ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

18.02.2019

Справа № 910/1656/19

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Науково-медичного центру "Колфі" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Вінниця

до: відповідача 1 - Вінницька обласна Рада, м. Вінниця

відповідача 2 – Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, м. Вінниця

відповідача 3 – Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова, м. Вінниця

про визнання договору оренди продовженим,

ВСТАНОВИВ:

Науково-медичний центр "Колфі" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до: відповідача 1 - Вінницької обласної Ради; відповідача 2 – Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та відповідача 3 – Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова про визнання договору оренди продовженим.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред’являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За допомогою Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходженням усіх трьох відповідачів, до яких позивачем пред’явлено даний позов, є місто Вінниця (Вінницької області).

Разом з цим, частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність справ та передбачено, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

При цьому, як зазначено в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 року у справі № 640/16548/16-ц, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Із поданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що спір між сторонами виник внаслідок недосягнення позивачем згоди з Вінницькою обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова щодо продовження договору оренди нерухомого майна, яке є об’єктом права спільної власності територіальних громад Вінницької області, а саме: приміщення новозбудованого переходу між №6 та №7 корпусами (літ. 1В), що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, б.46, загальною площею 55,8 кв.м.

Відповідно до частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема в тому випадку, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, зважаючи на імперативні приписи частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу в частині встановлення виключної підсудності спорів, які виникають з приводу нерухомого майна, беручи до уваги факт того, що в даному випадку спір стосується нерухомого майна, яке розташоване у місті Вінниця (Вінницької області), суд дійшов висновку про те, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, а матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд Господарському суду Вінницької області (21018, м. Вінниця, вулиця Пирогова, 29).

Частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1.          Справу № 910/1656/19 за позовом Науково-медичного центру "Колфі" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до: відповідача 1 - Вінницька обласна Рада; відповідача 2 – Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, відповідача 3 – Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова про визнання договору оренди продовженим передати на розгляд до Господарського суду Вінницької області (21018, м. Вінниця, вулиця Пирогова, 29).

2.          Згідно з частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені статтями 255,256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                           І.В. Приходько