ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Справа № 923/41/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Межерицькій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон

до Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс", м. Херсон

про стягнення 1445001,02 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 07/020-19 від 26.12.2018;

від відповідача - не з'явився.

Суть справи: Акціонерне товариство "Херсонобленерго" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" 1445001,02 грн. заборгованості за електроенергію згідно договору про постачання електричної енергії № 595 від 01.05.2005р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019р. визначено суддю по справі - ОСОБА_2

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 21.01.2019 позовну заяву АТ "Херсонобленерго" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд запропонував: відповідачу надіслати (надати) до суду: відзив на позовну заяву (одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, а відповідні докази представити суду), належним чином завірені копії статутних та реєстраційних документів - протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 14.02.2019; позивачу надіслати (надати) до суду: відповідь на відзив відповідача (у разі отримання відзиву) - протягом пяти днів з дня отримання відзиву, але не пізніше 14.02.2019.

Ухвала суду від 21.01.2019 про відкриття провадження у праві направлена на адресу сторін у відповідності до положень ст. 242 ГПК України рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.

Учасники провадження належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду призначеної справи, до суду повернулись поштові повідомлення з відміткою пошти про вручення зазначеної ухвали суду адресантам.

14 лютого 2019 року до початку судового засідання від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника МКП "Херсонелектротранс" за наявними у справі матеріалами.

Також з вказаного клопотання слідує, що відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечує та визнає їх у повному обсязі.

Дослідивши клопотання відповідача, суд розцінює його як заяву про визнання позову відповідачем.

Згідно частини 3 ст. 185 ГПК України, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

За таких обставин, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, на підставі викладеного, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 1 січня 2005 року між відкритим акціонерним товариством "ЕК "Херсонобленерго" (надалі по тексту - позивач або постачальник) та МКП "Херсонелектротранс" (надалі по тексту - відповідач або споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 595 (надалі - договір), за умовами якого, постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі, згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до абз. 1 розділу 2 договору сторони погодили, що під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (надалі - ПКЕЕ).

Умовами п. 2.2 п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 договору визначено, що постачальник зобовязується виконувати умови цього договору, а саме постачати споживачу електричну енергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умову розділу 6 цього договору (додаток № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу"), згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком №6 до даного договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", із дотриманням граничних показників якості енергетичної енергії визначених державними стандартами, забезпечити отримання споживачем електричної енергій на рівні дозволеної потужності для кожної з площадок вимірювання, погодженої сторонами в додатку № 2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію письмово або через засоби масової інформації за пять днів до введення їх у дію.

Згідно п. 2.3 п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4 договору споживач зобов'язується виконувати умови цього договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 5 "Порядок розрахунків" та № 2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії"; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 9 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Сторони договору домовились, що згідно п. 1 додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації" споживач знімає показання електролічильників, встановлених на своїх обєктах (передбачених у додатку № 5 договору), 08 числа у місяці з 31 днем, 06 числа у місяці з 29 днями, 07 числа у місяці з днями та 05 числа у місяці з 28 днями.

У відповідності до вимог додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації" обсяг фактично спожитої електроенергії за розрахунковий період визначається за "Актом про обсяги споживання електричної енергії", який надається до розрахункового відділу Постачальника, який споживач зобовязаний довести протягом 0,5 доби з моменту зняття показань електролічильників їх значення до Електропостачальної організації.

Термін сплати рахунку, визначений пунктом 1 додатку № 2 до договору: "Будь - які рахунки на оплату електричної енергій мають бути оплачені Споживачем протягом 10 операційних днів з дня отримання Споживачем рахунку".

На виконання умов додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії № 595 на підставі звітів про обсяги спожитої електричної енергії наданих відповідачем за розрахунковий період з 08.12.2018 по 31.12.2018р. сторонами було підписано акт прийому-передачі активної електроенергії №12 а/1 на суму 14450001,02 грн. ( а.с. 35).

Позивачем виставлено відповідачу рахунок № 595 від 31.12.2018 на оплату обєму спожитої електроенергії за грудень 2018 року, на суму 1445001,02 грн. Зазначений рахунок за спожиту електричну енергію згідно відмітки про отримання, отриманий 31.12.2018р. відповідальною особою з боку відповідача, посада та прізвище якої засвідчено підписом. (а.с. 31-34).

Відповідно до п. 1 додатку № 5 до договору "Порядок розрахунків", що є невід'ємною частиною договору, остаточний розрахунок за обсяг спожитої електричної енергії за розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно на протязі 10-ти операційних днів з дня отримання рахунку.

За твердженням позивача вказаний рахунок № 595 від 31.12.2018 на суму 1445001,02 грн. відповідач у встановлений договором 10 (десяти) денний термін ї не сплатив.

На адресу АТ "Херсонобленерго" надійшов лист від МКП " Херсонелектротранс" №2-24 від 11.01.2019р., відповідно до якого відповідач суму заборгованості визнає, посилається на відсутність фінансової можливості вчасно розрахуватись за спожиту електроенергію, не відмовляється від виконання своїх зобовязань та гарантує оплату в повному обсязі проте зазначає, що норми бюджетного законодавства не дозволяють здійснити оплату в добровільному порядку ( а.с. 39).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Херсонобленерго" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що укладений між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" та Міським комунальним підприємством "Херсонелектротранс" договір про постачання електричної енергії №595 від 01.01.2005 за своїм змістом та правовою природою є договором про енергопостачання.

Згідно статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 1 ст. 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно частини 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини 1 ст. 538 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно із п. 6 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Проаналізувавши умови, зміст прав та обов'язків сторін договору про постачання електричної енергії № 595 від 01.01.2005 та додатків до договору, на підставі яких виникли зобов'язання учасників цього договору, судом встановлено, що позивачем належним чином виконано умови договору у частині постачання відповідачу електроенергії, в свою чергу відповідачем порушено умови договору в частині проведення розрахунків за поставлену електроенергію.

Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог додано до позовної заяви наступні докази: договір про постачання електричної енергії № 595 від 01.01.2005 укладений з відповідачем, додатки до договору №1 та №2, перелік обєктів споживача та точок обліку активної електроенергетики, розрахунок №595 від 31.12.2018, акт прийому передачі активної електроенергії згідно договору на постачання електроенергії №12а/1 від 31.12.2018, акт про обсяги спожитої енергії протягом розрахункового періоду з 08.12.2018 по 31.12.2012., та лист МКП "Херсонелектротранс" № 2-24 від 11.01.2019.

Оскільки від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та дане клопотання розцінено судом як заява про визнання позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне, роз'яснити відповідачу приписи ст. 191, відповідно до яких позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення; у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд; суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд встановив, що заява відповідача не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, за таких обставин приймається судом.

Згідно частини 3 ст. 185 ГПК України, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази на підтвердження зазначених тверджень приходить до висновку, що позов АТ "Херсонобленерго" про стягнення з МКП "Херсонелектротранс" заборгованості, що виникла за договором про постачання електричної енергії № 595 від січня 2005 року обґрунтований та підлягає замовленню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки спір виник з вини відповідача, а позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 10837,50 грн. покладається на відповідача у відповідності до положень статті 129 ГПК України, а інша сума судового збору у розмірі 10837,50 грн. підлягає поверненню позивачу на підставі частини 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", за якою "у разі …визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд … вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову", а також частини 1 статті 130 ГПК України аналогічного змісту.

Виходячи з зазначеного суд повертає АТ "Херсонобленерго" з Державного бюджету, 10837,50 грн. що є 50% сплаченого ним судового збору згідно платіжного доручення №Е66552 від 18.01.2019р.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представника позивача про дату складення повного рішення.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" (73036, м. Херсон, вул. Залаегерсег, 12, ) на користь Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ):

- на рахунок із спеціальним режимом використання №3802 в філії Херсонського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" № 10021, МФО 352457 код 05396638 заборгованість по оплаті за електроенергію в сумі 1445001,02 грн.;

- на поточний рахунок № 3802 в ФХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 352457, код 05396638 суму судового збору у розмірі 10837,50 грн.

3. Повернути Акціонерному товариству "Херсонобленерго" (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ) з державного бюджету 10837,50 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання рішення 15.02.2019

Суддя С.В. Нікітенко