ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2019 р. Справа№ 920/654/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Вінницька Т.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій дім-Суми»

на рішення Господарського суду Сумської області

від 06.06.2018 (повний текст складено 11.06.2018)

у справі № 920/654/17 (головуючий суддя О.Ю. Резніченко., судді:

Н.О. Спириндонова, О.Ю. Соп'яненко)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго»

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку

«Мій дім Суми»

про врегулювання розбіжностей по договору про постачання

електричної енергії від 18.05.2017 № 1613208

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго» (далі - ПАТ «Сумиобленерго», позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій дім-Суми» (далі - ОСББ «Мій дім-Суми», відповідач) про врегулювання розбіжностей до Договору про постачання електричної енергії від 18.05.2017 № 1613208. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що після проведення процедури досудового врегулювання розбіжностей за Договором, залишилися неврегульованими наступні пункти: п.2.3.5, додаток 1, додаток 3.1, абзац 1 п.1 додатку 4, абзац 4 п.2 додатку 4, п.п.3.1 п.3 додатку 4, п.п. 5-8, 10 додатку 4, додаток 7 (№№ 1-4) Договору, які останній просить викласти в запропонованій ним редакції.

В поданих суду першої інстанції запереченнях на позов, відповідач частково погоджується із редакцією, запропонованою позивачем.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 06.06.2018 у справі № 920/654/17 позовні вимоги задоволено частково.

Пункт 2.3.5 договору про постачання електричної енергії від 18.05.2017 № 1613208 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім- Суми» вирішено вважати укладеним в наступній редакції: «Здійснювати оплату рахунків, пеню, інфляційні нарахування, 3 % річних.».

Абзац 1 пункту додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії від 18.05.2017 № 1613208 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено вважати укладеним в наступній редакції: «Розрахунковим вважається період з 25 числа місяця до 24 числа наступного місяця включно.».

Абзац 4 пункту 2 додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії від 18.05.2017 № 1613208 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено вважати укладеним в наступній редакції: «Оплата за спожиту активну електричну енергію, по 3 % річних, по пені, по інфляційних нарахуваннях згідно з умовами договору здійснюється на підставі самостійно отриманих споживачем у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.».

Підпункт 3.1 пункту 3 додатку 4 Порядок розрахунків до договору про постачання електричної енергії № 1613208 від 18.05.2017 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено вважати укладеним в наступній редакції:

«У разі, якщо протягом двох розрахункових періодів споживачем знижена середня фактична величина споживання електричної потужності та/або обсяг споживання електричної енергії в окремій точці розрахункового обліку, що належить споживачу, нижче мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку, обсяг спожитої електричної енергії розраховується постачальником на рівні мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку згідно з режимом споживання електроенергії, визначеним додатком 12 «Перелік об'єктів споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та об'єктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи» до Договору, після закінчення одного повного розрахункового періоду від дати надання споживачу про невідповідність метрологічних характеристик до приведення розрахункового обліку у відповідність до вимог нормативно-технічних документів. До закінчення одного повного розрахункового періоду з дня надання споживачу про невідповідність метрологічних характеристик вперше розрахунки за спожиту електроенергію проводяться за показами встановлених засобів обліку.».

Підпункт 3.2 пункту 3 додатку 4 Порядок розрахунків до договору про постачання електричної енергії № 1613208 від 18.05.2017 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено вважати укладеним в наступній редакції:

«У разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини споживача, обсяг електричної енергії, використаної споживачем з першого дня поточного розрахункового періоду, у якому було виявлено порушення обліку, або часу та дня, зафіксованого засобом обліку (автоматизованою системою обліку) до дня відновлення розрахункового обліку, за згодою сторін, визначається на підставі:

1) показань технічних (контрольних) засобів обліку, стан яких відповідає вимогам ПУЕ і Держстандарту;

2) розрахунків постачальника за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду до порушення розрахункового обліку;

3) розрахунків постачальника за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії наступного після відновлення розрахункового обліку періоду.».

Підпункт 3.3 пункту 3 додатку 4 Порядок розрахунків до договору про постачання електричної енергії № 1613208 від 18.05.2017 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено вважати укладеним в наступній редакції:

«У разі неможливості отримання постачальником даних про спожиту електричну енергію в термін, зазначений в пункті 1 додатку 4 «Порядок розрахунків» до Договору (за винятком порушення роботи розрахункового обліку), визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі, відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.».

Пункти 5,6,7,8,10 додатку 4 Порядок розрахунків до договору про постачання електричної енергії № 1613208 від 18.05.2017 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено виключити.

Додаток № 1 «Обсяг постачання (договірні величини споживання) електричної енергії споживачу та субспоживачу» до договору про постачання електричної енергії № 1613208 від 18.05.2017 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено вважати укладеним на умовах поданого ПАТ «Сумиобленерго» проекту додатку (т. 1, а.с. 31).

Додаток 3.1 «Перелік та дані комерційних засобів обліку, по яких проводиться розрахунок за відпущену електроенергію споживачу» до договору про постачання електричної енергії № 1613208 від 18.05.2017 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено вважати укладеним на умовах поданого ПАТ «Сумиобленерго» проекту додатку (т. 1, а.с. 32-33).

Додаток 7 «Схеми електропостачання обєкта споживача № 1, № 2, № 3, № 4» до Договору до договору про постачання електричної енергії № 1613208 від 18.05.2017 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» вирішено вважати укладеним на умовах поданого ПАТ «Сумиобленерго» проекту додатку (т. 1, а.с. 34-37). В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ОСББ «Мій дім-Суми» оскаржило його в апеляційному порядку, просило частково скасувати (пункти 9,10,11 резолютивної частини) та ухвалити в цій частині нове рішення, яким: «Викласти Додаток № 1 до Договору (п. 2 Протоколу розбіжностей) в редакції ОСББ «Мій дім-Суми», при цьому текст у комірці рядка № 1 i стовпця № 2 таблиці викласти в такій редакції «Житловий будинок блок-1, Житловий будинок блок-2 (насоси підкачки води, комунальне освітлення, ліфти)», інші комірки таблиці заповнити відповідно до редакції ПАТ «Сумиобленерго»; викласти Додаток № 3.1 до Договору (п. 3 Протоколу розбіжностей) в редакції ОСББ «Мій дім-Суми», при цьому додати чотири останні рядка з додатку 3.1 до Договору в редакції ПАТ «Сумиобленерго»; викласти Додаток № 7 Схема №1 до Договору (п. 5 Протоколу розбіжностей) в редакції ОСББ «Мій дім-Суми»; Викласти Додаток № 7 Схема № 2 до Договору (п. 6 Протоколу розбіжностей) в редакції ОСББ «Мій дім-Суми»; Викласти Додаток № 7 Схема № 3 до Договору (п. 7 Протоколу розбіжностей) в редакції ОСББ «Мій дім- Суми»; Викласти Додаток № 7 Схема № 4 до Договору (п. 8 Протоколу розбіжностей) в редакції ОСББ «Мій дім-Суми». В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. За твердженнями апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано не врахував надані ним пропозиції щодо вищезазначених Додатків до Договору, основною причиною розбіжностей у яких є питання способу обліку спожитої електроенергії - по загально-будинковому лічильнику (за пропозицією позивача) чи по існуючим лічильникам (за пропозицією відповідача) по кожному виду комунальної енергії (освітлення, ліфти, підкачка води та інше). За твердженнями апелянта, суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідно до п. 1.2 Правил для здійснення комерційних розрахунків між споживачем та постачальником електричної енергії необхідно використовувати розрахункові засоби обліку - засоби обліку електричної енергії (лічильники та інше), а також не взяв до уваги, що у цьому же пункті Правил визначається, що «розрахунковий (комерційний) облік електричної енергії - визначення на підставі вимірів та інших регламентованих процедур у передбачених цими Правилами випадках обсягу електричної енергії та величини потужності для здійснення комерційних розрахунків». Також суд першої інстанції не дослідив, чому позивач не навів жодного посилання на підставі яких «інших регламентованих процедур у передбачених цими Правилами» пропонується розрахунковим шляхом визначати обсяг електроенергії спожитої для загальних потреб співвласників замість використання для визначення спожитого обсягу електроенергії для технічних цілей існуючих лічильників. На переконання апелянта, не дослідженою судом першої інстанції залишилась й доведена до суду позиція Державної Інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Сумській області (лист 3 30-31-32/35-1252 від 13.12.2017), яка свідчить про відсутність правових підстав у позивача для застосування загально- будинкового лічильника як розрахункового. При цьому визначення обсягу споживання електроенергії для технічних цілей ОСББ розрахунковим способом на підставі вимірів загально-будинкових лічильників як різниці між споживанням всього будинку та споживанням власниками квартир (побутовими споживачами) з точки зору інспекції є порушенням абзацу 2 п. 3.6 ПКЕЕ. Крім цього, суд першої інстанції не дослідив аргументи відповідача по п. п. 4.1, .4.2, про те, що згідно Розпорядження НКРЕ N 215-р 28.11.2011 «Про врегулювання взаємовідносин енергопостачальних компаній та об'єднань співвласників багатоквартирних будинків (житлово-будівельних кооперативів)» вибір схеми постачання електроенергії, а відповідно і її облік здійснюється «за вибраною безпосередньо самими споживачами (власниками квартир) однією із двох можливих схем» - як для населеного пункту, або не для населеного пункту, що відповідно визначає і схему обліку електроенергії - за загально будинковими лічильниками або за лічильниками для технічних цілей. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції не врахував позицію НКРЕКП, яка згідно Розпорядження КРЕ N 215-р 28.11.2011 дозволяє енергопостачальній компанії (електропередавальній організації) мати право встановлювати за власний рахунок згідно з погодженою проектно-кошторисною документацією загально-будинковий прилад обліку електричної енергії, який використовуватиметься енергопостачальною компанією як технічний прилад обліку для контролю за рівнем електроспоживання та виявлення наднормативних втрат електричної енергії у внутрішньо-будинкових електричних мережах відповідного багатоквартирного житлового будинку, тобто використовувати загально-будинковий прилад обліку електричної енергії для складання балансу в якості технічного приладу обліку, а не розрахункового тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу та вказував на безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, щодо вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції в частині викладення додатків № 3.1 та № 7 до Договору в редакції позивача, а саме щодо застосування розрахунковими загально-будинкових лічильників, чим відповідач фактично просить змінити схему розрахунків передбачену проектом Договору, проектно-технічною документацією на житловий будинок, зазначив, що вказане суперечить положенням Правил користування електричною енергією (чинними на момент виникнення спірних правовідносин), затвердженим постановою НКРЕ № 28в ід 31.07.1996, Правил улаштування електроустановок, а також проектній документації на житловий будинок. На переконання позивач, за приписами чинного законодавства існує тільки одна точка продажу електричної енергії (в якій електроенергія і повинна бути облікована), яка встановлена на межі балансової належності в якій і встановлено загально-будинкові лічильники, з огляду на що, твердження відповідача про не врахуванням судом, що перехід права власності на електроенергію здійснюється на квартирних лічильниках, не відповідає дійсності. Позивач стверджує, що багатоквартирний будинок має бути обладнаний розрахунковими засобами обліку, зокрема, згідно з проектними рішеннями цього будинку, відтак оскільки проектом електропостачання електроустановок житлового будинку по вул. Герасима Кондратьева, 144/3 (колишня назва вулиці Кірова), м. Суми 18761-ЕМ1 передбачено встановлення та використання як розрахункових загально-будинкових обліків на ввід № 1 та ввід №2, відповідно використання одним із розрахункових засобів обліку загально-будинкового лічильника й передбачено додатками 3.1 та 7 до Договору в редакції позивача, що повністю відповідає п. 3.1 Правил, п. 1.5.4 ПУЕ, проектному рішенню на електропостачання житлового будинку. Стосовно посилання відповідача на технічні умови, які надані ним суду першої інстанції, позивач зазначає, що згідно вимог наведених в технічних умовах розрахунковими обліками є саме загально-будинкові лічильники (що і зазначає сам відповідач в апеляційній скарзі), однак залишає поза увагою, що «комунальні» лічильники є відраховуючими від загально-будинкових. Твердження відповідача про те, що у разі використання загально-будинкових лічильників як розрахункових призведе до визначення обсягу спожитої електроенергії розрахунковим шляхом, позивач вважає такими, що жодним чином не підтверджуються та не відповідають дійсності, оскільки схема розрахунків визначена проектом договору передбачає розрахунки за спожитий обсяг електроенергії на підставі показань лічильників. Крім цього, позивач стверджує, що електроустановки побутових споживачів (власників квартир) забезпечені окремими розрахунковими обліками (по яких проводяться розрахунки за відповідними тарифами на підставі окремих договорів про користування електричною енергією укладених з кожним побутовим споживачем) безпосередньо між власниками квартир та позивачем, тим більше, що предметом спірного Договору є постачання електричної енергії на технічні цілі житлового будинку, а не електроенергія спожита мешканцями в квартирах тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 19.02.2019, яке відбулось в режимі відеоконференції, в Господарський суд Сумської області з'явився представник ПАТ «Сумиобленерго», в приміщення Північного апеляційного господарського суду представник ОСББ «Мій дім Суми» не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, відтак апеляційний суд вважав за доцільне справу розглядати за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Представник ПАТ «Сумиобленерго» в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 18.05.2017 ПАТ «Сумиобленерго» надало ОСББ «Мій дім - Суми» два примірника Договору № 1613208 від 18.05.2017 про постачання електричної енергії (далі - Договір) разом з додатками 1, 2, 3.1, 4, 6, 7 № 1, №2, №3, №4, 8, 11, 12.

Листом № 9 від 12.06.2017, який отримано позивачем 19.06.2017, відповідач повернув позивачу проект договору з приміткою, що він підписаний із протоколом розбіжностей. При цьому, додатки 3.1, 4, 7 (№№ 1-4) викладені в редакції відповідача.

Позивач розглянувши розбіжності, направив відповідачу 23.06.2017 листом № 57-09/3474 протокол узгодження розбіжностей до Договору, однак останній не надіслав позивачу відповіді щодо результатів розгляду даного протоколу узгодження розбіжностей., що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про врегулювання умов п. 2.3.5 Договору, Додатку 1, Додатку 3.1, абзацу 1 п. 1 Додатку 4, абзацу 4 п.2 Додатку 4, п.п.3.1 п.3 Додатку 4,п.п. 5-8, 10 Додатку 4, Додатку 7 (№№ 1-4) Договору.

Так, за приписами ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відпуск енергії згідно ч. 2 ст. 275 ГК України без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 ГК укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше, як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з правилами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору іншій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (частина 4 статті 181 ГК).

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії, регулюються Правилами користування електричною енергією, які затверджено постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 (далі - Правила), відповідно до п.1.1 яких їх дія поширюється на всіх юридичних осіб.

Відповідно до 5.1 Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. При укладенні договору сторони визначають його зміст на підставі типового договору.

За змістом п.п. 5.5, 5.6, 5.7 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей: 1) найменування постачальника електричної енергії та споживача; 2) місце і дату укладення договору про постачання електричної енергії; 3) договірні величини споживання електричної енергії, договірні величини споживання електричної потужності (помісячно); 4) величини дозволеної та приєднаної потужності; 5) клас напруги споживача за точкою продажу, порядок застосування тарифів на електричну енергію, що використовується на потреби струмоприймачів різних тарифних груп тощо; 6) режим роботи електроустановки споживача. У разі укладення одного договору про постачання електричної енергії за двома або більше об'єктами споживача значення величин дозволеної та приєднаної потужності, режим роботи електроустановок споживача визначаються за кожним з об'єктів споживача; 7) значення показників якості електричної енергії (ПЯЕ); 8) узгоджений рівень надійності електропостачання (за категорією надійності); 9) порядок обліку перетікання реактивної електричної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (у разі приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом); 10) режими постачання, розрахунковий облік споживання електричної енергії та величини потужності, контролю показників якості електричної енергії, порядок розрахунків за спожиту електричну енергію; 11) порядок погодження, встановлення, перегляду та коригування договірних величин; 12) заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті енергії та потужності в енергосистемі; 13) відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування; 14) зобов'язання сторін у разі порушення договірних величин; 15) порядок зняття показів розрахункових засобів обліку, порядок надання та підтвердження інформації щодо даних розрахункового обліку електричної енергії, порядок та строки проведення розрахунків; 16) строк дії договору; 17) умови та порядок розірвання договору; 18) місцезнаходження, банківські реквізити сторін.

Невід'ємними частинами договору про постачання електричної енергії є: 1) акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; 2) відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (точка встановлення, тип, покази на момент укладання договору тощо); 3) схема електропостачання споживача із зазначенням ліній, що живлять електроустановки споживача, і точок їх приєднання; 4) повідомлення про граничні величини споживання електричної потужності та години контролю максимального навантаження енергосистеми; 5) за необхідності до договору про постачання електричної енергії додаються: а) акти екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача; б) порядок розрахунку технічних втрат електричної енергії в електричних мережах; в) перелік випадків, коли постачання електричної енергії може бути обмежене споживачу, та порядок обмеження.

Умови п. 2.3.5 Договору позивач просив викласти в наступній редакції: «Здійснювати оплату рахунків за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та/або потужності, пеню, інфляційні нарахування, 3% річних.» з посиланням на п.п. 6.14, 6.16, 8.1, 10.2 Правил, слід зазначити, що згідно п. 6.14 Правил перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Відповідно до п. 6.16 Правил обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Визначені відповідно до законодавства України вартість різниці між обсягом фактично спожитої величини і обсягом договірної величини електричної енергії, а також вартість різниці між найбільшою величиною споживаної електричної потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду в години контролю максимуму навантаження, та договірною граничною величиною електричної потужності зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

За приписами п.п. 1, 8, п. 8.1. Правил постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право: 1) на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України; 8) на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії.

Відповідно до п.п. 2 п. 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Частково погоджуючись із запропонованою позивачем редакцією, відповідач наполягав на викладенні п. 2.3.5 Договору в наступній редакції: «Здійснювати оплату рахунків, пеню, інфляційні нарахування, 3% річних» мотивуючи це п. 12.6 Правил, згідно якого до населення та населених пунктів у частині використання електричної енергії на комунально-побутові потреби не застосовується нарахування підвищеної вартості різниці між фактично спожитою і договірною величиною обсягу електричної енергії та між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

За змістом ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно ст. 4 вказаного Закону об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

За змістом ст. 12 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об'єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об'єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об'єднання.

Таким чином, факт створення в багатоквартирному будинку ОСББ є підтвердженням факту надання власниками квартир та виділених нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку повноважень ОСББ щодо управління, утримання і використання спільного майна цього багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 22 згаданого Закону об'єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів визначені у розділі 12 Правил, зокрема:

12.1 електрична енергія постачається населеному пункту на підставі договору про постачання електричної енергії.

12.2 точка продажу електричної енергії населеному пункту встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього населеного пункту.

12.3 населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору.

12.16 до населення та населених пунктів у частині використання електричної енергії на комунально-побутові потреби не застосовується нарахування підвищеної вартості різниці між фактично спожитою і договірною величиною обсягу електричної енергії та між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Виходячи зі змісту викладених норм, ОСББ є юридичною особою - споживачем, який споживає електричну енергію для забезпечення колективних комунально-побутових потреб населення, відповідно до останнього не можуть бути застосовані вимоги енергопостачальної компанії щодо здійснення оплати за перетікання реактивної електроенергії, а також не можуть бути застосовані штрафні санкції у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії (потужності).

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо викладення в запропонованій відповідачем редакції п. 2.3.5 Договору про постачання електричної енергії від 18.05.2017 № 1613208 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім- Суми», а саме: «Здійснювати оплату рахунків, пеню, інфляційні нарахування, 3 % річних.»

З приводу абзацу 1 п. 1 Додатку 4 до Договору, який позивач наполягав викласти в наступній редакції: «Розрахунковим вважається період з 25 числа місяця до 24 числа наступного місяця включно», слід зазначити, що під час проведення досудового врегулювання розбіжностей відповідач не погоджувався із позивачем, однак у наданих суду першої інстанції поясненнях від 06.11.2017 не заперечував проти викладення зазначеного пункту в редакції позивача, відтак суд першої інстанції правомірно задовольним вимоги позивача в цій частині.

Крім цього, позивач посилаючись на п.п. 5.5, 6.4, 6.11 Правил вважає за необхідне пункт 2 додатку № 4 до Договору доповнити абзацом 4 наступного змісту: «Оплата за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електроенергії, по 3% річних, по пені, по інфляційних нарахуваннях згідно з умовами Договору здійснюється на підставі самостійно отриманих споживачем у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання».

Як вище згадувалось, до відповідача не можуть бути застосовані вимоги енергопостачальної компанії щодо здійснення оплати за перетікання реактивної електроенергії, а також штрафні санкції у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії (потужності).

Разом з цим, за приписами п. 6.11 Правил остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позиція позивача за своїм правовим змістом відповідає вимогам чинного законодавства, не порушує прав відповідача, за виключенням слів за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та/або потужності, відтак правомірно виклав абзац 4 п. 2 Додатку № 4 до Договору про постачання електричної енергії від 18.05.2017 № 1613208 між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСББ «Мій дім-Суми» в наступній редакції: «Оплата за спожиту активну електричну енергію, по 3 % річних, по пені, по інфляційних нарахуваннях згідно з умовами договору здійснюється на підставі самостійно отриманих споживачем у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.».

Стосовно п.п. 3.1 п. 3 Додатку № 4 до Договору, який позивач проситв суд викласти в наступній редакції: «У разі, якщо протягом двох розрахункових періодів споживачем знижена середня фактична величина споживання електричної потужності та/або обсяг споживання електричної енергії в окремій точці розрахункового обліку, що належить споживачу, нижче мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку, обсяг спожитої електричної енергії розраховується постачальником на рівні мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку згідно з режимом споживання електроенергії, визначеним додатком 12 «Перелік об'єктів споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та об'єктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи» до Договору, після закінчення одного повного розрахункового періоду від дати надання споживачу про невідповідність метрологічних характеристик до приведення розрахункового обліку у відповідність до вимог нормативно-технічних документів. До закінчення одного повного розрахункового періоду з дня надання споживачу про невідповідність метрологічних характеристик вперше розрахунки за спожиту електроенергію проводяться за показами встановлених засобів обліку», слід зазначити, що в протоколі розбіжностей відповідач повністю виключає вказаний підпункт та пропонує підпункти 3.2 та 3.3 вважати відповідно підпунктами 3.1 та 3.2 Додатку № 4 до Договору, однак у поданих суду першої інстанції поясненнях від 16.11.2017 відповідач погодився із вимогами позивача в повному обсязі, з огляду на що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про викладення цього підпункту в запропонованій позивачем редакції.

Крім цього, позивач просив викласти в його редакції пункти 5, 6, 7, 8, 10 додатку № 4 до Договору, які відповідач повністю виключає в протоколі розбіжностей, а саме:

пункт 5 Додатку № 4 до Договору в редакції: «Перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається за результатами підсумків розрахункового періоду, на підставі Акту прийняття - передавання електричної енергії. Рахунок на оплату двократної вартості різниці між фактично спожитим та договірним обсягом електричної енергії споживачу отримує у постачальника»;

пункт 6 Додатку № 4 до Договору в редакції: «У разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період споживачем, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, або якщо відповідно до Договору для споживача протягом розрахункового періоду змінювався тариф, споживач за обсягом перевищення сплачує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника двократну вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом.

Середньозважений тариф розраховується як частка від ділення всієї нарахованої за розрахунковий період суми оплати за електричну енергію на обсяг всієї електричної енергії, спожитої за цей період»;

пункт 7 Додатку № 4 до Договору в редакції: «При потребі споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися письмово до Постачальника із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електроенергії та отримання постачальником заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду, але постачальник має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати активної електроенергії за Договором.

У разі коригування за заявою споживача договірної величини споживання електричної енергії протягом поточного розрахункового періоду здійснюється відповідне коригування договірної величини електричної потужності.

Скоригована договірна величина електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

За результатами розгляду споживача надсилається повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова здійснення коригування. Повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання та електричної потужності є невід'ємною частиною Договору.

Споживач оплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини електричної енергії та двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною електричної потужності відповідно до Закону України «Про електроенергетику».

Споживач постачальника за нерегульованим тарифом, електроустановки якого обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, до 8 числа, що передує розрахунковому, подає відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідний розрахунковий період. При потребі споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися з заявою щодо коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності»;

пункт 8 Додатку № 4 до Договору в редакції: «Вартість різниці між обсягом фактично спожитої величини і обсягом договірної величини електричної енергії, а також вартість різниці між найбільшою величиною споживаної електричної потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду в години контролю максимуму навантаження, та договірною величиною електричної потужності зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії»;

пункт 10 Додатку № 4 до Договору в редакції: «Оплата за перетікання реактивної електроенергії сплачується споживачем на поточний рахунок постачальника, який зазначається у відповідних рахунках».

В обґрунтування необхідності викладення цих пунктів в редакції позивача, останній посилається на п. 6.14, 6.17, п. 4.4., п. 5.5., п. 6.16, п. 6.4. Правил.

В ході розгляду вимог позивача щодо редакції п.2.3.5 Договору було встановлено, що ОСББ є юридичною особою - споживачем, який споживає електричну енергію для забезпечення колективних комунально-побутових потреб населення, відповідно до останнього не можуть бути застосовані вимоги енергопостачальної компанії щодо здійснення оплати за перетікання реактивної електроенергії, а також не можуть бути застосовані штрафні санкції у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії (потужності), відтак апеляційний суд погоджується з виносками місцевого господарського суду про неправомірність та необґрунтованість вимог позивача щодо включення до Додатку 4 до Договору пунктів 5, 6, 7, 8, 10.

Щодо Додатків 1, 3.1, 7 до Договору, зокрема, слід зазначити, що позивач, вважає за необхідне залишити Додаток 1 до Договору у запропонованій позивачем редакції, посилаючись на п. 1.2., п. 4.2., п. 5.4 Правил.

Разом з тим, відповідач запропонував у рядку «назва розрахункового періоду» у всіх стовпчиках видалити цифровий показник та прочерки замінити словами на всі місяці «без обмежень». У стовпчику «разом» цифровий показник замінити дефісом (прочерком). В останньому рядку таблиці цифрові показники « 1,100» замінити на «0,300», а цифровий показник « 8,800» замінити на « 0,300», цифровий показник « 8,800» замінити на « 2,400», обґрунтовуючи це тим, що вимога позивача про встановлення обсягів споживання електричної енергії при наявності норм Правил, що передбачають визначення таких обсягів за фактичними показами засобів обліку електричної енергії є необґрунтованою.

Суд погоджується із позицією позивача в частині необхідності визначення в додатку 1 до Договору договірних величин споживання електричної енергії з огляду на наступне.

За змістом п. 1.2. Правил договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Договірна величина споживання електричної енергії - узгоджена в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

Відповідно до п. 5.4. Правил для укладення договору про постачання електричної енергії, заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації в тому числі заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії.

Договірні величини споживання електричної енергії згідно з п. 5.5 Правил є істотними та обов'язковими умовами для Дговору про постачання електричної енергії.

За приписами п. 4.2 Правил відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений Договором. У разі відхилення від обсягів фактичного споживання за минулий рік на 15 % обсяги очікуваного споживання електричної енергії обґрунтовуються споживачем за даними запланованої до використання потужності та режиму роботи електроустановок відповідно до умов договору.

Пропозиції споживача щодо необхідного йому обсягу електричної енергії та строків постачання є пріоритетними для оформлення договірних величин споживання електричної енергії за наявності виробничих можливостей у постачальника електричної енергії.

Розмір очікуваного споживання електричної енергії визначається та вказується для кожної площадки вимірювання.

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Відповідні положення також узгоджені сторонами у пунктах 5.1, 5.2 Договору.

Матеріалами справи встановлено, що відповідна заява (від 16.05.2017) про встановлення обсягів споживання на 2017 рік по об'єкту житловий будинок за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 144/3 1, була подана відповідачем позивачу з визначенням обсягів по місяцях. Саме вказані відповідачем обсяги й викладені у Додатку № 1 до Договору «Обсяги постачання (договірні величини споживання) електричної енергії споживачу та субспоживачу».

З огляду на наведене та те, що викладення Додатку № 1 до Договору у запропонованій позивачем редакції із встановлення обсягів споживання електричної енергії за своїм правовим змістом відповідає вимогам чинного законодавства, в останньому вказані дані про очікуваний обсяг постачання згідно з заявою відповідача від 16.05.2017, останнім не доведено порушення цим Додатком його прав та інтересів, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо викладення Додатку № 1 до Договору у запропонованій ним редакції із встановлення обсягів споживання електричної енергії.

Твердження відповідача про необхідність внесення наступних змін до Додатку 1: у рядку 1, стовпчик «назва площадки вимірювання споживача, адреса» видалити слова «загально будинковий»; після словосполучення «насоси підкачки води» додати «комунальне освітлення, ліфти» та викласти у такій редакції «житловий будинок блок-1, житловий будинок блок-2, насоси підкачки води, комунальне освітлення, ліфти», з огляду на що відповідач також пропонує внести зміни до Додатку 3.1 до Договору, Додатку 7 до Договору (схеми №№ 1-4), згідно яких для обліку електричної енергії, що споживається на технічні цілі, використовувати не розрахунковий спосіб визначення обсягу спожитої електроенергії, а відповідні лічильники, які визначені проектними рішеннями для обліку електричної енергії, призначеної для технічних цілей та колективних потреб власників квартир, як безпідставні та необґрунтовані вірно відхилені судом першої інстанції, адже не узгоджується із наступними законодавчими приписами.

За змістом до п. 1.2 Правил точкою продажу електричної енергії є межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію. Точкою обліку визначається межа балансової належності, на якій обліковуються значення обсягів споживання/передачі електричної енергії та величини споживання/транзиту електричної потужності за певний період.

Відповідно до 3.1 Правил електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

За приписами п. 1.5.4 Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міненерговугілля України № 469 від 20.06.2014 (далі - ПУЕ) комерційний облік активної електроенергії має забезпечувати визначення кількості енергії, відпущеної споживачам.

Положеннями п. 1.5.6, 1.5.11 ПУЕ передбачено, що розрахункові вимірювальні комплекси потрібно встановлювати на межі поділу мережі за балансовою належністю або на визначеній межі експлуатаційної відповідальності, а за наявності у споживача електроустановок різних тарифних груп, встановлювати на кожну тарифну групу.

Електроустановки багатоквартирних житлових будинків є складовим комплексом електротехнічного обладнання, що за призначенням і принципом побудови розподіляються на дві групи: перша група-електроустановки окремих квартир мешканців будинку, облік електричної енергії яких встановлюється га межі їх експлуатаційної відповідальності; друга група-електричні мережі і струмоприймачі для забезпечення роботи електрообладнання спільного призначення, яке відноситься до іншої тарифної групи та споживання електричної енергії має обліковуватися окремим лічильником.

Відповідно до ст.ст. 4, 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ створюється для захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Таким чином, має бути забезпечена умова обліку у повному обсязі електричної енергії, переданої на потреби багатоквартирного будинку на межі балансової належності. Така можливість може бути забезпечена встановленим розрахунковим обліком безпосередньо у точці продажу (на межі балансової належності) або на суміжній ділянці мереж.

Крім цього, згідно п. 3.1 Правил електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Розрахункові засоби обліку електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог ПУЕ, Правил та проектних рішень.

Відповідно до абз. 1 п. 3.7 Правил місця та умови встановлення розрахункових засобів обліку визначаються згідно з ПУЕ та проектними рішеннями.

Таким чином, багатоквартирний будинок має бути обладнаний розрахунковими засобами обліку, зокрема, згідно з проектними рішеннями цього будинку.

На підставі наданого позивачем проекту електропостачання електроустановок житлового будинку по вулиці Кірова 144/3 м. Суми 18761-ЕМ1- передбачено наявність загально-будинкового обліку електроенергії на ввод №1 та ввод №2. Комунальне освітлення - відлковуюче від загально-будинкового по кожному вводу. Ліфт - відліковуючий від загально- будинкового. Дахова котельня - відліковуюча від загально-будинкового по кожному вводу. Окремо передбачені лічильники паркінгу, димовидалення та сигналізації, насосів підкачки води. Дані про облік електричної енергії зафіксовані актом від 12.05.2008, складеним ПАТ «Сумиобленерго» та представником забудовника ЗАТ «Укрросметал» (а.с. 131-136, т. 1).

Відповідно, використання одним із розрахункових засобів обліку загально-будинкового лічильника й передбачено в Додатку 3.1 до Договору, у Додатку 7 (№1, №2,№ 3,№ 4) в редакції позивача, що повністю відповідає п. 3.1 Правил, п. 1.5.4 ПУЕ, проектному рішенню на електропостачання житлового будинку. Наведене правомірно встановлено господарським судом, тому доводи відповідача (апелянта) в цій частині як безпідставні на необґрунтовані не заслуговують на увагу.

Посилання відповідача (апелянта) на технічні умови, які надані ним суду першої інстанції, згідно яких в технічних умовах розрахунковими обліками є саме загально-будинкові лічильники, про що сам відповідач зазначав в апеляційній скарзі, однак залишив поза увагою, що «комунальні» лічильники є відраховуючими від загально-будинкових.

Твердження відповідача (апелянта) про те, що у разі використання загально-будинкових лічильників, як розрахункових, визначення обсягу спожитої електроенергії розрахунковим шляхом жодним чином не підтверджується матеріалами справи, оскільки схема розрахунків визначена проектом Договору передбачає розрахунки за спожитий обсяг електроенергії на підставі показань лічильників.

Крім цього, листом від 30.12.2016 відповідач звертався до позивача про укладення Договору про постачання електричної енергії саме по загально-будинкових лічильниках (а. с. 129, т. 1). Зазначеним спростовується і посилання відповідача в апеляційній скарзі на Розпорядження НКРУ № 215-р від 28.11.2011, оскільки споживачем - відповідачем самостійно обрано схему проведення розрахунків за електроенергію спожиту на технічні цілі житлового будинку.

З приводу обрання схеми споживачами (власниками квартир) слід зазначити, що електроустановки побутових споживачів (власників квартир) забезпечені окремими розрахунковими обліками (по яких проводяться розрахунки за відповідними тарифами на підставі окремих договорів про користування електричною енергією укладених з кожним побутовим споживачем) безпосередньо між власниками квартир та позивачем, предметом жн Договору є постачання електричної енергії на технічні цілі житлового будинку, а не електроенергія спожита мешканцями в квартирах.

Листом НКРЕКП № 6641/17.1/7-16 від 02.07.2016, копія якого наявна в матеріалах справи, запит ПАТ «Вінницяобленерго» регулятор надав роз'яснення, зокрема, що у разі, якщо між епергопостачальником та мешканцями (власниками) квартир багатоквартирного житлового будинку укладені договори про користування електричною енергією та розрахунки за спожиту ними електричну енергію здійснюється на підставі показів по квартирних засобах обліку, то використання для розрахунків за електричну енергію загально-будинкового засобу обліку можливе за умови забезпечення складення балансу електричної енергії, використаної споживачами в цьому будинку, для чого необхідно забезпечити одночасне зняття показів всіх розрахункових засобів обліку електричної енергії, встановлених у багатоквартирному будинку.

Згідно редакції Додатку 11 до проекту Договору про постачання електричної енергії №1613208 «Перелік засобів обліку, встановлених на сходових клітинках, по буд. № 144/3, вул. Г. Кондратьєва у м. Суми» з усіма власниками квартир цього будинку укладені прямі договори про користування електричною енергією, на сходових клітинах вставлені засоби обліку електричної енергії власників квартир типу №NP-06 ТD ММЕ.1F.1SМ-U, які мають функцію дистанційного одночасного зняття показів засобів обліку електричної енергії, встановлених у багатоквартирному будинку. Аналогічні лічильники з функцією дистанційного зняття показів засобів обліку електричної енергії встановлені для забезпечення роботи електрообладнання спільного призначення (котельня, аварійне освітлення); паркінг, насоси підкачки води, димовидалення та сигналізація.

Таким чином, наведеним спростовуються твердження представника відповідача про неможливість використання загально-будинкових обліків розрахунковими.

Також варто зауважити, що на підставі Додатку 3.2 до проекту Договору до технологічних електричних мереж відповідача також приєднані субспоживачі ТОВ «Телесвіт» та ПрАТ «Київстар», використання електричної енергії якими здійснюється без встановлення розрахункового засобу обліку у відповідності до положень п. 6.49 Правил за тарифами для промисловості, які є відмінними від тарифів, встановлених для населення.

За змістом п.3.26 Правил у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших субєктів господарювання, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків.

Відповідно до п. 6.19 Правил у разі живлення від одного джерела електропостачання електроустановок декількох споживачів, яким встановлюються різні тарифи на електричну енергію, за відсутності окремого розрахункового обліку(загальний розрахунковий облік в цьому разі обов'язків) розрахунки із споживачами здійснюються окремо за відповідними тарифами.

З огляду на наведене, викладення Додатків № 3.1,7 (№1,№2,№3,№4) до Договору у запропонованій позивачем редакції за своїм правовим змістом відповідає вимогам чинного законодавства, відповідачем не доведено порушень цими Додатками його прав та інтересів, тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність вимог позивача про викладення Додатків № 3.1, 7( №1,№2,№3,№4) до Договору у запропонованій ним редакції із застосування загально розрахункового обліку електричної енергії.

Відповідно до ч.9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладенні або зміні Договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови Договору, а у спорі про спонукання укласти Договір умови, на яких сторони зобов'язані укласти Договір, з посиланням на поданий позивачем його проект, суд першої інстанції правомірна виклав у резолютивній частині рішення спірні пункти Договору, а щодо редакції Додатків 1, 3.1, 7 (№1-№4) вірно зазначив, що вони вважаються укладеними на умовах поданих позивачем проектів, викладених у прохальній частині позовної заяви (а.с. 31-37, т. 1).

Доводи апелянта з приводу неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та невірного застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім цього, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст. ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій дім-Суми» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Сумської області від 06.06.2018 у справі № 920/654/17 - без змін.

Матеріали справи № 920/654/17 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.02.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук