ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" лютого 2019 р. Справа №924/1085/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В. розглянувши матеріали

За позовом: ПАТ "Київ-Дніпровського підприємства промислового залізничного транспорту", м. Київ

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс "ХІМТРАНС", м. Хмельницький

про стягнення 75 117,60 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю №411 від 31.08.2018р.

Від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява, в якій позивач ПАТ "Київ-Дніпровське підприємство промислового залізничного транспорту", м. Київ просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс "ХІМТРАНС", м. Хмельницький на свою користь заборгованість в загальній сумі 75 117,60 грн. за неналежне виконання відповідачем умов Договору надання послуг №03-06/13 НПК від 03.06.2013р.

Присутній в судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, обгрунтовуючи доданими до заяви доказами.

Представник відповідача не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 11.01.2019р. в судове засідання не з"явився, відзиву на позов не подав.

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

03 червня 2013 року між позивачем - Приватним акціонерним товариством «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», м.Київ (Замовник за договором) та відповідачем - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс «ХІМТРАНС», м. Хмельницький (Виконавець за договором) був укладений Договір надання послуг № 03-06/13 НПК (далі - Договір) з подальшими змінами.

Згідно п.1.1., п.1.2 Договору підрядник, зобов'язується надати послуги з ремонту рухомого складу за завданням замовника, а замовник зобов'язується в повній мірі і своєчасно забезпечити виконання умов по відправці обладнання в ремонт, прийняти та оплатити надані послуги.

Підрядник є ремонтним підприємством, зареєстрованими в установленому порядку, діє відповідно до законодавства України, та має сертифікат SIC 02.040.688 від 22.02.2013 р. по системі менеджменту якості 180 9001:2008. орган сертифікації «РосУкрСерт»; атестат підприємства з капітального ремонту тепловозів серії ТГМ-23. ТГМ-4 (А. ТГМ-6 (А, Д) ТЕМ-2 (У. УМ. М) за № КАЗ.099.0979-10 від 26.11.2010 р. по системі сертифікації УкрСЕПРО.

Відповідно до п. 2.1 Договору предметом цього договору є проведення послуг з ремонту КР-2 колісних пар тепловоза серії ТГМ-6 в кількості 24 (двадцяти чотирьох) одиниць, або 6 (шести) комплектів (далі по тексту-Обладнання), які є власністю замовника, з подальшою передачею результатів наданих послуг замовнику.

Відповідно до п. 3.1. Договору кошторисна вартість послуг з капітального ремонту в обсязі КР-2 колесної пари тепловозу серії ТГМ-6 встановлюється виконавцем на підставі розрахунку локального кошторису № 5-1-1/колпара і складає: 62 598,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 10 433,00 грн.

Загальна вартість виконання капітального ремонту в обсязі КР-2 колісних пар тепловозу серії ТГМ6 в кількості 24 (двадцяти чотирьох) одиниць, або 6 (шести) комплектів складає 1 502 352,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 208 660,00 грн.

У відповідності до п.3.3, п.3.9 Договору замовник зобов'язаний протягом 10 банківських днів з моменту надходження обладнання на ремонтну базу виконавця, зробити передоплату в розмірі 30% від кошторисної вартості ремонту, згідно виставленого рахунку-фактури.

Остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 30 банківських днів після підписання акту наданих послуг, з урахуванням авансових платежів на підставі рахунку-фактури, прямим перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Додатковою угодою №1 від 25 грудня 2013 року сторони передбачили, що строк дії договору № 03-06/13 НПК від 03 червня 2013 року закінчується 31 грудня 2014 року.

Відповідно до виставленого відповідачем рахунку № 107 від 18 грудня 2013 року на суму 75 117,60 грн. замовником здійснено попередню оплату на рахунок виконавця на вказану суму, що підтверджується випискою з банку від 23 січня 2014 року.

07 березня 2018 року позивач направив на адресу відповідача лист вимогу в якій просив повернути суму авансу 75 117,60 грн. до 14 березня 2018 року сплативши на рахунок позивача.

Однак, станом на день звернення позивача до суду із позовом доказів, які б підтверджували виконання зобов'язань відповідачем не надано, сума авансу в розмірі 75 117,60 грн. відповідачем не повернута.

Факт отримання відповідачем від позивача коштів в сумі 75 117,60 грн., також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків підписаного сторонами та скіпленого печатками сторін.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

03 червня 2013 року між позивачем - Приватним акціонерним товариством «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (Замовник за договором) та відповідачем - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс «ХІМТРАНС» (Виконавець за договором) був укладений Договір надання послуг № 03-06/13 НПК (далі - Договір) з подальшими змінами.

Згідно п.1.1., п.1.2 Договору підрядник, зобов'язується надати послуги з ремонту рухомого складу за завданням замовника, а замовник зобов'язується в повній мірі і своєчасно забезпечити виконання умов по відправці обладнання в ремонт, прийняти та оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору предметом цього договору є проведення послуг з ремонту КР-2 колісних пар тепловоза серії ТГМ-6 в кількості 24 (двадцяти чотирьох) одиниць, або 6 (шести) комплектів (далі по тексту-Обладнання), які є власністю замовника, з подальшою передачею результатів наданих послуг замовнику.

Відповідно до п. 3.1. Договору кошторисна вартість послуг з капітального ремонту в обсязі КР-2 колесної пари тепловозу серії ТГМ-6 встановлюється виконавцем на підставі розрахунку Локального кошторису № 5-1-1/колпара і складає: 62 598,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 10 433,00 грн.

Загальна вартість виконання капітального ремонту в обсязі КР-2 колісних пар тепловозу серії ТГМ6 в кількості 24 (двадцяти чотирьох) одиниць, або 6 (шести) комплектів складає 1 502 352,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 208 660,00 грн.

У відповідності до п.3.3, п.3.9 Договору замовник зобов'язаний протягом 10 банківських днів з моменту надходження обладнання на ремонтну базу виконавця, зробити передоплату в розмірі 30% від кошторисної вартості ремонту, згідно виставленого рахунку-фактури.

Приписами ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Судом встановлено, що свої зобов'язання щодо здійснення попередньої оплати позивачем відповідно до виставленого відповідачем рахунку № 107 від 18 грудня 2013 року на суму 75 117,60 грн. замовником здійснено, що підтверджується випискою з банку від 23 січня 2014 року.

07 березня 2018 року позивач направив на адресу відповідача лист вимогу в якій просив повернути суму авансу 75 117,60 грн. до 14 березня 2018 року сплативши на рахунок позивача.

Однак, станом на день звернення позивача до суду із позовом доказів, які б підтверджували виконання зобов'язань відповідачем не надано, сума авансу в розмірі 75 117,60 грн. відповідачем не повернута.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно положень чинного законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Таким чином, грошові кошти в розмірі 75 117,60 грн., сплачені позивачем по рахунку №107 від 18 грудня 2013 року, є авансом та підлягають поверненню у зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору надання послуг № 03-06/13 НПК від 03 червня 2013 року.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс "ХІМТРАНС", (м. Хмельницький, вул. Романа Шухевича, б.8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", (м. Київ, вул.Алма - Атинська, 37, ) - 75 117,60 грн. (сімдесят п"ять тисяч сто сімнадцять гривень 60коп.) - основного боргу та 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні, 00 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Повний текст складено та підписано 14.02.2019р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим. (реком. з повід):

1- до справи

2- позивачу - м.Київ, вул.Алма-Атинська, 37, 02092;

3 - відповідачу - м.Хмельницький, вул.Романа Шухевича, б.8, 29025.