ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р.                      Справа № 911/2458/18

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Петренко А. А.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Вознюк Є. В. (довіреність № 14-69 від 14.04.2017 р.);

від відповідача: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", (01601, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ)

до Комунального підприємства "Калитянський", (07420, вул. Ювілейна, 4, смт Калита, Броварський р-н, Київська область)

про стягнення 29 620, 24 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до КП "Калитянський" про стягнення 13 314, 37 грн пені, 2 157, 07 грн 3 % річних, 14 148, 80 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов’язку щодо оплати у повному обсязі за поставлений позивачем природний газ згідно договору № 1118/14-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 27.11.2013 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.11.2018 р. відкрито провадження у справі № 911/2458/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Калитянський" про стягнення 29 620, 24 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом на нього учасників справи на 21.11.2018 р.

21.11.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 05.12.2018 р.

05.12.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 09.01.2019 р.

09.01.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшла заява б/н від 09.01.2019 р. про застосування позовної давності, у якій просив суд застосувати до позовних вимог позивача загальну та спеціальну позовну давність, передбачену статтями 257, 258 Цивільного кодексу України.

09.01.2019 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 30.01.2019 р.

29.01.2019 р. до канцелярії суду від представника відповідача надійшла заява б/н від 29.01.2019 р., у якій він просив відкласти судове засідання на іншу дату, у зв'язку з неможливістю явки в судове засідання через виробничу необхідність в цей день бути на підприємстві відповідача.

30.01.2019 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідача про відкладення розгляду справи судом було відмовлено в її задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки у даному випадку неможливим є відкладення розгляду справи, у зв’язку із закінченням строків її вирішення, та оскільки відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували вказані у заяві обставини щодо його неможливості прибути у судове засідання, і оскільки відповідач не зазначив у клопотанні причини неможливості прибуття у судове засідання будь-якого іншого представника так, як відповідач не обмежений у праві на направлення у судове засідання для представництва його інтересів будь-якого іншого представника.

Також, у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

27.11.2013 р. між позивачем (надалі - продавець) та відповідачем (надалі - покупець) було укладено договір № 1118/14-БО-17 купівлі-продажу природного газу, згідно умов п. 1.1. якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, (далі - споживачами Покупця).

Відповідно до п. 2.1. Договору Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 255, 0 тис. куб. м. (двісті п'ятдесять п'ять тисяч куб. м), у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб м):

Місяць

Обсяг

Місяць

Обсяг

Місяць

Обсяг

Місяць

Обсяг

січень

45, 0

квітень

25, 0

липень

-

жовтень

25, 0

лютий

45, 0

травень

-

серпень

-

листопад

35, 0

березень

40, 0

червень

-

вересень

-

грудень

40, 0

І кв.

130, 0

ІІ кв.

25, 0

ІІІ кв.

-

IV кв.

100, 0

Пунктом 3.3. договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Згідно п. 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником иа скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що ціна за 1000 куб. м газу становить 3 459, 00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів та транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 17%.

Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 295,60 грн., крім того ПДВ - 17% - 50,25 грн., всього з ПДВ - 345,85 грн. (триста сорок п'ять гривень 85 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3 823, 78 грн., крім того ПДВ - 17% - 650,04 грн., всього з ПДВ - 4473,82 грн (чотири тисячі чотириста сімдесят три гривні, 82 коп.) гривень.

Відповідно до п. 5.5. Договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Згідно п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п’ять) років.

Пунктом 11.1. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

31.01.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 до Договору купівлі-продажу природного газу № 1118/14-БО-17 від 27.11.2013 р., п. 2 якої передбачено викласти з 01 січня 2014 року пункт 5.2. статті 5 "Ціна газу" Договору у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб. м газу становить 2 448, 00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів та транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 287,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 57,40 грн., всього з ПДВ - 344,40 грн. (триста сорок чотири гривні 40 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 2 783, 96 грн., крім того ПДВ - 20% - 556,79 грн., всього з ПДВ - 3 340,75 грн (три тисячі триста сорок гривень, 75 коп.) гривень."

30.04.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 2 до Договору купівлі-продажу природного газу № 1118/14-БО-17 від 27.11.2013 р., п. 1 якої передбачено викласти з 01 квітня 2014 року пункт 5.2. статті 5 "Ціна газу" Договору у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб. м газу становить 4 020,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів та транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 287,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 57,40 грн., всього з ПДВ - 344,40 грн. (триста сорок чотири гривні 40 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 4 387,40 грн., крім того ПДВ - 20% - 877,48 грн., всього з ПДВ - 5 264, 88 грн (п'ять тисяч двісті шістдесят чотири гривні, 88 коп.) гривень."

23.05.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 3 до Договору купівлі-продажу природного газу № 1118/14-БО-17 від 27.11.2013 р., п. 1 якої передбачено викласти з 01 травня 2014 року пункт 5.2. статті 5 "Ціна газу" Договору у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб. м газу становить 4 724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів та транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 355,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 71,00 грн., всього з ПДВ - 426,00 грн. (чотриста двадцять шість гривень 00 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 5 173,48 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 034,70 грн., всього з ПДВ - 6 208,18 грн (шість тисяч двісті вісім гривні, 18 коп.) гривень."

10.06.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 4 до Договору купівлі-продажу природного газу № 1118/14-БО-17 від 27.11.2013 р., п. 1 якої передбачено викласти з 01 червня 2014 року пункт 5.2. статті 5 "Ціна газу" Договору у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб. м газу становить 4 724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів та транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. (чотириста сорок гривень 04 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 5 185,18 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 034,70 грн., всього з ПДВ - 6 222,22 грн (шість тисяч двісті двадцять дві гривні, 22 коп.) гривень."

05.09.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 5 до Договору купівлі-продажу природного газу № 1118/14-БО-17 від 27.11.2013 р., п. 1 якої передбачено викласти з 01 вересня 2014 року пункт 5.2. статті 5 "Ціна газу" Договору у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб. м газу становить 4 874,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів та транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. (чотириста сорок гривень 04 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 5 338,18 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 067,64 грн., всього з ПДВ - 6 405,82 грн (шість тисяч чотириста п'ять гривень, 82 коп.) гривень."

04.11.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 6 до Договору купівлі-продажу природного газу № 1118/14-БО-17 від 27.11.2013 р., п. 1 якої передбачено викласти з 01 листопада 2014 року пункт 5.2. статті 5 "Ціна газу" Договору у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб. м газу становить 5 100,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів та транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. (чотириста сорок гривень 04 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 5 568,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 113,74 грн., всього з ПДВ - 6 682,44 грн (шість тисяч шістсот вісімдесят дві гривні, 44 коп.) гривень."

05.12.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 7 до Договору купівлі-продажу природного газу № 1118/14-БО-17 від 27.11.2013 р., п. 1 якої передбачено викласти з 01 грудня 2014 року пункт 5.2. статті 5 "Ціна газу" Договору у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб. м газу становить 5 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів та транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. (чотириста сорок гривень 04 коп.).

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 276,94 грн., всього з ПДВ - 7 661,64 грн (сім тисяч шістсот шістдесят одна гривні, 64 коп.) гривень."

На виконання умов договору позивачем у період з січня по грудень 2014 р. було передано у власність (продано) відповідачу природний газ на загальну суму 712 053, 09 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 р. на загальну суму 120 637, 89 грн, актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 р. на загальну суму 113 181, 33 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2014 р. на загальну суму 60 166, 94 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2014 р. на загальну суму 10 487, 64 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2014 р. на загальну суму 14 778, 22 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2014 р. на загальну суму 147 889, 08 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2014 р. на загальну суму 244 911, 99 грн, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем лише станом на 05.06.2015 р. було виконано свій обов’язок по оплаті природного газу та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 712 053, 09 грн, що підтверджується випискою по операціях з відповідачем, підписаною заступником головного бухгалтера ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, крім інших вимог, просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № 1118/14-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 27.11.2013 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті природного газу з 15.02.2014 р. по 01.03.2015 р. всього на загальну сум 13 314, 37 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк відповідач обов`язок щодо оплати природного газу не виконав, здійснивши оплату за поставлений природний газ на загальну суму 712 053, 09 грн у повному обсязі лише 05.06.2015 р., що підтверджується договором № 1118/14-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 27.11.2013 р., відповідними актами приймання-передачі природного газу, випискою по операціях з відповідачем, підписаною заступником головного бухгалтера ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 п. 7.2. Договору встановлено, що у разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним.

Як було зазначено вище, відповідач у своїй заяві б/н від 09.01.2019 р. просить суд застосувати до позовних вимог позивача спеціальну та загальну позовну давність, передбачену статтями 257, 258 Цивільного кодексу України.

З приводу вказаної заяви відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 258 цього ж кодексу позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 259 цього ж кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст. 261 цього ж кодексу передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 цього ж кодексу заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п’ять) років.

Оскільки, як було зазначено вище і встановлено судом у процесі розгляду справи, при укладенні договору № 1118/14-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 27.11.2013 р. позивач та відповідач досягли згоди щодо збільшення позовної давності щодо вимог про стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань до 5 років, а тому суд дійшов висновку, що позовна давність по заявленій вимозі за договором не спливла, і відповідно позивач в межах строків позовної давності звернувся в господарський суд із позовом до відповідача за захистом своїх прав на стягнення пені від суми основної заборгованості за договором.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 13 314, 37 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті природного газу з 01.03.2014 р. по 28.02.2015 р. на загальну суму 14 148, 80 грн та 3% річних за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті природного газу з 15.02.2014 р. по 01.03.2015 р. на загальну суму 2 157, 07 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним.

Як було зазначено вище, відповідач у своїй заяві б/н від 09.01.2019 р. просить суд застосувати до позовних вимог позивача спеціальну та загальну позовну давність, передбачену статтями 257, 258 Цивільного кодексу України.

З приводу вказаної заяви відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 258 цього ж кодексу позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 259 цього ж кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст. 261 цього ж кодексу передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 цього ж кодексу заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п’ять) років.

Оскільки, як було зазначено вище і встановлено судом у процесі розгляду справи, при укладенні договору № 1118/14-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 27.11.2013 р. позивач та відповідач досягли згоди щодо збільшення позовної давності щодо вимог про стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань до 5 років, а тому суд дійшов висновку, що позовна давність по заявленим вимогам за договором не спливла, і відповідно позивач в межах строків позовної давності звернувся в господарський суд із позовом до відповідача за захистом своїх прав на стягнення інфляційних збитків та 3% річних від суми основної заборгованості за договором.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 14 148, 80 грн.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 2 157, 07 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Комунального підпрємства "Калитянський" (07420, Київська обл., Броварський район, селище міського типу Калита, вул. Ювілейна, будинок 4; ідентифікаційний код 31781077) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код 20077720) 13 314 (тринадцять тисяч триста чотирнадцять) грн 37 (тридцять сім) коп. пені, 2 157 (дві тисячі сто п'ятдесят сім) грн 07 (сім) коп. 3% річних, 14 148 (чотирнадцять тисяч сто сорок вісім) грн 80 (вісімдесят) коп. інфляційних збитків та судові витрати 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) 00 (нуль) коп. судового збору.

3.          Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя                                 В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

15 лютого 2019 р.