ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2082/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин", м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2018 року, повний текст якого підписаний 01.11.2018, в редакції ухвали про виправлення описки від 27.11.2018 (суддя Горохов І.С., м.Запоріжжя) у справі №908/2082/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж, м. Василівка, Запорізька область

до Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин", м. Дніпрорудне, Запорізька область

про стягнення 164 199,97 грн

ВСТАНОВИВ:

19.10.2017 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж м.Василівка, Запорізька область звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" м.Дніпрорудне, Запорізька область про стягнення 164 199,97 грн, з яких: борг за спожиту активну електроенергію у розмірі 134760,07 грн, борг за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії у розмірі 5735,19 грн, пені у розмірі 16228,39 грн, інфляційних у розмірі 5654,43грн., 3% річних у розмірі 1821,89грн. (т.1, а.с.3-12).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем своїх договірних зобов`язань з повної та своєчасної оплати наданих послуг з постачання електроенергії за договором про постачання електричної енергії №2 від 01.06.2012 та вчасної і повної оплати заборгованості, визначеної договором реструктуризації №9 від 31.03.2017, укладеним між сторонами.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.01.2018 у справі №908/2082/17 (суддя Боєва О.С.) позов задоволено частково (т.2 а.с. 22-25).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж борг за спожиту активну електроенергію у сумі 84 314,91 грн., борг за перетікання реактивної електроенергії у сумі 2505,95 грн., пеню у сумі 4 166,38 грн., 496,13 грн. 3% річних, інфляційні у сумі 666,03 грн., витрати зі сплати судового збору суму 1 382,24 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано обґрунтованістю позовних вимог та доведеністю порушення відповідачем умов договору реструктуризації №9 від 31.03.2017 щодо не оплати у повному обсязі суми боргу за спожиту активну електричну енергію в розмірі 84 314,91 грн., боргу за перетікання реактивної електричної енергії в розмірі 2505,95 грн., пені у сумі 4 166,38 грн., 3% річних у сумі 496,13 грн. та інфляційних у сумі 666,03 грн.

В частині заявлених вимог щодо стягнення 72 050,57 грн, з яких: борг за спожиту активну електричну енергію в розмірі 50445,16 грн., борг за реактивну електричну енергію в розмірі 3229,24 грн., пеня у сумі 12062,01 грн, 3% річних у сумі 1325,76 грн. та інфляційних у сумі 4988,40 грн. за договором №2 від 01.06.2012 про постачання електричної енергії та договором реструктуризації №9 відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позивачем отримання відповідачем рахунків за основним договором №2 про постачання електричної енергії від 01.06.2012 за спірний період березень - липень 2017 року.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2018 рішення Господарського суду Запорізької області залишено без змін, апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 у цій справі касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж задоволено частково; рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі №908/2082/17 в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача скасовано. Справу №908/2082/17 направлено на новий розгляд в цій частині до Господарського суду Запорізької області.

При цьому в постанові суду касаційної інстанції зазначено, що судами не надано оцінки:

- тому факту, що частину заборгованості, яка була включена у відмовлену частину позову, визнано відповідачем у договорі реструктуризації, зокрема, 9198,69 грн пені за період з грудня 2016 по березень 2017, інфляційні у розмірі 1899,67 грн за період лютий-березень 2017, три відсотки річних в сумі 985,56 грн за період з грудня 2016 по березень 2017;

- також суди не взяли до уваги, що спірну поштову кореспонденцію отримано ОСОБА_1 (згідно підпису у поштовому повідомленні), яка отримувала і кореспонденцію з листопада 2016 по березень 2017, з приводу якої спору між сторонами не існує;

- на спірних рахунках за квітень-липень 2017 року проставлено підпис, який скріплено печаткою підприємства Відповідача;

- в матеріалах справи наявна довіреність від 21.04.2017 № 01/60, видана Відповідачем на ім`я ОСОБА_2 на отримання рахунків з використання електроенергії; судами вказана довіреність не прийнята, оскільки довіреність не підтверджує факт отримання рахунків, втім, суд касаційної інстанції наголосив, що довіреність підтверджує повноваження особи, що отримала спірні рахунки;

- судами попередніх інстанцій взяті до уваги доводи відповідача про відсутність у журналі вхідної кореспонденції записів про надходження листів від позивача (рахунків), втім не досліджено об`єктивно наявних у справі доказів у їх сукупності на підтвердження виконання Позивачем своїх обов`язків.

За приписами ч.1 ст.316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

За результатами нового розгляду справи, у відмовленій частині позовних вимог на суму 72 050,57 грн, рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.10.2018, в редакції ухвали від 27.11.2018 про виправлення описки, у справі №908/2082/17 (суддя Горохов І.С.) позовні вимоги задоволені повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж суму коштів за спожиту активну електроенергію в розмірі 50 445,16 грн на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання №8156 в Філії ЗОУ ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, суму коштів за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 3229,24 грн, пеню в розмірі 12 062,01 грн, 3% річних у розмірі 1325,76 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 4988,40 грн, судовий збір у розмірі 1080,76 грн на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання №01 в ПАТ "Метабанк", МФО 313582.

Не погодившись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду в цій частині, Приватне акціонерне товариство "Завод будівельно-опоряджувальних машин" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2018 року в цій частині у даній справі, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що:

- позивачем не доведено належне виконання свого обов`язку з вручення рахунків на оплату спожитої електроенергії та оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії; позивачем надані до матеріалів справи списки згрупованих поштових відправлень, реєстри на відправку кореспонденції з фіскальними чеками, рекомендовані повідомлення про вручення, втім, на підтвердження направлення саме спірних рахунків позивач надав лише один реєстр, список поштових відправлень та фіскальний чек до нього, з яких неможливо встановити кількість направлених документів та їх зміст;

- крім того, скаржник стверджує, що позивач надав суду три акти звіряння взаємних розрахунків від 08.11.2017 за спожиту активну електроенергію, за спожиту реактивну електроенергію, інфляційних нарахувань, пені та 3% річних, які підписані з боку відповідача нібито головним бухгалтером ПрАТ "Завод БОМ", однак, згідно штатного розкладу підприємства у ньому відсутня посада головного бухгалтера ПрАТ "Завод БОМ", таким чином не відомо, хто підписав з боку відповідача надані позивачем суду Акти звіряння взаємних розрахунків від 08.11.2017;

- судом безпідставно взяті до уваги рахунки, вручені ОСОБА_2, оскільки Відповідач не відправляв у відрядження ОСОБА_2 JI.B.

Також скаржник зауважує, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено, з огляду не доведення позивачем належного виконання умов додатків №№ 4, 6 до договору про постачання електроенергії стосовно вручення рахунків, тому, в даному випадку, має місце прострочення кредитора.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає про відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, вказує, що є безпідставними посилання скаржника на неналежне виконання Позивачем умов договору, оскільки матеріалами справи підтверджене надсилання рахунків рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання; відсутність у Відповідача довіреності на особу що отримувала кореспонденцією (ОСОБА_1А.), не спростовує того факту, що рахунку направлені на належну адресу Відповідача; доводи скаржника про не направлення у відрядження ОСОБА_2, не спростовує того факту, що вказана особа отримала рахунки під розпис, а Відповідачем вказану особу на вчинення, в тому числі і таких дій, уповноважено довіреністю, яка міститься в матеріалах справи; вказана довіреність підписана повноважними особами ПрАТ "Завод БОМ" та скріплена печаткою підприємства, при цьому, Позивач стверджує, що оформлення відрядження для отримання рахунків не є обов`язковим.

Також Позивач вказує, що посилання скаржника на підписання актів звірки від 08.11.2017 невідомою особою, є безпідставними, оскільки акти підписані директором підприємства Відповідача та скріплені печатками товариства.

Скаржник зауважує, що позиція Відповідача спрямована виключно на ухилення від належного виконання своїх договірних зобов`язань з оплати спожитої електроенергії та надані послуги з перетікання реактивної енергії.

Вважає безпідставним посилання скаржника на прострочення кредитора, оскільки позивач не відмовлявся прийняти запропоноване Відповідачем виконання зобов`язань та не вчиняв інших дій, до застосування яких Відповідач не мав можливість виконати свій обов`язок.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2018 (колегія суддів: головуючий Іванов О.Г., судді Дармін М.О., Антонік С.Г.) скаржнику відновлено строк для подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Відповідача на рішення суду; з урахуванням ціни позову, положень ч.1 ст.270 ГПК України, вирішено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження; сторонам наданий строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

01.06.2012 між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (01.02.2017р. назву змінено на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго") в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж (за договором - Постачальник електричної енергії, далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством "Завод будівельно-опоряджувальних машин" (21.04.2017 назву змінено на Приватне акціонерне товариство "Завод будівельно-опоряджувальних машин") (за договором - Споживач, далі - відповідач) укладено договір постачання електричної енергії № 2, відповідно до умов якого, постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (т.1 а.с. 24-28).

Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 (розділ 1).

Відповідно до пунктів 2.3.4, 2.3.5 договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка №4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" та додатка №5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії"; здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії" (для споживачів, що мають спільну межу електричних мереж із постачальником електричної енергії).

Пунктом договору 3.1.1 передбачено, що постачальник електричної енергії має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, на інші платежі, обумовлені цим Договором.

Пунктами 7.2, 7.4 договору передбачено, що розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами та у відповідності до діючого законодавства; розрахунки за активну електроенергію здійснюються згідно додатка №4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" з урахуванням умов додатка №7 "Порядок визначення вартості мінімального обсягу електричної енергії в точці обліку". Розрахунки за послуги компенсації перетікання реактивної електроенергії обумовлюються додатком №6 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії".

За умовами п. 9.4 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2012 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Договір про постачання електричної енергії №2 від 01.06.2012 підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

До договору сторонами вносилися зміни шляхом укладення додаткових угод.

24.02.2017 сторонами підписано Додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору про постачання електричної енергії, згідно з якою, у зв'язку зі зміною назви Постачальника електричної енергії в преамбулі та тексті договору Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" замінено на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (т.1 а.с.7).

10.05.2017 підписано Додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору, якою змінено назву Споживача з Публічного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на Приватне акціонерне товариство "Завод будівельно-опоряджувальних машин" (т.1 а.с.9).

Відповідно до п. 1 додатка №4 до договору, розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на рахунок постачальника електричної енергії, вказаний в п. 10 договору.

За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника електричної енергії.

Відповідно до п.7 додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків за активну електричну енергію", за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Згідно п.10 додатку № 4 до договору, рахунки або платіжні вимоги-доручення направляються постачальником електричної енергії споживачу поштою рекомендованим листом, нарочним або віддаються уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника електричної енергії журналі.

При направленні рахунка або платіжної вимоги-доручення споживачу нарочним постачальника електричної енергії споживач зобов'язаний під розпис на супровідному листі прийняти рахунок або платіжну вимогу-доручення.

Відповідно до п.11. додатку № 4 до договору, споживач зобов'язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається:

- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення , що підтверджує відправлення. З урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по України - 7 днів)

- у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому представнику споживача під розпис в журналі, дата зазначена в журналі;

- при направленні нарочним - дата вручення споживачу.

Пунктом 2.3.5 договору сторони передбачили, що споживач зобов'язується здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача згідно з додатком № 6 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії".

У пункті 4 додатку № 6 до договору "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії", вказано, що за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Сума платежу визначається, з обсягів фактично спожитої та генерованої споживачем реактивної електричної енергії, згідно даних наданих споживачем "Акта про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж споживача в мережі постачальника протягом розрахункового періоду" та умов цього додатку з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Рахунки або платіжні вимоги-доручення направляються постачальником електричної енергії споживачу поштою рекомендованим листом, нарочним або віддаються уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника електричної енергії журналі.

При направленні рахунка або платіжної вимоги-доручення споживачу нарочним постачальника споживач зобов'язаний під розпис на супровідному лисі прийняти рахунок або платіжну вимогу-доручення.

Відповідно до п.5 додатку № 6, споживач зобов'язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення (п.4 цього додатку), здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається:

- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення , що підтверджує відправлення. З урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по України - 7 днів);

- у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому представнику споживача під розпис в журналі, дата зазначена в журналі;

- при направленні нарочним - дата вручення споживачу.

31.03.2017 між сторонами укладено договір реструктуризації № 9, предметом якого є умови і порядок сплати Споживачем Постачальнику заборгованості, що виникла на підставі договору про постачання електричної енергії від 01.06.2012 №2, укладеного між постачальником електричної енергії та споживачем (Основний договір), за активну електроенергію в розмірі 162 346,40 грн. за період з листопада 2016 по лютий 2017; по оплаті за обсяги перетікання реактивної електроенергії в розмірі 2 505,95 грн. за період з листопада 2016 по січень 2017; за нараховану пеню в розмірі 9 198,69 грн. за період з грудня 2016 по березень 2017, за нараховані 3% річних в розмірі 985,56 грн. за період з грудня 2016 по березень 2017, за нараховані інфляційні витрати в розмірі 1 899,67 грн. за період з лютого 2017 по березень 2017. Разом сума заборгованості за вищезазначений період складає 176 936,27 грн. (т.1 а.с. 39).

Споживач виражає вільне волевиявлення щодо сплати заборгованості, що утворилась у розмірі 176 936,27 грн. (п.1.2 договору).

Постачальник електричної енергії надає розстрочку споживачу в погашенні, а споживач зобов`язується сплатити борг за активну електричну енергію у розмірі 162 346,40 грн. самостійно на рахунок з спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії, зазначеному у основному договорі по платі за обсяги перетікання реактивної електроенергії, за нараховану пеню, інфляційні втрати, 3% річних у розмірі 12083,92 грн. самостійно на поточний рахунок постачальника електричної енергії, зазначеного у розділі 5 даного договору, відповідно до графіку погашення заборгованості, наведеного нижче (п.3.1 договору реструктуризації).

Цим же пунктом договору реструктуризації встановлено графік погашення заборгованості, шляхом розстрочки. Так, в період з квітня 2017 року по липень 2017 включно, до 25 числа кожного місяця споживач зобов'язався вносити певну частину грошової суми окремо по кожному з видів заборгованості, кінцевий строк розрахунків згідно Графіку - до 25.07.2017 (п.1.3 договору).

Згідно з п. 2.2 договору реструктуризації, споживач зобов'язаний вносити платежі згідно з графіком та своєчасно сплачувати поточні платежі за спожиту електричну енергію відповідно до умов основного договору.

Відповідно до п. 3.2 договору реструктуризації у разі несвоєчасного виконання зобов'язання Споживачем по даному договору, останній сплачує постачальнику електричної енергії пеню в розмірі 0,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання.

За умовами п.4.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення їх печатками та діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Договір реструктуризації № 9 від 31.03.2017 підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про постачання електричної енергії №2 від 01.06.2012 відповідачем надавались позивачу акти за спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за період з листопада 2016 по липень 2017, а також акти про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж постачальника в мережі споживача протягом розрахункового періоду за період з вересня 2016 по червень 2017, на що позивачем були виставлені рахунки, які були направлені відповідачу поштовими відправленнями (т.1 а.с.147-157).

Позивачем були виписані рахунки на оплату спожитої електричної енергії та послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період з вересня 2016 року по червень 2017 року: № 2/9р від 04.10.2016 на суму 749,14 грн., № 2/10р від 04.11.2016 на суму 961,42 грн., № 2/11а від 06.12.2016 на суму 95219,60 грн., №2/11р від 06.12.2016 на суму 1107,74 грн., №2/12а від 06.01.2017 на суму 65611,79 грн., №2/12р від 06.01.2017 на суму 1061,93 грн., №2/1а від 06.02.2017 на суму 45894,07 грн., №2/1р від 06.02.2017 на суму 336,28 грн., №2/2а від 06.03.2017 на суму 24932,15 грн., №2/3а від 06.04.2017 на суму 37582,70 грн., №2/3р від 06.04.2017 на суму 2,36 грн., №2/4р від 30.04.2017 на суму 0,16 грн., №2/5а від 31.05.2017 на суму 34026,02 грн., №2/5р від 31.05.2017 на суму 1609,60 грн., №2/6а від 30.06.2017 на суму 30929,75 грн., №2/6р від 30.06.2017 на суму 775,16 грн., №2/7а від 31.07.2017 на суму 35757,17 грн., №2/7р від 31.07.2017 на суму 841,96 грн. (т.1, а.с. 11, 14, 17, 23, 25, 29, 31, 36, 38, 48, 56, 58, 60, 68, 70, 79, 81, 91).

За твердженням позивача, рахунки на оплату активної та реактивної електричної енергії щомісячно направлялись відповідачу поштою, що підтверджується наданими позивачем у справу копіями фіскальних чеків та реєстрів відправленої кореспонденції та частково з них надавались нарочно.

У зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань за договором реструктуризації щодо оплати заборгованості та штрафних санкцій, та за договором про постачання електричної енергії щодо оплати за спожиту електричну енергію, перетікання реактивної енергії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача:

за договором про постачання електричної енергії №2 від 01.06.2012 заборгованість за активну електричну енергію в сумі 50 445,16 грн. за період березень 2017 року, травень-липень 2017, за реактивну електричну енергію в сумі 3 229,24 грн. за період з березня 2017 року по липень 2017, пеню у сумі 2 863,32 грн. за період з березня 2017 по липень 2017 року, інфляційні у сумі 3088,73 грн., 3% річних у сумі 340,20 грн.;

за договором реструктуризації №9 від 31.03.2017 заборгованість за активну електричну енергію в сумі 84 314,91 грн. за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року, за реактивну електричну енергію в сумі 2 505,95 грн. з листопада 2016 по січень 2017, пеню у сумі 13 365,07 грн (яка складається із 9 198,69 грн, визначеної договором реструктуризації та нарахованих 4 166,13 грн. за прострочення виконання договору № 9 за період з грудня 2016 по березень 2017), інфляційні у сумі 2565,70 грн (які складаються із визначеної договором № 9 суми 1899,67 грн та нарахованої за неналежне виконання договору № 9 в сумі 666,03 грн. за період з лютого 2017 по березень 2017), 3% річних у сумі 1481,69 грн (з яких 985,56 грн визначені договором № 9 та 496,13 грн. нараховані за його невиконання за період з грудня 2016 по березень 2017),

а разом борг за спожиту активну електроенергію у розмірі 134 760,07 грн., борг за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 5 735,19 грн., пеню у розмірі 16 228,39 грн., інфляційні у розмірі 5 654,43 грн., 3% річних у розмірі 1821,89 грн.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2018 у цій справі позовні вимоги задоволені частково в сумі 92 149,40 грн, в решті позовних вимог відмовлено. Вказане рішення постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2018 залишено без змін.

Після скасування рішення господарського суду Запорізької області та постанови Донецького апеляційного господарського суду постановою Верховного Суду від 25.06.2018, за результатами нового розгляду справи судом встановлено, що за спірними актами:

- у березні 2018 року за даними акту про спожиту активну електричну енергію відповідачем спожито електроенергії 48 463 кВт.год на суму 37 582,70 грн виставлено рахунок № 2/3а від 06.04.2017 на суму 29 842,70 грн (суму рахунку зменшено на суму переплати 7740,00 грн); термін оплати - 18.04.2017. Рахунок оплачено частково з простроченням, а саме: 19.04.2017 в розмірі 1881,00 грн; 30.05.2017 в розмірі 7480,59 грн (лист № 01/85 віл 31.05.2017); 07.06.2017 в розмірі 3000,00 грн; 09.06.2017 в розмірі 2100,00 грн; 13.06.2017 в розмірі 5418.00 грн. Залишок боргу, який не сплачений Відповідачем по даному рахунку складає 9963,11 грн.

Відповідно до акту про обсяги перетікання реактивної енергії, спожито реактивної електроенергії (кВар.год) на суму 2,36 грн. На оплату виставлено рахунок № 2/3р від 06.04.2017. Термін оплати - 18.04.2017. Вказаний рахунок не оплачено;

- у квітні 2017 року відповідачем відповідно до акту про обсяги перетікання реактивної енергії, спожито реактивної електроенергії (кВар.год) на суму 0.16 грн. На оплату виставлено рахунок № 2/4р від 30.04.2017. Термін оплати - 11.05.2017. Вказаний рахунок не оплачено;

- у травні 2017 року відповідачем відповідно до акту про спожиту активну електричну енергію, спожито активної електроенергії 40 735 кВт.год на суму 34 026,02 грн. На оплату виставлено рахунок № 2/5а від 31.05.2017 на суму 29 822,18 грн (суму рахунку зменшено на суму переплати 4203,84 грн). Термін оплати - 15.06.2017р, вказаний рахунок оплачено частково з затриманням, а саме: 14.06.2017 в розмірі 4400,00 грн; 15.06.2017 в розмірі 3400,00 грн; 19.06.2017 в розмірі 5000,00 грн; 21.06.2017 в розмірі 3605,00 грн; 27.06.2017 в розмірі 3392,00 грн. Залишок боргу становить 12 025,18 грн.

Відповідно до акту про обсяги перетікання реактивної енергії, спожито реактивної електроенергії (кВар.год) на суму 1609,60 грн. На оплату виставлено рахунок № 2/5р від 31.05.2017. Термін оплати - 15.06.2017. Вказаний рахунок не оплачено;

- у червні 2017 року відповідачем відповідно до акту про спожиту активну електричну енергію спожито активної електроенергії 36 019 кВт.год на суму 30 929,75 грн. На оплату виставлено рахунок №2/6а від 30.06.2017, термін оплати - 18.07.2017. Вказаний рахунок оплачено частково, а саме: 05.07.2017 в розмірі 1373,83 грн; 05.07.2017 в розмірі 2017,26 грн; 10.07.2017 в розмірі 5400,00 грн; 12.07.2017 в розмірі 3000,00 грн; 14.07.2017 в розмірі 7376,00 грн. Залишок боргу, який не сплачений по рахунку становить 11 762,66 грн.

Відповідно до акту про обсяги перетікання реактивної енергії, спожито реактивної електроенергії (кВар.год) на суму 775,16 грн. На оплату виставлено рахунок № 2/6р від 30.06.2017. Термін оплати - 18.07.2017, рахунок не оплачено;

- у липні 2017 року відповідачем відповідно до акту про спожиту активну електричну енергію, спожито активної електроенергії 38 208 кВт.год на суму 35 757,17 грн. На оплату виставлено рахунок № 2/7а від 31.07.2017 на суму 31 407,17 грн. (суму рахунку зменшено на суму передоплати 4350,00 грн). Термін оплати - 16.08.2017. Вказаний рахунок оплачено частково, а саме: 09.08.2017 в розмірі 1000,27 грн; 09.08.2017 в розмірі 3755,60 грн; 05.09.2017 в розмірі 7556,68 грн; 05.09.2017 в розмірі 1500,41 грн. Залишок боргу не сплачений відповідачем становить 16 694,21 грн.

Відповідно до акту про обсяги перетікання реактивної енергії, спожито реактивної електроенергії (кВар.год) на суму 841,96 грн. На оплату виставлено рахунок № 2/7р від 1.07.2017. Термін оплати - 16.08.2017. Вказаний рахунок не оплачено.

Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за спожиту електричну енергію становить 50 445,16 грн, а за послуги з перетікання реактивної енергії 3229,24 грн.

З урахуванням наявності прострочення в оплаті за спожиту активну електроенергію (за березень, травень-липень 2017 року) та за перетікання реактивної електроенергії (за березень, травень-липень 2017 року), на підставі п. 4.2.1 договору № 2 позивачем відповідачу за період з 19.04.2017 по 31.08.2017 нарахована пеня у розмірі 2863,32 грн.

Також, враховуючи прострочення у виконанні грошового зобов`язання, позивачем згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховано відповідачу суму інфляційних втрат за період з 01.05.2017 по 31.07.2017 в сумі 570,18 грн за прострочення оплати за спожиту активну електричну енергію (за березень, травень 2017 року) та за перетікання реактивної електроенергії (за березень, травень 2017 року) та три відсотки річних за період з 19.04.2017 по 31.08.2017 в сумі 340,20 грн (за прострочення оплати за спожиту активну електроенергію (за березень, травень - червень 2017 року) та за перетікання реактивної електроенергії (за березень, травень - червень 2017 року)).

Отже, у відмовленій частині на суму 72 050,57 грн, рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.10.2018 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж суму коштів за спожиту активну електроенергію в розмірі 50 445,16 грн, суму коштів за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 3229,24 грн, пеню в розмірі 12 062,01 грн, 3% річних у розмірі 1325,76 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 4988,40 грн, судовий збір у розмірі 1080,76 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами направлення рахунків Відповідачу на оплату спожитої електроенергії та на оплату послуг з перетікання реактивної електроенергії, в свою чергу, останнім зобов`язання з оплати рахунків, у встановлений договором строк, не виконано, а також вчасно та в повному обсязі не виконано своїх зобов`язань з оплати заборгованості за договором реструктуризації, що є підставою для застосування до Відповідача відповідальності, передбаченої договором та законом, зокрема, сплати пені та нарахування інфляційних втрат та відсотків річних, передбачених ст.625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Як вірно встановлено господарським судом спірні правовідносини виникли із договору про постачання електричної енергії №2 від 01.06.2012 та договору реструктуризації №9 від 31.03.2017, тобто із договору про енергопостачання, є господарськими зобов`язаннями, тому згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Зокрема, вказані відносини регулюються главою 30 параграфу 3 Господарського кодексу України та главою 54 параграфу 5 Цивільного кодексу України.

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1 ст. 275 ГК України).

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". (абз.2 ч. 1 ст. 275 ГК України).

Згідно ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією (чинних на момент виникнення даних правовідносин), Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.216-218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Сторонами майнова відповідальність передбачена у п.5.7 договору енергопостачання, відповідно до якого у разі прострочки оплати рахунку абонент зобов`язаний сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, діючої у період прострочки, від суми заборгованості за кожну прострочену добу, а також у п.3.2 договору реструктуризації, за яким у разі несвоєчасного виконання зобов'язання Споживачем по даному договору, останній сплачує постачальнику електричної енергії пеню в розмірі 0,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено матеріалами справи та визначено договором реструктуризації, споживач виразив вільне волевиявлення щодо сплати заборгованості в розмірі 176 936,27 грн. (до якої, в тому числі, увійшли основний, борг, пеня, 3% річних та втрати від інфляції за визначені в договорі періоди), тобто визнав їх розмір. На погашення цих сум, відповідачу надано розстрочку та встановлено відповідний графік, згідно з яким остаточний розрахунок мав бути здійснений до 25.07.2017.

Відповідач свої зобовязання за договором реструктуризації виконав не в повному обсязі, сплатив частину боргу за спожиту активну електроенергію в загальному розмірі 78031,49 грн, з наявним простроченням через відхилення від графіку погашення.

За змістом п. 3.3 договору реструктуризації № 9 у випадку несплати Споживачем своєї заборгованості в строки, зазначені в графіку погашення заборгованості, а також у випадку недотримання умов договору, Постачальник має право на стягнення залишку заборгованості за даним договором.

Отже, позовні вимоги по пені в розмірі 9 198,69 грн за період з грудня 2016 по березень 2017, інфляційні в сумі 1899,67 грн за період з лютого 2017 по березень 2017, три відсотки річних в сумі 985,56 грн за період з грудня 2016 по березень 2017, які визнані Відповідачем та зафіксовані у договорі реструктуризації та у задоволенні яких було відмовлено рішенням суду від 25.01.2018, підлягають задоволенню, як визнані Відповідачем.

Крім того, матеріалами справи також підтверджено, що відповідачем в межах умов договору № 2 від 01.06.2012 споживалась електрична енергія та на виконання умов цього договору надавались акти про спожиту активну електроенергію та перетікання реактивної електроенергії.

На виконання умов договору, Позивачем рахунки за березень 2017 року (№№ 2/3а, 2/3р а.с.48, 56, т.1) направлено на адресу відповідача: м. Дніпрорудне, вул. Степова, 10, які отримані уповноваженою особою відповідача ОСОБА_1, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.49, 50, т.1).

Вказана адреса зазначена у договорі № 2 від 01.06.2012, як юридична та поштова адреса підприємства Відповідача: 71630, м. Дніпрорудне, вул. Степова 10.

Отже, з урахуванням направлення кореспонденції на вірну адресу підприємства, доводи скаржника про неможливість ідентифікації направлення рахунку по реєстру згрупованих відправлень рекомендованої кореспонденції не приймаються судом апеляційної інстанції.

Стосовно направлення Позивачем інших спірних рахунків (за період з квітня по липень 2017), то вони отримувались згідно умов договору № 2, нарочно, ОСОБА_2, на підставі довіреності від 21.04.2017 № 01/60, яка підтверджує повноваження особи на отримання рахунків (а.с.160, т.1).

Вказаною довіреністю ПрАТ "Завод БОМ" уповноважило ОСОБА_2 проводити звірку заборгованості і отримувати рахунки з використання електроенергії. Довіреність дійсна з 21.04.2017 по 31.12.2017.

Рахунки № 2/5а від 31.05.2017, № 2/5р від 31.05.2017, № 2/6а від 30.06.2017, № 2/6р від 30.06.2017, № 2/7а від 31.07.2017, № 2/7р від 31.07.2017, підписані обома сторонами, в тому числі з боку ПрАТ "Завод БОМ", та скріплені печатками підприємств; рахунок № 2/4р від 30.04.2017 лише підписано.

Вказаним спростовуються доводи скаржника про неможливість отримання рахунків зазначеною особою (ОСОБА_2В.), через не направлення у відрядження такої особи, оскільки оформлення відрядження для отримання рахунків не передбачено умовами договору та не передбачено жодним чинним нормативним актом, не э обов`язковим. При цьому рахунки засвідчені печаткою підприємства Відповідача, протиправне вибуття із володіння якої не підтверджено Відповідачем жодним доказом у справі в розумінні ст.ст.74, 77 ГПК України.

Крім того, згідно листів Відповідача ( ПрАТ "Завод БОМ") останній просив Позивача:

- листом від 30.05.2017 № 01/82 зарахувати кошти сплачені у травні 2017 року в загальній сумі 9000,00 грн в рахунок погашення заборгованості за поставлену електроенергію в грудні 2016 року (43, т.1);

- листом від 31.05.2017 № 01/85 зарахувати суму 78512,08 грн. в рахунок погашення заборгованості за спожиту електроенергію гуртожитком по вул. Героїв праці 17, м. Дніпрорудне, по періодам: грудень 2016 року 18 457,54 грн; січень 2017 року 27 661,32 грн; лютий 2017 року 24 912,63 грн; березень 2017 року 7480,59 грн (а.с.46, т.1);

- листом від 06.07.2017 № 111 зарахувати суму 3391,09 грн в рахунок погашення заборгованості за спожиту електроенергію в червні 2017 року гуртожитком по вул. Героїв праці № 17 м. Дніпрорудне (а.с.74, т.1);

- листом від 10.08.2017 № 01/114 зарахувати 5655,87 грн в рахунок оплати за спожиту електроенергію в липні 2017 року гуртожитком по вул. Героїв праці 17 м. Дніпрорудне (а.с.85, т.1);

- листом від 08.09.2017 № 01/145 зарахувати 9057,09 грн. в рахунок оплати за спожиту електроенергію в липні 2017 року гуртожитком по вул. Героїв праці 17 м. Дніпрорудне та кошти в сумі 1974,21 грн зарахувати в рахунок передплати за спожиту електроенергію у серпні 2017 року гуртожитком (а.с.89, т.1),

що також свідчить про обізнаність Відповідача із наявною сумою заборгованості по спожитій електричній енергії у спірний період.

До того ж, наявність заявленої у позові заборгованості, підтверджена сторонами у актах звірки від 08.11.2017 (а.с.117-123, т.1). Вказані акти підписані з боку Позивача заступником начальника Василівського РЕМ ОСОБА_3 та економістом зі збуту електроенергії ОСОБА_4, а з боку Відповідача директором підприємства ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про те, що акти підписані невідомою особою, оскільки посади головного бухгалтера підприємство Відповідач не має, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки підписані не головним бухгалтером, а директором підприємства та засвідчені печаткою Відповідача.

При цьому наявний у справі лист Відповідача, що директор підприємства 08.11.2017 та 09.11.2017 на робочому місці була відсутня, також не приймається колегією суддів, оскільки цей лист підписаний директором підприємства та засвідчений такою ж самою печаткою товариства, як і акти звірок, а як вже зазначалось, доказів того, що печатка підприємства незаконно вибула із володіння Відповідача матеріали справи не містять, як не заявлялось в суді першої інстанції Відповідачем клопотання про призначення почеркознавчої експертизи стосовно встановлення ідентичності підпису директора на актах звірки.

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено належне виконання Позивачем своїх обов`язків з направлення та вручення Відповідачу рахунків, останнім, в свою чергу, не виконанні взяті на себе договорами (поставки електроенергії та реструктуризації) зобов`язання зі своєчасної оплати заборгованості - спожитої електричної енергії та перетікання реактивної енергії, за що позивачем правомірно нараховані пеня, інфляційні, річні.

Позовні вимоги стосовно 50 445,16 грн заборгованості зі сплати активної електроенергії, заборгованості за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 3229,24 грн, пені в розмірі 12 062,01 грн, 3% річних у розмірі 1325,76 грн, інфляційних втрат у розмірі 4988,40 грн підтверджені матеріалами справи, тому підставно задоволені судом першої інстанції.

За цих підстав не приймаються доводи скарги про прострочення кредитора (ст.613 ЦК України), та, відповідно, необхідність звільнення відповідача від відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення в апеляційному порядку, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 164 199,97 грн., а оспорювана сума (яка переглядалась судом при повторному розгляді справи) становить 72 050, 57 грн, тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у звязку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281, 282, 283 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин", м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2018 року у справі № 908/2082/17 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 22.10.2018 року у справі №908/2082/17 - залишити без змін.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин", м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повне рішення складено та підписано 20.02.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік