконно наданих за листом від 06.03.2018 № 13-13-06-1/672, змінених в односторонньому порядку рахунків на оплату електроенергії у 100% розмірі, оплату яких було проведено додатково 28.03.2018 року на суму 200000,00 грн., згідно платіжного доручення від 28.03.2018 № 214 та додатково 29.03.2018 року на суму 1018597,30 грн., всього двома платежами в розмірі 1 218 597,30 гривень.

Вважаючи свої права порушеними позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з позовом про стягнення з позивача за первісним позовом 21 634,00 грн. 3% річних за період з 29.03.2018 року по 31.10.2018 року та 59 359,81 грн. інфляційних за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року (включно) (розрахунок арк. с. 107-108) за неправомірне користування відповідачем за зустрічним позовом коштами позивача за первісним позовом на підставі ст. 625 ЦК України та ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії №346 від 07.10.2008 року, а також договору про закупівлю електричної енергії №346z-1 від 31.01.2018 року, які у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у їх сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, Господарським та Цивільним кодексами України та іншими відповідними нормативно-правовим актами, в тому числі Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ) (чинними на дату виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що придбання відповідачем електроенергії здійснювалося за бюджетні кошти. В зв'язку з цим між сторонами було укладено договір про закупівлю електричної енергії №346z-l від 31.01.2018 року.

Придбання товарів за бюджетні кошти врегульовано Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ч. 7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.6. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442 із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 492 від 06.04.2017 року, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з показами засобу (засобів) обліку.

Установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

З аналізу умов договору постачання електричної енергії № 346 та про закупівлю електричної енергії № 346z-l від 31.01.2018 року вбачається одночасне встановлення різних умов щодо порядку оплати електричної енергії:

- згідно додатку №2 до договору постачання електричної енергії №346 від 07.10.2008 року (в редакції додаткової угоди від 12.10.2017 року до договору постачання електричної енергії №346 від 07.10.2008 року) споживач здійснює повну оплату вартості обсягу споживання електричної енергії заявленого на наступний розрахунковий період за формою попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється до 22 числа включно місяця, що передує розрахунковому періоду у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з Додатком № 1 цього Договору, на підставі отриманого у Постачальника рахунка, в якому зазначається кінцева дата його оплати.

- згідно п. 4.1. договору про закупівлю електричної енергії №346z-l від 31.01.2018 року замовник здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до Додатку №2 до договору про постачання електричної енергії від 07.10.2008 року № 346. Замовник має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

Згадувана у пункті 4.1. договору про закупівлю електричної енергії №346z-1 від 31.01.2018 року попередня оплата за послуги електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року, є правом відповідача за первісним позовом, а не його обов'язком. Тому нарахування позивачем за первісним позовом пені в сумі 36 520,28 грн. за несвоєчасно оплачену попередню оплату активної електроенергії за березень, квітень 2018 року є безпідставним.

Крім того, правомірність самостійного вибору відповідача за первісним позовом як споживача електричної енергії, що фінансується з бюджету форми оплати в межах укладеного договору (в даному випадку або попередня оплата або оплата за спожиті ресурси) узгоджується із спеціальною нормою абз.4 п.6.6. ПКЕЕ, які за змістом п.2.1. договору №346 від 07.10.2008 року та п.1.1. ПКЕЕ мають перевагу у застосуванні порівняно із умови такого договору, визначеними п.2 Додатку №2.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач за первісним позовом, як бюджетна установа, може здійснювати передоплату за послуги з електропостачання, і внесення передоплати є правом, але не обов'язком відповідача за первісним позовом.

В задоволенні зустрічного позову суд також відмовляє з огляду на наступне.

Ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.22 ЦКУ збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224ГКУ учасник господарських відносин, який порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2)збитків та їх розміру; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; 4)вини.

Як було встановлено судом, кошти в сумі 1 218 597,30 грн., що були перераховані позивачем за зустрічним позовом відповідачу за цим позовом та на які нараховано 3% річних та інфляційні, за своєю правовою природою є попередньою оплатою за договором про постачання електричної енергії №346 від 07.10.2008 року, укладеним між сторонами, яку позивач за зустрічним позовом має право перераховувати чи не перераховувати відповідачу за зустрічним позовом. Отже, нарахування позивачем за зустрічним позовом 21 634,00 грн. 3% річних та 59359,81 грн. інфляційних за неправомірне користування відповідачем за зустрічним позовом коштами позивача за зустрічним позовом на підставі ст. 625 ЦК України та ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України є необґрунтованим і безпідставним.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" та зустрічного позову Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління".

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивачів за первісним та зустрічним позовом.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" та зустрічного позову Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління" відмовити.

Повне рішення складено 22.02.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тимощенко О.М.