ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2697/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання Представники сторін: Від Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «МК» ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 начальник відділу правової роботи ОСОБА_5, довіреність № 0128/991, дата видачі: 28.11.18; посвідчення № 72 б/д; директор ОСОБА_6, паспорт серія КЕ № 259996, дата видачі: 31.05.96;
розглянувши апеляційну скаргу Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради
на ухвалу господарського суду Одеської області
від14.01.2019року про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову
у справі за позовом№ 916/2697/18 Фірми «МК» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю
до відповідача про Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради визнання договорів продовженими, зобовязання відновити тимчасові споруди та зобовязання не перешкоджати у користуванні

ВСТАНОВИВ:

Фірма «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання договорів на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, укладених 16.11.2015 між Фірмою «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, продовженими до 05.03.2020р., зобовязання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за рахунок власних коштів відновити тимчасові споруди, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова, 63, відповідно до паспортів привязки, що були ним демонтовані 23.11.2018; зобовязання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради не перешкоджати у користуванні місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова, 63.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2697/18, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.12.2018р. підготовче засідання у справі № 916/2697/18 відкладено на 16 січня 2019 о 16:00 год.

До господарського суду Одеської області надійшла заява за вх. № 2-6546/18 від 26.12.2018 про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2018 заяву Фірми «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову у справі № 916/2697/18 задоволено. До вирішення по суті справи № 916/2697/18 заборонено: Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради укладати із будь-якими особами, субєктами підприємницької діяльності будь-які договори щодо користування місцями для розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по вул. С. Ядова, 63 у місті Одесі, на яких були розміщені тимчасові споруди Фірми «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю; будь-яким особам, субєктам підприємницької діяльності проводити будівельні роботи на території міні-ринку по вул. С. Ядова, 63 у м. Одесі, на якій були розміщені тимчасові споруди Фірми «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

08 січня 2019 Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради було подано до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, згідно з яким відповідач просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 28.12.2018 у справі №916/2697/18.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2019 у задоволенні клопотання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Одеської області від 28.12.2018р. у справі №916/2697/18 відмовлено.

Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд надав оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретними заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності засобу забезпечення позову.

Також, суд першої інстанції зауважив, що викладені відповідачем у заяві про скасування заходів забезпечення позову обставини та надані в ході засідання докази мають бути предметом дослідження в ході розгляду справи, як такі, що мають значення для прийняття судом законного, справедливого, обґрунтованого рішення, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову.

22.01.2019року до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на ухвалу господарського суду Одеської області від 14.01.2019 року у справі № 916/2697/18, в якій скаржник просить скасувати ухвалу від 14.01.2019 про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт вказує, що тимчасові споруди, належні позивачу, включено в рішення Виконавчого комітету від 25.05.2017 № 203 як протиправно розміщені (п.п. 1-9 по Суворовському району).

Крім того, апелянт зазначає, що договір на право користування місцем для розміщення тимчасових споруд є похідним документом, що укладається із субєктом підприємництва на підставі затвердженого паспорту привязки тимчасової споруди. Тобто, якщо навіть припустити, що суд своїм рішенням визнає договори на право користування місцями для розміщення тимчасових споруд продовженими після закінчення і діючими, то постане питання яким чином слід виконувати рішення суду, оскільки діючі паспорти тимчасових споруд відсутні. Затвердження паспортів - це повноваження Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, яке не є учасником судового розгляду.

Також, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п.2.30 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. № 244, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу. Тобто, дійсність договору на право користування місцем для розміщення тимчасової споруди не є єдиною підставою такого розміщення. Також, необхідно мати діючий паспорт привязки, чинність яких у даній справі (а саме недійсність, оскільки вони закінчились 20.04.2017р.) не оскаржується. До того ж, при наявності ухвали про забезпечення позову виникає питання, як діяти відповідачу у випадку, коли у третіх осіб (субєктів господарювання) є затверджений паспорт привязки на місце, де знаходились тимчасової споруди, належні позивачу.

Отже, апелянт вважає, якщо позивач має бажання ефективно захистити свої права та інтереси, він був зобовязаний звернутись із заявою про встановлення заходів забезпечення позову не в формі заборони скаржнику укладати нові договори з будь-якими субєктами господарювання, а з вимогою про заборону Управлінню архітектури ті містобудування Одеської міської ради затверджувати будь-яким субєктам господарювання паспорти привязки за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова, 63, та на тому місці, де розміщувались тимчасові споруди, належні позивачу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на ухвалу господарського суду Одеської області від 14.01.2019року у справі № 916/2697/18; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу не пізніше 5-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; розяснено учасникам справи про їх право не пізніше 5-ти днів з дня вручення ухвали подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи; справу № 916/2697/18 призначено до розгляду на 12 лютого 2019 о 15:30.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 21.02.2019 року о 14:00 год.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні 21.02.2019 були присутні повноважні представники обох сторін, що підтверджується протоколом судового засідання та матеріалами даної справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фірма «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання договорів на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, укладених 16.11.2015р. між Фірмою «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, продовженими до 05.03.2020р., зобовязання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за рахунок власних коштів відновити тимчасові споруди, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова, 63, відповідно до паспортів привязки, що були ним демонтовані 23.11.2018р.; зобовязання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради не перешкоджати у користуванні місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова, 63.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з предмету спору та обставин позову місцевим господарським судом ухвалою від 28.12.2018р. заяву Фірми «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову у справі №916/2697/18 задоволено; до вирішення по суті справи № 916/2697/18 заборонено Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради укладати із будь-якими особами, субєктами підприємницької діяльності будь-які договори щодо користування місцями для розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по вул. С. Ядова, 63 у місті Одесі, на яких були розміщені тимчасові споруди Фірми «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю; до вирішення по суті справи № 916/2697/18 заборонено будь-яким особам, субєктам підприємницької діяльності проводити будівельні роботи на території міні-ринку по вул. С. Ядова, 63 у м. Одесі, на якій були розміщені тимчасові споруди Фірми «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

Господарський суд Одеської області в ухвалі від 28.12.2018 зазначив, що на думку суду, наявні достатньо обґрунтовані припущення вважати, що у випадку незастосування судом заходів забезпечення позову у вигляді заборони на період розгляду справи Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради укладати із будь-якими особами, субєктами підприємницької діяльності будь-які договори щодо користування місцями для розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по вул. С. Ядова, 63 у місті Одесі, та заборони будь-яким особам, субєктам підприємницької діяльності проводити будівельні роботи на території міні-ринку по вул. С. Ядова, 63 у місті Одесі, може мати місце подальше укладення договорів із іншими субєктами підприємницької діяльності та проведення будь-яких будівельних робіт на території міні-ринку по вул. С. Ядова, 63 у місті Одесі, що може у подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позовних вимог Фірми «МК» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

Ухвала від 28.12.2018 учасниками справи не оскаржувалася, набрала законної сили та підлягала виконанню.

Дія самих заходів забезпечення позову відповідно до ст. 145 Господарського процесуального кодексу України може припинитися:

- або за ухвалою суду про скасування заходів забезпечення позову (за вмотивованим клопотанням учасника справи або з ініціативи суду);

- або згідно із нормами ч.ч. 7-10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі настання певних обставин та спливу певних строків.

Відповідно до ч. 1,2,4-6 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Як вбачається із клопотання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову (яке надійшло до суду першої інстанції 08.01.2019), доводи заявника зводяться до незгоди із ухвалою від 28.12.2018, хоча саму ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, в межах апеляційного перегляду якої і має здійснюватися перевірка обґрунтованості вжитих заходів забезпечення позову, учасники справи в апеляційному порядку не оскаржили.

З огляду на приписи ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише за умови виявлення фактичних обставин у справі, що впливають на необхідність вжиття чи продовження дії таких заходів, чого в даному випадку не вбачається.

При дослідженні змісту клопотання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що заявником не вказується, що за проміжок часу з 28.12.2018 (дата вжиття заходів забезпечення позову) до 08.01.2019 (дата подання заяв про скасування заходів) змінилися будь-які фактичні обставини справи, які мали спричинити процесуальні наслідки, визначені ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Так, вжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються на зазначених підставах, які і на даний час існують, щодо можливості виникнення обставин, які призведуть до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи, що за час вирішення даного спору існує ймовірність порушення прав позивача, потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин не відпала, а також враховуючи, що відповідачем не наведено обґрунтованих пояснень про зміну обставин, які спричинили вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2018.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд надав оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретними заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності засобу забезпечення позову.

Також на думку колегії суддів апеляційного господарського суду, суд першої інстанції доречно зауважив, що викладені відповідачем у заяві про скасування заходів забезпечення позову обставини та надані в ході засідання докази мають бути предметом дослідження в ході розгляду справи по суті позовних вимог, як такі, що мають значення для прийняття судом законного, справедливого, обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.145 ГПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Апелянт не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Європейського Суду у справі «Трофимчук проти України» no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 14.01.2019 - без змін.

Керуючись статтями 269-271, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2019 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову по справі № 916/2697/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 25.02.2019.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

ОСОБА_3