ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. Справа№ 910/6641/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 11.02.2019,

розглянувши апеляційні скарги Київської міської ради та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 (повний текст рішення складено 16.11.2018)

у справі №910/6641/18 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд»

до Київської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г»

про визнання права

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» (далі, позивач або ТОВ «ПСРБУ №3 Київзеленбуд») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 19.06.2018) до Київської міської ради (далі, відповідач або КМР) про визнання за позивачем права на використання земельної ділянки загальною площею 1,9506 га за адресою: вул. Воскресенська, 2-А у Дніпровському районі м. Києва (кадастровий номер: 8 000 000 000:66:134:0005) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється виконувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017, залишену без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018, у справі №826/10788/17. Позивач вказує, що у зв'язку з триваючим невиконанням відповідачем наведеного судового рішення має місце порушення його «законних очікувань» на отримання «активу», що в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод становить майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд», а тому позивач вважає, що ефективним способом захисту його права власності є звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 залучено до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі, третя особа-1).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 залучено до участі у справі Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (далі, третя особа-2).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі №910/6641/18 позов задоволено повністю.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» право на використання земельної ділянки загальною площею 1,9506 га за адресою: вул. Воскресенська, 2-А у Дніпровському районі м. Києва (кадастровий номер: 8 000 000 000:66:134:0005) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу.

Присуджено до стягнення з Київської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду обґрунтоване наступним:

- спірна земельна ділянка, як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 22.06.2018, станом на дату розгляду даної справи не віднесена до жодної категорії земель, а відтак на неї не розповсюджуються встановлені законом вимоги до використання земель жодної із категорій. Відтак, позивач у даній справі при самостійному обранні виду використання земельної ділянки, кадастровий номер :66:134:0005, не обмежений вимогами законодавства, встановленими для регулювання використання земель відповідної категорії;

- обраний позивачем вид використання спірної земельної ділянки - для здійснення будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу відповідає Генеральному плану міста Києва, затвердженому рішенням Київської міської ради №370/1804 від 28.03.2002, згідно якого земельна ділянка за функціональним призначенням віднесена до території багатоповерхової житлової забудови;

- позивачем було розроблено проект землеустрою №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 спірної земельної ділянки, який отримав позитивний висновок Департаменту містобудування та архітектури КМДА №7830/0/12-4/19-16 від 26.07.2016, яким підтверджено відповідність заявленої містобудівної ініціативи Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» існуючим положенням чинної містобудівної документації, зокрема - Генеральному плану міста Києва;

- можливість позивача здійснювати використання спірної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу передбачена сторонами у пункті 3.2. Договору на право тимчасового довгострокового користування землею від 06.04.2001 та обумовлена виключно вчиненням таких дій згідно з проектом та генеральним планом будівництва, затвердженими в установленому законодавством порядку і при наявності дозволу на виконання будівельних робіт;

- на позивача не поширюються положення пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині заборони передачі (надання) земельної ділянки із земель комунальної власності у користування для містобудівних потреб за відсутності затвердженого плану зонування або детального плану території, оскільки на спірній земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомості, належні позивачу на праві власності;

- Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» хоча і вказує, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки мешканців багатоповерхового будинку, який розташовується на суміжній земельній ділянці із земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні позивача, проте не конкретизує, яке саме право громади (мешканців) буде порушене у зв'язку із забудовою позивачем спірної земельної ділянки з огляду на те, що згідно з Генеральним планом міста Києва на ній передбачається будівництво багатоповерхових будинків;

- зволікання Київської міської ради щодо виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 та не здійснення розгляду проекту рішення Київської міської ради про зміну цільового призначення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» впродовж більш як 8 місяців з дати набрання законної сили судового рішення про зобов'язання відповідача вчинити відповідні юридичні дії та впродовж 5 місяців з дати засідання постійної комісії Київської міської ради (13.06.2018), на якому розглядалось дане питання, за відсутності будь-якого законодавчого регулювання винесення на повторний розгляд даного питання, безумовно мають своїм наслідком втручання у право власності позивача в розумінні статті 1 Першого протоколу, яке несумісне ні з принципом юридичної визначеності, ні з принципом верховенства права, ні з принципом обов'язковості судових рішень.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Київська міська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі №910/6641/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги Київської міської ради зводяться до наступного:

- судом першої інстанції неправомірно ототожнено договір на право тимчасового довгострокового користування землею та право довгострокового тимчасового користування землею на умовах оренди, а відтак неправомірно застосовано до Договору Земельний кодекс України в редакції від 01.01.2002;

- вирішення відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а відповідно до пункту 2 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» Київська міська рада має право визначати особливості землекористування. Водночас, у суду відсутнє право на перебирання на себе повноважень органу місцевого самоврядування, якими він наділений законодавством, зокрема, щодо зміни цільового призначення земельних ділянок;

- Рішенням КМР від 27.04.2000 №110/831 та укладеним на його підставі договором земельна ділянка не надавалася для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу на вул. Воскресенській, 2-а;

- позивачем, порушуючи питання щодо зміну виду використання земельної ділянки, не дотримано вимог частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у відповідній редакції);

- позивачем не доведено порушення його прав зі сторони відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Київської міської ради у справі №910/6641/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі №910/6641/18 та розгляд справи призначено на 29.01.2019.

20.12.2018 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Київської міської ради, у якому позивач просив суд у її задоволенні відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін. У відзиві позивач наголосив, зокрема, на наступному:

- ТОВ «ПСРБУ №3 Київзеленбуд» в межах чинного законодавства виконано усі необхідні дії, що спрямовані на отримання рішення Київської міської ради про зміну цільового призначення земельної ділянки по вул. Воскресенській, 2-а;

- заявлений до зміни вид використання земельної ділянки відповідає положенням Генерального плану міста Києва, а проект землеустрою розроблено відповідно до вимог чинного законодавства;

- розроблення та затвердження детального плану або плану зонування території в межах ділянки, що відводиться, є обов'язком відповідача, який останнім не виконується;

- бездіяльність відповідача щодо розгляду проекту землеустрою №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 (кадастрова справа №Д-7681) визнана протиправною згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 №826/10788/17, що набрала чинності;

- Київська міська рада і надалі ухиляється від виконання постанови від 12.12.2018 №826/10788/17 на користь позивача в частині зобов'язання розглянути проект землеустрою №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 (кадастрова справа №Д-7681) та прийняти відповідне рішення, чим фактично не визнає право позивача на використання вказаної земельної ділянки для містобудівних потреб.

Позивачем до відзиву на апеляційну скаргу КМР на підтвердження ухилення відповідача від виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 №826/10788/17 долучено копії документів виконавчого провадження (копію постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Яковенка В.А. від 19.10.2018 №57468753 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2018 №826/10788/17, та постанов про накладення на КМР штрафів від 14.11.2018 та від 30.11.2018 за невиконання рішення суду і доказі на підтвердження сплати таких штрафів). Копії вказаних документів позивач просив суд долучити до матеріалів справи з огляду на те, що останні були створені та отримані позивачем вже після прийняття судом оскарженого рішення.

Також, як зазначив позивач у відзиві, на спростування доводів апеляційної скарги КМР щодо неправомірного ототожнення судом договору на право тимчасового довгострокового користування землею та договору на право довгострокового тимчасового користування землею на умовах оренди ним до відзиву додані податкові декларації ТОВ «ПСРБУ №3 Київзеленбуд» за 2016-2018 роки на підтвердження того, що плата за використання позивачем спірної земельної ділянки здійснювалась у формі орендних платежів.

Також, не погодившись з прийнятим рішенням, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі №910/6641/18 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги ОСББ «Воскресенська 12Г» зводяться до наступного:

- судом під час розгляду справи було порушено процесуальний порядок розгляду справи, визначений статтями 177, 182, 183 та 185 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, підготовче засідання у справі не було закінчене закриттям, та не було призначено справу до розгляду по суті, про що свідчить відсутність відповідної ухвали в матеріалах справи;

- висновки суду першої інстанції про наявність у позивача права використання спірної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу не відповідають обставинам справи, зокрема предмету Договору від 06.04.2001. Предмет договору, укладеного між позивачем та відповідачем, на право тимчасового довгострокового користування землею від 06.04.2001, а саме - користування для обслуговування та експлуатації виробничої бази на вул. Воскресенській, 2-а у Дніпровському районі м. Києва відповідає категорії земель за основним цільовим призначенням, визначеному пунктом «ж» частини 1 статті 19 Земельного кодексу України - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. В той же час, використання орендарем (позивачем) спірної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу відповідатиме іншій категорії земель за основним цільовим призначенням, визначеному пунктом «б» частини 1 статті 19 Земельного кодексу України - землі житлової та громадської забудови;

- висновок суду про можливість позивача реалізувати своє право як землекористувача самостійно (без погодження із органом місцевого самоврядування) обрати вид використання земельної ділянки, кадастровий номер - 8 000 000 000:66:134:0005 - суперечить предмету договору від 06.04.2001, а також положенням статей 202, 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, зокрема, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

- висновки суду про те, що на позивача не поширюються вимоги частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у відповідній редакції) не відповідає обставинам справи;

- аналізуючи питання інтересів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г», суд першої інстанції не врахував положень статей 103, 104 Земельного кодексу України;

- питання регулювання земельних відносин у даному випадку є виключною компетенцією КМР як колегіального органу місцевого самоврядування;

- позивачем не доведено порушення його прав зі сторони відповідача.

До апеляційної скарги третьою особою-2 додані: копія листа ГУ Держгеокадастру у м. Києві №31-26-7777-2-683/2 від 15.01.2016 та копія листа Київської місцевої прокуратури від 23.06.2018 №39-17974-15. Водночас, у апеляційній скарзі ОСББ «Воскресенська 12Г» зазначило, що наразі подання таких документів обумовлено тим, що судом першої інстанції в підготовчому провадженні не було визначено обставин справи, які підлягають встановленню, а саме стосовно категорії спірної земельної ділянки та наявності дозволу на виконання будівельних робіт на ній.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» у справі №910/6641/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі №910/6641/18, апеляційні скарги Київської міської ради та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2018 у справі №910/6641/18 об'єднано в одне апеляційне провадження та розгляд справи призначено на 29.01.2019.

29.01.2019 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання позивачу часу для підготовки відзиву на апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г».

Враховуючи клопотання представника позивача, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 у судовому засідання було оголошено перерву до 11.02.2019.

01.02.2019 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ОСББ «Воскресенська 12Г», у якому просив суд у її задоволенні відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін. У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Воскресенська 12Г» позивач зазначив, зокрема, наступне:

- посилання третьої особи-2 на нібито допущені місцевим господарським судом порушення процесуальних норм права є безпідставними, оскільки протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 закінчено підготовче провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті на 28.08.2018, у той час як ОСББ «Воскресенська 12Г» було залучено до участі у справі в якості третьої особи вже на стадії розгляду справи по суті;

- апелянтом не доведено поважності причин, які б перешкоджали ОСББ «Воскресенська 12Г» долучити копії листа ГУ Держгеокадастру у м. Києві №31-26-7777-2-683/2 від 15.01.2016 та листа Київської місцевої прокуратури від 23.06.2018 №39-17974-15 до матеріалів справи на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, а тому позивач просить суд апеляційної інстанції вказані докази не приймати;

- судом обґрунтовано констатовано, що зволікання КМР щодо виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2018 №826/10788/17 та нездійснення розгляду проекту рішення КМР про зміну цільового призначення земельної ділянки позивачу свідчать про втручання у право власності позивача в розумінні статті 1 Першого протоколу, а доводи апеляційної скарги ОСББ «Воскресенська 12Г» про перебування КМР як колегіального органу у «процесі розгляду» проекту рішення «Про зміну цільового призначення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенська, 2-а у Дніпровському районі м. Києва Д7681» не узгоджується ані з принципом правової визначеності, ані з принципом остаточності та обов'язковості судового рішення;

- не підлягають врахуванню доводи апеляційної скарги ОСББ «Воскресенська 12Г» щодо відсутності у позивача, як орендаря, права на зведення на орендованій земельній ділянці будівель і споруд, оскільки відповідно до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року спірна земельна ділянка розміщена у функціональній зоні «Багатоповерхової житлової забудови», для якої переважним видом забудови є окремо розташовані будинки або житлові комплекси підвищеної поверховості або висотності;

- доводи апеляційної скарги ОСББ «Воскресенська 12Г» щодо невірного застосування судом до виниклих правовідносин положень статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та неможливості відведення земельної ділянки для містобудівних потреб за відсутності затверджених у встановленому порядку детального плану території або плану зонування території спростовуються висновками, наведеними у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2018 №826/10788/17. При цьому, апелянтом проігноровані законодавчі зміни до вказаної статті, що набрали чинності з 01.04.2008;

- посилаючись на порушення правил добросусідства, передбачених статтями 103, 104 Земельного кодексу України, ОСББ «Воскресенська 12Г» доказів такого порушення не надає.

У судовому засіданні 11.02.2018 учасники судового процесу надали свої пояснення по суті спору.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційні скарги відповідача та третьої особи-2 підлягають задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, на підставі рішення Київської міської ради №110/831 від 27.04.2000 «Про оформлення права користування земельними ділянками» 06.04.2001 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» було укладено Договір на право тимчасового довгострокового користування землею (далі - Договір), у відповідності до пункту 1.1. якого Київська міська рада надає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» приймає у тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 1,9506 га згідно з планом землекористування, що додається.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що земельна ділянка надається в тимчасове довгострокове користування строком на 24 роки для обслуговування та експлуатації виробничої бази на вул. Воскресенській, 2-а у Дніпровському районі м. Києва.

У пункті 3.1 Договору передбачено, що Київська міська рада має право в разі використання землекористувачем земельної ділянки не за цільовим призначенням або не у відповідності з генеральним планом будівництва достроково розірвати цей договір.

У пункті 3.2. Договору визначено, що землекористувач має право:

- самостійно господарювати на землі згідно з цільовим призначенням земельної ділянки;

- переважного поновлення договору після закінчення строку його дії та за інших рівних умов;

- зводити будівлі та споруди згідно з проектом та генеральним планом будівництва, затвердженими в установленому законодавством порядку і при наявності ордеру на виконання будівельних робіт.

Крім того, у пункті 3.2 Договору визначено, зокрема, наступні обов'язки землекористувача:

- виконувати вимоги діючого законодавства;

- використовувати землю згідно цільового призначення;

- охороняти земельну ділянку від самовільного захоплення та самовільної забудови іншими суб'єктами.

Як встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва у постанові від 12.12.2017 у справі №826/10788/17, 02.12.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» було подано клопотання №К-23773 до Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в орендне користування спірної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу.

Оскільки у місячний термін відповідь про розгляд клопотання №К-23773 від 02.04.2014 надана не була, Товариство з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» на підставі п. 3 ст. 123 Земельного кодексу України замовив розроблення проекту землеустрою у ТОВ «Український центр реконструкції та розвитку», про що повідомив відповідача листом №3 від 26.01.2015.

На замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» та відповідно до завданням на проектування №ЗВП-1834 ТОВ «Український центр реконструкції та розвитку» розробило «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва експлуатації та обслуговування житлового комплексу на вул. Воскресенській, 2-А в Дніпровському районі м. Києва».

19.06.2017 позивачем подано до центру надання адміністративних послуг заяву про надання адміністративної послуги, а саме «Рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренда земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності», до якої долучено оригінал розробленого Проекту землеустрою №ПЗВ-1992 від 12.06.2017.

Листом №7 від 24.07.2017 Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив позивача про те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 та підпункту 6-1 прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» питання про видачу рішення Київської міської ради про передачу в оренду земельної ділянки по вул. Воскресенській, 2-А в Дніпровському районі м. Києва може бути розглянута лише у разі наявності розроблених та затверджених плану зонування території (зонінг) або детального плану території, в межах якої розташована зазначена земельна ділянка.

Вважаючи протиправною бездіяльність Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо незатвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 (кадастрова справа №Д-7681) у порядку, визначеному законодавством, Товариство з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 «Київзеленбуд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018, у справі №826/10788/17 адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо незатвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 (кадастрова справа № Д-7681);

- зобов'язано Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготувати та подати на розгляд до Київської міської ради проект рішення «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва», розробленого на підставі «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 (кадастрова справа №Д-7681);

- зобов'язано Київську міську раду розглянути «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 (кадастрова справа №Д-7681) та прийняти відповідне рішення.

При цьому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017, яка набрала законної сили 21.02.2018, зобов'язано Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подати звіт про виконання судового рішення упродовж 10 днів з дати набрання ним законної сили, а також зобов'язано Київську міську раду подати звіт про виконання судового рішення упродовж 3 місяців з дати набрання ним законної сили.

26.02.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» через центр надання адміністративних послуг повторно подано заяву про надання адміністративної послуги, а саме «Рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренда земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності», до якої долучено оригінал розробленого проекту землеустрою №ПЗВ-1992 від 12.06.2017, а також копії постанов Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» звернулось до Київської міської ради із заявою, яка була одержана відповідачем 27.02.2018, в якій просило виконати в добровільному порядку постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №826/10788/17.

Як вбачається з листа третьої особи-1 №3 від 23.05.2018 на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №826/10788/17 Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготував відповідний проект рішення, який разом із матеріалами справи №Д-7681 передано до секретаріату Київської міської ради.

Проект рішення Київської міської ради «Про зміну цільового призначення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу на вул. Воскресенській, 2А у Дніпровському районі м. Києва» було передано на розгляд Постійній комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування та, як вбачається з витягу з протоколу №16/78 засідання Постійній комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 13.06.2018, рішення не прийнято.

Як вбачається з листа Київської міської ради №223-КР-3301 від 14.09.2018, під час обговорення проекту рішення Київської міської ради «Про зміну цільового призначення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу на вул. Воскресенській, 2А у Дніпровському районі м. Києва» на засіданні Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування за підтримку цього проекту проголосувало: «за» - 0, «проти» - 3, «утрималось» - 9, «не голосували» - 8 депутатів Київської міської ради - членів постійної комісії, у зв'язку з чим рішення із зазначеного питання прийнято не було.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивач вважає, що його право користування (із урахуванням заяви про зміну предмету позову) земельною ділянкою на вул. Воскресенській, 2А у Дніпровському районі м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу не визнається відповідачем, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» і звернулось до місцевого господарського суду із даним позовом, в якому просить суд визнати за ним таке право.

Оскарженим у даній справі рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 позов задоволено.

У свою чергу, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, не погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

За змістом статей 13, 19 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі колегіальності.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Водночас, у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» Київська міська рада має право визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Згідно пункту «а» частини 1 статті 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить розпорядження землями територіальної громади міста.

У відповідності до положень частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Таким чином, функція розпорядження землями комунальної власності, у тому числі віднесення їх до тієї чи іншої категорії, зміна їх цільового призначення, покладена на органи місцевого самоврядування, зокрема, Київську міську раду в межах території міста Києва, яка є колегіальним органом та приймає відповідні нормативні та інші акти у формі рішень на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради в порядку, визначеному статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Водночас, згідно із частинами 2, 4 статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка ратифікована Законом України від 15.07.1997 №452/97-ВР «Про ратифікацію Європейської хартії місцевого самоврядування» органи місцевого самоврядування в межах закону мають право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. Вони не можуть скасовуватися чи обмежуватися іншим, центральним або регіональним органом, якщо це не передбачене законом.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та визнано юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадеева проти Росії» (Заява №55723 00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (3аява №33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року, «Єрузалем проти Австрії» (Заява №26958/95), Страсбург, від 27 лютого 2001 року, «Реквеньї проти Угорщини» (Заява №25390/94), Страсбург, від 20 травня 1999 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 21.05.2013 у справі №21-87а13, суди повинні розглядати по суті лише вимогу щодо бездіяльності органу місцевого самоврядування та за наявності доказів надходження заяви про надання у власність земельної ділянки та залишення її без розгляду - зобов'язати розглянути цю заяву та прийняти відповідне рішення. Натомість суди, прийнявши рішення про визнання за позивачем права на спірну земельну ділянку, перебирають на себе повноваження органів місцевого самоврядування та виходять за межі своїх повноважень.

Враховуючи вищенаведене, а також гарантії місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України, ніхто не може зобов'язати колегіальний орган місцевого самоврядування прийняти будь-яке, наперед визначене рішення, а суд може лише зобов'язати орган місцевого самоврядування розглянути у встановленому порядку відповідне звернення.

Колегія суддів, дослідивши зміст позовної заяви та матеріали справи, зазначає, що предмет позову у даній справі передбачає фактичну зміну цільового призначення земельної ділянки загальною площею 1,9506 га за адресою: вул. Воскресенська, буд. 2-А у Дніпровському районі м. Києва (кадастровий номер 8 000 000 000:66:134:0005) із «для обслуговування та експлуатації виробничої бази» на «для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу».

Однак, враховуючи, що законодавцем чітко закріплено процедуру зміни цільового призначення земельної ділянки, а повноваження щодо прийняття відповідних рішень з цих питань віднесено до дискреційних повноважень Київської міської ради, господарські суди не можуть підміняти вказану процедуру та суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень, та приймати рішення, яким змінювати цільове призначення спірної земельної ділянки.

Згідно частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до змісту вказаної норми право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і в межах, встановлених у цих рішеннях.

Згідно частини 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

При цьому, колегія суддів наголошує, що поділ земель за цільовим призначенням належить до числа найважливіших правових інструментів у питаннях забезпечення раціонального землекористування та охорони земель. У загальному розумінні під цільовим призначенням земельної ділянки слід розуміти визначений законодавством правовий режим її експлуатації (використання), який забезпечує реалізацію права користування земельною ділянкою у такий спосіб, що відповідатиме суспільним інтересам та не завдаватиме шкоди навколишньому природному середовищу.

Земельна ділянка, на відміну від інших об'єктів права власності, відносно яких власник вправі здійснювати дії на власний розсуд, має використовуватися виключно відповідно до її цільового призначення.

Так, на підставі пункту 12 рішення Київської міської ради №110/831 від 27.04.2000 «Про оформлення права користування земельними ділянками» (том 1, а.с. 109) та укладеного Договору на право тимчасового довгострокового користування землею від 06 квітня 2001 року Київською міською радою було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» прийнято у тимчасове довгострокове користування строком на 24 роки земельну ділянку загальною площею 1,9506 га для обслуговування та експлуатації виробничої бази на вул. Воскресенській, 2-а у Дніпровському районі м. Києва.

При цьому, як вбачається зі змісту пункту 12 рішення КМР №110/831 від 27.04.2000 право тимчасового довгострокового користування спірною земельною ділянкою вирішено оформити за позивачем у зв'язку із переходом права власності на майно цілісного майнового комплексу (договір купівлі-продажу від 03.05.94, акт передачі від 29.06.94 №000075/50), відведеною згідно з рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 19.01.88 №55 «Об отводе земельных участков предприятиям, учреждениям и организациям для строительства обьектов».

Отже, вказаним рішенням Київської міської ради та укладеним на його підставі Договором земельна ділянка надавалася позивачу саме для вказаної мети - для обслуговування та експлуатації виробничої бази на вул. Воскресенській, 2-а у Дніпровському районі м. Києва. При цьому, під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки, зазначений у рішенні компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування чи передачу у власність, із урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

Спірна земельна ділянка (кадастровий номер 8 000 000 000:66:134:0005) для цілей будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу позивачу Київською міською радою не надавалася.

Із матеріалів справи колегією суддів також встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2008 у справі №32/177 за ТОВ «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» визнано право власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м Київ, вул. Воскресенська, 2-А, загальною площею 2432,90 кв.м. та складаються із: 1) адміністративного будинку площею 342,90 кв.м.; 2) Будівлі клубу площею 190,50 кв.м.; 3) Побутового приміщення площею 221,60 кв.м.; 4) Споруди складських приміщень площею 306,60 кв.м.; 5) Навісу-складського приміщення площею 323,70 кв.м.; 6) Нафтосховища площею 14,80 кв.м.; 7) кузні площею 65,70 кв.м.; 8) майстерні малої механізації площею 113,0 кв.м.; 9) Приміщення для стоянки машин площею 372,80 кв.м; 10) Будки - побутового приміщення площею 9,70 кв.м.; 11) Виконробського побутового приміщення площею 147,80 кв.м.; 12) Столярної майстерні площею 323,80 кв.м. Відповідні відомості про право власності позивача на вказані об'єкти відображено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (інформаційна довідка з реєстру №62878279 від 06.07.2016 міститься у матеріалах справи; том 2, а.с. 57-59).

Отже, враховуючи ціль, з якою згідно рішення КМР та укладеного на його підставі договору спірна земельна ділянка була надана позивачу - «для обслуговування та експлуатації виробничої бази», характер збудованих на ній нежитлових приміщень, колегія суддів дійшла висновку, що фактично спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Вказана обставина додатково підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у м. Києві №31-26-7777-2-683/2 від 15.01.2016, який доданий ОСББ «Воскресенська 12Г» до апеляційної скарги, та долучений апеляційним судом до матеріалів справи з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження обставин справи, згідно якого спірна земельна ділянка з кадастровим номером :66:134:0005 відноситься до категорії земель - землі промисловості, транспорту зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення - підприємств іншої промисловості.

Водночас, рішення Київської міської ради щодо зміни цільового призначення та віднесення спірної земельної ділянки до категорії земель житлової та громадської забудови в порядку, передбаченому статтею 20 Земельного кодексу України, не приймалось. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Поруч із цим, Генеральний план міста Києва, затверджений рішенням Київської міської ради №370/1804 від 28.03.2002, на який послався суд в оскарженому рішенні, не є у відповідності до норм чинного земельного законодавства документом, який встановлює або змінює цільове призначення земель на території міста Києва.

Крім того, висновок суду першої інстанції про можливість позивача реалізувати своє право як землекористувача самостійно (без погодження із органом місцевого самоврядування) обрати вид використання земельної ділянки, кадастровий номер - 8 000 000 000:66:134:0005 - суперечить предмету договору від 06.04.2001, а також положенням статей 202, 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, зокрема, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Визнаючи право ТОВ «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» здійснювати використання спірної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу, суд в оскарженому рішенні посилається на пункт 3.2. Договору, укладеного ним з Київською міською радою на право тимчасового довгострокового користування землею від 06.04.2001. Зазначеним пунктом 3.2 вказаного Договору передбачено право позивача зводити будівлі та споруди згідно з проектом та генеральним планом будівництва, затвердженими в установленому законодавством порядку і при наявності ордеру на виконання будівельних робіт. На підставі аналізу даного пункту Договору місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність у позивача права на використання спірної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу.

Однак, колегія суддів зазначає, що вказаний висновок місцевого господарського суду не відповідає змісту укладеного сторонами Договору та обставинам справи, оскільки можливість позивача зводити на спірній земельній ділянці будівлі та споруди, визначену положеннями пункту 3.2. Договору, слід тлумачити у нерозривному зв'язку із умовою цього ж пункту договору про обов'язок позивача використовувати землю згідно її цільового призначення.

Отже, висновок місцевого господарського суду про наявність у позивача права на використання земельної ділянки (кадастровий номер 8 000 000 000:66:134:0005) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу суперечить нормам земельного законодавства та обставинам справи.

Посилання позивача на триваюче невиконання Київською міською радою постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №826/10788/17, залишеної без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018, якою, зокрема, зобов'язано Київську міську раду розглянути «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 (кадастрова справа №Д-7681) та прийняти відповідне рішення (пункт 4 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №826/10788/17), не є підставою для визнання за позивачем права на використання земельної ділянки загальною площею 1,9506 га за адресою: вул. Воскресенська, 2-А у Дніпровському районі м. Києва (кадастровий номер: 8 000 000 000:66:134:0005) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу за рішенням суду в господарській справі, оскільки це призведе до перебирання на себе судом дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування - Київської міської ради, про що зазначалося вище.

Поруч із цим, судовими рішеннями адміністративних судів у справі №826/10788/17 було лише зобов'язано Київську міську раду розглянути «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» №ПЗВ-1992 від 12.06.2017 (кадастрова справа №Д-7681) та прийняти відповідне рішення, а не приймати в обов'язковому порядку позитивне рішення з цього приводу на користь позивача.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» у даній справі позовних вимог та про відсутність підстав для їх задоволення.

Усі інші доводи та міркування сторін, викладені у заявах по суті спору, досліджені та взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Водночас, колегія суддів, дослідивши доводи апеляційної скарги третьої особи-2 щодо порушення оскарженим рішенням інтересів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» та відзиву позивача із запереченнями стосовно цього, зазначає наступне.

Аналізуючи питання інтересів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г», суд першої інстанції зазначив, що суб'єктивне небажання мешканців багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» здійснення будівництва на сусідній земельній ділянці не є достатньою та вагомою підставою для обмеження (втручання) у право власності іншої особи (в даному випадку позивача), яке підлягає захисту на рівні із правами інших осіб (в тому числі, фізичних); інтереси Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» не можуть нівелювати інтереси територіальної громади міста Києва в цілому, які були враховані, в тому числі за наслідками громадських обговорень Генерального плану міста Києва.

Втім, як уже встановлено колегією суддів вище, Генеральний план міста Києва не є документом, що встановлює цільове призначення земельних ділянок на території міста Києва.

Водночас, судом першої інстанції не враховані положення статей 103, 104 Земельного кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» є юридичною особою, створеною власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, 12Г, що розташований на суміжних зі спірною земельних ділянках кадастрові номери: :66:134:0075, :66:134:0073, :66:134:0074.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до положень статті 104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

З огляду на зміст вказаних статей та враховуючи вищевстановлені судом обставини, зміна цільового призначення спірної земельної ділянки :66:134:0005, на що був спрямований предмет позову в даній справі, безпосередньо вплинула б на інтереси третьої особи-2 у даній справі, про що сам місцевий господарський суд зазначив в ухвалі від 28.08.2018 про залучення до участі у справі Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» в якості третьої особи.

Поруч із цим, не приймаються судом до уваги посилання ОСББ «Воскресенська 12Г» на порушення судом першої інстанції процесуального порядку розгляду справи, визначеного статтями 177, 182, 183 та 185 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 закінчено підготовче провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті на 28.08.2018, у той час як ОСББ «Воскресенська 12Г» було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог вже на стадії розгляду справи по суті, що відповідно до норм чинного Господарського процесуального кодексу України не передбачає автоматичного повернення справи на попередню стадію підготовчого провадження.

Згідно частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційних скарг відповідача та третьої особи-2, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у даній справі таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Судовий збір за подання апеляційних скарг в даній справі у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі №910/6641/18 задовольнити.

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі №910/6641/18 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі №910/6641/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» на користь Київської міської ради 2 643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 Київзеленбуд» на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 12Г» 2 643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати накази. Видачу наказів доручити Господарського суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/6641/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.02.2019.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка