ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2327/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Учасники процесуне з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином ( поштові повідомлення а.с.124-126,т.1)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Інформ"

на рішення господарського суду Запорізької області від 05.12.2018 року у справі № 908/2327/18 ( суддя Федорова О.В.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Інформ" (69001, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 16, приміщення 9)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю " Січ-Інфоком " із позовом про стягнення 24.958,01 грн. за договором оренди від 08.07.2010 №2620/д

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.12.2018року у справі № 908/2327/18 позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області - задоволено.

Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Інфоком" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області неустойку за договором оренди від 08.07.2010 № 2620/д в сумі 24.958,01 грн. (двадцять чотири тисячі девятсот пятдесят вісім грн. 01 коп.) та витрати по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Січ-Інформ", звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд розглянув справу без участі представника відповідача, проігнорувавши заяву про перенесення розгляду справи та позбавивши відповідача можливості надати заяву із запереченнями проти позову.

Розглянувши справу без відповідача, який подав заяву про відкладення судового засідання на іншу дату, суд позбавив його можливості заявити про пропуск строку позовної давності для стягнення пені.

Крім того, апелянт зазначив, що між сторонами тривали перемовини щодо проведення оцінки обєкту оренди, відповідач продовжував користуватись обєктом оренди весь цей час і у подальшому договір оренди був підписаний сторонами 1.02.2018 року, а тому , на його думку, договір оренди № 2620д від 08.07.2010 року був фактично продовжений, відповідач займав спірне приміщення законно і тому відсутні підстави для нарахування неустойки.

Апелянт посилається на те, що суд стягнув неустойку за 1 рік та 7 місяців, хоча закон визначає перебіг строку позовної давності щодо вимоги про стягнення неустойки з дати, яка визначається шляхом зворотнього відрахунку шестимісячного чи річного терміну від дати звернення з претензією або позовом, тобто, суд повинен був відмовити в задоволенні позову про стягнення пені за період з 06.06.2016 року по 31.01.2018 року у звязку із пропуском позовної давності.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Інформ" на рішення господарського суду Запорізької області від 05.12.2018 року у справі № 908/2327/18, розгляд справи призначено на 20.02.2019рік колегією суддів у складі: ОСОБА_1 ( доповідач), судді Дармін М.О., Іванов О.Г.

В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, не зявились, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, не надали.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб ( поштові повідомлення про вручення ухвали суду від 15.01.2019року а.с.124-126,т.1) у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обовязком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавець, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю "Січ-Інфоком" (орендар, відповідач у справі) 08.07.2010 уклали договір оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" №2620/д (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частину нежитлового приміщення (літ. А-3, частина приміщення №2, прощею 10,00 кв.м.) першого поверху триповерхової адміністративної будівлі, реєстраційний номер 21560045.800.АААЖЖБ211, відповідно до плану першого поверху та експлікації приміщень з технічного паспорту будівлі (надалі Майно), що розміщена за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Леніна, буд. 54 (Додаток №3).

Орендоване майно перебуває на балансі Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" (надалі балансоутримувач).

Пунктом 1.3 договору встановлено, що майно передається в оренду з метою розміщення телекомунікаційного обладнання для надання послуг з доступу до Інтернет.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що вступ орендаря у користування Майном наступає одночасно з підписанням сторонами договору та Акту приймання-передачі орендованого Майна (додаток №1).

Орендна плата визначена згідно з протоколом від 23.06.2010 засідання конкурсної комісії регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області з розгляду конкурсних пропозицій щодо розміру орендної плати та визначення переможця конкурсу і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - березень 2010 року - 424,00 грн. (чотириста двадцять чотири гривні 00 копійок).

Орендна плата за перший місяць оренди - липень 2010 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень, травень, червень місяці 2010 року, та становить без ПДВ - 418,51 грн. (чотириста вісімнадцять гривень 51 копійка), збільшена на індекс інфляції за липень місяць 2010 року (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 5.11 договору у разі припинення або розірвання договору орендар зобовязаний повернути балансоутримувачу, орендоване Майно в належному стані, не гіршому стані, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини орендаря.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей договір укладено строком на два роки 11 місяців, з 08.07.2010 року по 07.06.2013 року включно.

Відповідно до п. 10.4 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. зазначені дії оформлюються договором про зміни, який є невід'ємною частиною договору при обовязковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти переданим в оренду майном.

Пунктом 10.6 договору сторонами узгоджено, що чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договором про зміни №1 від 07.12.2011 року сторонами пункт 3.1 договору викладений в новій редакції.

Договором про зміни №2 від 05.07.2013 року сторонами продовжено термін дії договору по 05.06.2016 включно. Також було узгоджено, що розмір орендної плати за перший після перегляду місяць оренди червень 2013 року становить без ПДВ 561,87 грн., скоригований на індекс інфляції за червень 2013 року за визначенням, та діє з 08.06.2013.

Враховуючи наведені вище умови договору, строк (термін) дії цього договору сторонами визначений по 05.06.2016 включно.

Звертаючись до товариства з обмеженою відповідальністю " Січ-Інфоком " із позовом про стягнення 24.958,01 грн., позивач посилався на те, що після закінчення терміну дії договору від 08.07.2010 №2620/д, відповідач продовжував користуватися обєктом оренди, що у відповідності до статті 785 ЦК України є підставою для нарахування та стягнення з нього неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, тобто, з 06.06.2016 року по 31.01.2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що оскільки договір оренди №2620/д від 08.07.2010 зі змінами припинив свою дію з 06.06.2016 року, а акт приймання-передавання державного нерухомого майна, орендованого за договором оренди від 08.07.2010 №2620/д зі змінами, підписаний учасниками правочину за участю балансоутримувача лише 31 січня 2018 року, означене є підставою для сплати відповідачем неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим майном за період з 06.06.2016 року по 31.01.2018 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до Положення про Регіональне відділення ФДМ України по Запорізькій області, затвердженого Головою Фонду державного майна України від 19.07.2012, Регіональне відділення ФДМ України по Запорізькій області є державним органом, що здійснює державну політику у сфері приватизації та оренди державного майна. На Регіональне відділення ФДМ України по Запорізькій області покладено захист державних інтересів у цій сфері.

Пунктом 5.3. Положення передбачено, що РВ ФДМ України по Запорізькій області здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна по договорах оренди, зокрема, укладених підприємствами, організаціями, установами, розмір орендної плати по яких погоджений регіональним відділенням.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування обєктом оренди - державного майна, що знаходиться на балансі Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

Отже, до спірних правовідносин, які виникли між сторонами, мають бути застосовані не лише умови договору, але й положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна", які є спеціальними нормами права, що визначають певні особливості укладення та пролонгації договорів оренди державного майна.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, обєкт оренди був переданий орендарю в тимчасове платне користування, про що сторонами правочину за участю балансоутримувача був підписаний Акт приймання-передачі від 08.07.2010 року.

Договором про зміни №1 від 07.12.2011 року сторонами пункт 3.1 договору викладений в новій редакції.

Договором про зміни №2 від 05.07.2013 року сторонами продовжено термін дії договору по 05.06.2016 включно. Також було узгоджено, що розмір орендної плати за перший після перегляду місяць оренди червень 2013 року становить без ПДВ 561,87 грн., скоригований на індекс інфляції за червень 2013 року за визначенням, та діє з 08.06.2013.

Враховуючи наведені вище умови договору, строк (термін) дії цього договору сторонами визначений по 05.06.2016 включно.

Статтею 17 Закону України « Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обовязки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Разом з цим, згідно з статтею 11 Закону України « Про оренду державного та комунального майна», у разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка обєкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка обєкта оренди.

Методикою оцінки обєктів оренди, затвердженою постановою КМУ від 10.08.1995 року № 629 передбачено, що оцінка обєктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких обєктів згідно з положеннями ( національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень ( стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обовязково проводиться перед укладанням договору оренди та перед продовженням ( поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка обєкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Тобто, необхідною передумовою для продовження дії договору, в силу вимог ст. 11 Закону та положень Методики, є проведення нової оцінки орендованого майна з метою визначення нового розміру орендної плати, що є істотною умовою договору.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 30.03.2016 року № 052 Орендар звернувся до регіонального відділення з проханням продовжити термін дії Договору.

Регіональне відділення листом від 13.04.2016 року № 11-13-02053 повідомило Орендаря про необхідність надати документи для проведення конкурсного відбору субєктів оціночної діяльності.

30.06.2016 року в регіональному відділенні відбувся конкурс з відбору оцінювачів, а також підготовлено договір про зміни до Договору, відповідно до якого, термін дії Договору буде продовжено за умови укладання тристороннього договору на проведення незалежної оцінки нерухомого майна з субєктом оціночної діяльності та орендодавцем, перерахування орендарем до Державного бюджету України різниці з орендної плати, у разі її збільшення, протягом двох місяців з моменту рецензування звітів з незалежної оцінки обєкта оренди.

Проте, відповідач не повернув позивачу підписаний проект договору про зміни, а тому у відповідності до статті 180 ГК України вважається, що сторони не досягли згоди щодо підписання договору на проведення незалежної оцінки на обєкт оренди та договору про зміни, а тому, договір оренди № 2620/д від 08.07.2010 року припинив свою дію внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Листом від 02.09.2016 №11-13-04937 орендодавець повідомив орендаря про припинення дії договору оренди, оскільки орендарем у встановлений законом двадцятиденний строк не було повернуто на адресу орендодавця підписаного договору про зміни. Також орендарю, враховуючи положення пунктів 5.11 та 10.10 договору, повідомлено про необхідність повернути обєкт оренди балансоутримувачу, підписати акт приймання-передавання.

Відповідно ст. 291 ГК України, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Проте, обєкт оренди був повернутий орендодавцю лише 31.01.2018 року за Актом приймання-передавання державного нерухомого майна, орендованого за договором оренди від 08.07.2010 №2620/д, зі змінами, відповідно до якого ТОВ "Січ-Інфоком" 31.01.2018 передає, а РВ ФДМУ по Запорізькій області приймає з строкового платного користування державне нерухоме майно частину нежитлового приміщення (Літ. А-3, частини приміщення №2), загальною площею 10,0 кв.м. першого поверху триповерхової адміністративної будівлі, реєстраційний номер 21560045.800.АААЖЖБ211, розміщеної за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Центральна, буд. 54.

Згідно ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість нарахування позивачем неустойки в розмірі 24.958,01 грн. за період прострочення повернення обєкта оренди з 06.06.2016 по 31.01.2018.

При цьому, доводи апелянта про те, що договір оренди № 2620д від 08.07.2010 року був фактично продовжений, оскільки він займав спірне приміщення законно, що підтверджується фактом укладання 1.02.2018 року договору оренди на це ж приміщення і тому відсутні підстави для нарахування неустойки, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, відсутність заперечень позивача протягом місяця після закінчення терміну дії договору у відповідності до п. 10.4 договору, є недостатньою умовою продовження дії Договору у звязку із прямою нормою закону, яка передбачає необхідність проведення нової оцінки орендованого майна з метою визначення нового розміру орендної плати, що є істотною умовою договору.

Відповідач був поінформований про спеціальні вимоги законодавства про необхідність здійснення оцінки державного майна, яке не оцінювалося понад три роки, як передумову для укладення договору про продовження дії договору оренди.

Проте, відповідач не дотримався визначеної законодавцем процедури щодо узгодження орендної плати за державне майно, яке орендується понад три роки без проведення експертної оцінки його вартості згідно статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та узгодження сторонами розміру орендної плати за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Тобто, необхідність застосування процедури пролонгації спірного договору оренди відповідно до статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", виключає безумовне продовження договорів оренди державного майна, яке не оцінювалося ФДМУ понад три роки.

Крім того, договір, укладений 01.02.2018 року між сторонами, це новий договір на інших, змінених умовах, а тому відсутні підстави вважати, що він фактично є поновленим договором оренди №2620/д від 08.07.2010.

Доводи апелянта про те, що судом стягнута неустойка з пропуском строку позовної давності, тобто, за 1 рік та 7 місяців, хоча закон визначає перебіг строку позовної давності щодо вимоги про стягнення неустойки з дати, яка визначається шляхом зворотнього відрахунку шестимісячного чи річного терміну від дати звернення з претензією або позовом, є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України (далі ГК України) до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Тобто положення частини шостої статті 232 ГК України щодо нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання в межах шести місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, застосовується до відповідних правовідносин у разі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Оскільки законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобовязання щодо повернення обєкта оренди, доводи апелянта в цій частині не відповідають нормам законодавства і є неспроможними.

Не погоджується колегія суддів і з доводами щодо недотримання судом першої інстанції процесуального права відповідача брати участь у судовому засіданні з огляду на наступне.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 5.12.2018 року, про що було повідомлено відповідача у належний спосіб ( рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на л.с. 67)

При цьому, матеріали справи не містять жодної заяви відповідача про відкладення або перенесення розгляду справи, а тому порушень норм процесуального права судом не було допущено.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об'єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до п.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Інформ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 05.12.2018 року у справі № 908/2327/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 21.02.2019року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя М.О.Дармін