СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Справа № Б-50/222-09

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: За участю представників сторін: від апелянта від кредиторів інші учасники розглянувши апеляційну скаргуМартюхіна Н.О. Плахов О.В., Шутенко І.А. Єлфімовій Ю.О. ліквідатор Татіщев О.Є. - особисто; не з'явились; не з'явились; ліквідатора Фізичної особи-підприємця Кузьміна Едуарда Володимировича - арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м. Харків (вх. №1113 Х/2)
на ухвалу Господарського суду Харківської області
від29.10.2018 (повний текст складено 05.11.2018)
у справі№Б-50/222-09 (суддя Швидкін А.О.)
за заявою боржника Фізичної особи-підприємця Кузьміна Едуарда Володимировича, м. Харків
про банкрутство
В С Т А Н О В И В:

25.06.2018 до Господарського суду Харківської області звернувся ліквідатор Фізичної особи-підприємця Кузьміна Едуарда Володимировича (надалі - ФОП Кузьміна Е.В.) - арбітражний керуючий Татіщев Олександр Євгенович (надалі - Татіщев О.Є.) зі скаргою, в який просив стягнути з громадянина ОСОБА_7 (надалі - ОСОБА_7.) 61000,00 грн. заборгованості за Договором купівлі-продажу АКА-10ХА від 26.03.2010.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2018 у справі №Б-50/222-09 відмовлено у задоволенні скарги ліквідатора ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Не погодившись з постановленою ухвалою, до Східного апеляційного господарського суду звернувся ліквідатор ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражний керуючий Татіщев О.Є. з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.10.2018 у справі №Б-50/222-09 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подану скаргу та стягнути з ОСОБА_7 на користь боржника заборгованість в сумі 61000,00 грн.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права. Зазначає про помилковість висновку щодо пропуску ліквідатором ФОП Кузьміна Е.В. строку позовної давності на звернення з вимогою про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за Договором купівлі-продажу АКА-10ХА від 26.03.2010, зважаючи на те, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не встановлено спеціальних норм про позовну давність, а тому, на його думку, перебіг строку позовної давності не застосовується.

За твердженням скаржника, основним завданням цього Закону є встановлення умов і порядку відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом і застосування ліквідаційної процедури для повного або часткового задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим, порушені права боржника та кредиторів у даному випадку підлягають захисту протягом всього часу. Виходячи із таких міркувань, ліквідатор Татіщев О.Є. вважає необґрунтованим висновок суду, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли арбітражний керуючий у справі про банкрутство довідався про порушення права боржника.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2018 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 апеляційну скаргу ліквідатора ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражного керуючого Татіщева О.Є. залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору та зобов'язано апелянта усунути зазначені недоліки.

На виконання вимог суду 07.12.2018 від ліквідатора ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражного керуючого Татіщева О.Є. надійшло клопотання, до якого додано докази сплати судового збору.

Разом з тим, 07.12.2018 до апеляційного суду ліквідатором ФОП Кузьміна Е.В. подано доповнення до апеляційної скарги, за змістом яких арбітражний керуючий Татіщев О.Є. вказує про необхідність дослідження обставин поважності причин пропуску строку позовної давності. До таких причин ліквідатор відносить факт оскарження кредитором ПАТ "Альфа-Банк" Договору купівлі-продажу АКА-10ХА від 26.03.2010 та розгляд судом похідних вимог про повернення проданого легкового автомобіля. Зокрема, ліквідатор вказує, що господарським судом тривалий час розглядалась ця заява, в тому числі призначалась автотоварознавча експертиза, що призвело до затягування розгляду справи та вплинуло на строк для подання даної скарги ліквідатора про стягнення заборгованості з ОСОБА_7

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражного керуючого Татіщева О.Є. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.10.2018 у справі №Б-50/222-09; встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим учасникам справи в порядку ст. 263 ГПК України до 02.01.2019 року; призначено справу до розгляду на 23.01.2019 року о 14:15 год.

У встановлений судом строк інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не подали його до суду.

21.01.2019 на адресу апеляційного суду від ліквідатора ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражного керуючого Татіщева О.Є. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №Б-50/222-09 до 18.02.2019 о 12:15 год.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, яке проводилось 18.02.2019, був присутній ліквідатор ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражний керуючий Татіщев О.Є., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.10.2018 у справі №Б-50/222-09 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подану скаргу та стягнути з ОСОБА_7 на користь боржника заборгованість в сумі 61000,00 грн.

Уповноважені представники інших учасників справи у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 18.02.2019, не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи, у зв'язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні ліквідатора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, не оспорюється учасниками справи, та підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом апеляційної інстанції:

Постановою Господарського суду Харківської області від 22.02.2010 року ФОП Кузьмін Е.В. визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора - арбітражного керуючого Шершня Ю С., якого зобов`язано відповідно до ст.ст. 47 - 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконати дії передбачені вказаними статтями, завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні документи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.12.2011 задоволено клопотання арбітражного керуючого Шершня Ю.С., усунуто його від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Кузьміна Е.В. та призначено ліквідатором ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражного керуючого Катречко Р.Є.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2013 частково задоволено клопотання кредитора ОСОБА_10, усунуто арбітражного керуючого Катречко Р.Є. від виконання обов'язків ліквідатора ФОП Кузьміна Є.В. та призначено арбітражного керуючого Татіщева О.Є. ліквідатором у даній справі.

25.06.2018 до господарського суду першої інстанції надійшла скарга ліквідатора Татіщева О.Є., в якій останній просив стягнути з ОСОБА_7 на користь боржника визнаного банкрутом - ФОП Кузьміна Е.В. заборгованість за Договором купівлі-продажу №АКА-10ХА від 26.03.2010 у сумі 61000,00 грн.

Обґрунтовуючи вимоги поданої скарги, ліквідатор посилався на несплату ОСОБА_7 грошових коштів у вказаній сумі за придбане 26.03.2010 на біржових торгах майно банкрута, а саме: легковий автомобіль Toyota Camry (2007 р.в., ДНЗ НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3), а також на протиправну бездіяльністю попередніх ліквідаторів банкрута - арбітражних керуючих Шершня Ю.С. та Катречко Р.Є., які, на його думку, не провели жодних заходів з повернення грошових коштів банкруту, що завдає збитків кредиторам.

30.07.2018 до місцевого суду від представника ОСОБА_7 надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій останній просив застосувати наслідки пропуску строків позовної давності та відмовити у задоволенні вищевказаної скарги з цих підстав.

Як вже зазначалось, Господарським судом Харківської області ухвалою від 29.10.2018 року у справі №Б-50/222-09 відмовлено у задоволенні скарги ліквідатора.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що зазначені ліквідатором обставини дійсно призвели до порушення прав заставного кредитора ПАТ "Альфа -Банк", оскільки грошові кошти від продажу вищевказаного автомобіля Toyota Camry (2007 р.в.), ОСОБА_7 у сумі 61000,00 грн. на час вирішення даного спору сплачені не були. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні вказаних вимог суд виходив з того, що звертаючись у 2018 році із вимогою про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу АКА-10ХА від 26.03.2010 року, ліквідатором ФОП Кузьміна Е.В. було пропущено строк позовної давності, а ОСОБА_7, в свою чергу, заявлено вимогу про застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо вимог ліквідатора.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених у ст. 269 ГПК України, колегія Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

Зважаючи на те, що боржник - ФОП Кузьмін Е.В. визнаний банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відбулось до набрання чинності Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року, колегія суддів апеляційної інстанції застосовує положення Закону про банкрутство в редакції до 18.03.2013.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Повноваження ліквідатора регулюються положеннями ст. 25 Закону про банкрутство.

Так, ст. 25 цього Закону унормовано, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу.

Тобто, ліквідатор зобов'язаний вчинити всі можливі дії щодо з'ясування обсягів активу та пасиву боржника шляхом запитів до відповідних органів, у тому числі державної виконавчої служби, банківських установ, бюро технічної інвентаризації, реєстраційних відділень МВС України тощо.

Дослідженими в матеріалах справи доказами підтверджено, що попереднім ліквідатором Шершнем Ю.С. було включено до складу ліквідаційної маси банкрута автомобіль Toyota Camry, 2007 випуску, чорний колір, ДНЗ НОМЕР_5, двигун НОМЕР_6, № кузова НОМЕР_7, який є предметом застави згідно Договору застави рухомого майна №490039330-3 від 14.05.2007, укладеного боржником із ЗАТ "Альфа-Банк (правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк") на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №490039330 від 14.05.2007.

Після включення зазначеного майна до складу ліквідаційної маси і проведення оцінки, ліквідатором його реалізовано.

Відповідно до Протоколу №1 проведення біржових торгів від 26.03.2010 переможцем аукціону з продажу автомобіля визначено ОСОБА_7, яким лот придбано за ціною 61000,00 грн.

За умовами біржових торгів, що відображено у вказаному Протоколі №1 від 26.03.2010, кошти в розмірі 61000,00 грн. без ПДВ вносяться переможцем біржових торгів, як гарантійний внесок за придбане майно, на протязі 30 календарних днів з моменту підписання цього протоколу на розрахунковий рахунок Товарної Біржі "Правопорядок".

Зазначений Протокол №1 підписаний ліцитатором, продавцем: брокером БК №030, переможцем торгів ОСОБА_7 та затверджено ліквідатором ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражним керуючим Шершнем С.Ю. і президентом Товарної біржі "Правопорядок" ОСОБА_13 - 26.03.2010.

26.03.2010 між ліквідатором ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражним керуючим Шершнем Ю.С. та переможцем біржових торгів ОСОБА_7 був укладений Договір купівлі-продажу №АКА-10ХА автомобіля Toyota Camry, 2007 випуску за ціною 61000,00 грн. без ПДВ.

Пунктом п. 3.2 вказаного Договору передбачено, що кошти вносяться згідно з Протоколом №1 проведення біржових торгів від 26.03.2010.

У зв'язку з тривалим неперерахуванням грошових коштів, ліквідатор ФОП Кузьміна Е.В. звернувся до організатора торгів ТБ "Правопорядок" з вимогою про надання інформації щодо перерахування ОСОБА_7 вказаної суми.

Відповідно до листа ТБ "Правопорядок" від 09.09.2011, який міститься в матеріалах справи, грошові кошти від продажу майна банкрута у розмірі 61000,00 грн. на рахунок ТБ "Правопорядок" не надходили.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.12.2011 задоволено клопотання арбітражного керуючого Шершня Ю.С. та усунено його від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Кузьміна Е.В.; новим ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Катречко Р.Є.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором Катречко Р.Є. було направлено на адресу ОСОБА_7 лист-вимогу (вих. №03/07 від 26.07.2012 року) про надання доказів оплати коштів в розмірі 61000,00 грн. В цьому листі також містилась вимога на випадок, якщо кошти за придбаний автомобіль не сплачено, то негайно сплатити зазначені грошові кошти.

Проте зазначений лист отримувачу не надійшов і повернувся ліквідатору Катречко Р.Є. з відміткою поштового відділення "За закінченням терміну зберігання".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2013 частково задоволено клопотання кредитора ОСОБА_10 про усунення арбітражного керуючого Катречко Р.Є. від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Кузьміна Є.В.; призначено нового ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Татіщева О.Є., який виконує повноваження до цього часу.

Згідно з довідкою УДАІ ГУ МВС України в Харківській області, яка була надана на запит ліквідатора Татіщева О.Є. від 22.02.2013, автомобіль Toyota Camry, 2007 (№ кузова НОМЕР_7) 20.07.2012 було знято з обліку для реалізації ОСОБА_7 та 31.07.2012 вже зареєстрований за ОСОБА_14 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р/н, АДРЕСА_1) та має ДНЗ НОМЕР_4.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції ліквідатор зазначив про відсутність інформації щодо сплати покупцем ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 61000,00 грн., у зв'язку з чим 16.07.2013 Татіщевим О.Є. було направлено лист з вимогою надати відомості щодо оплати придбаного майна, а саме автомобіля Toyota Camry, 2007 випуску, чорний колір, ДНЗ НОМЕР_5, двигун НОМЕР_6, № кузова НОМЕР_7. Однак відповіді на лист від 16.07.2013 на адресу ліквідатора не надходило.

На час розгляду даного спору в судах першої та апеляційної інстанції покупцем легкового автомобіля - ОСОБА_7 не підтверджено факт перерахування грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

За таких обставин, оскільки майно банкрута - автомобіль Toyota Camry, 2007 випуску, чорний колір, ДНЗ НОМЕР_5, є предметом застави згідно Договору застави рухомого майна №490039330-3 від 14.05.2007, укладеного боржником із ЗАТ "Альфа-Банк (правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк") на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №490039330 від 14.05.2007, тому відсутність перерахування грошових коштів в сумі 61000,00 грн. після його реалізації на біржових торгах 26.03.2010 порушує права та інтереси заставного кредитора на першочергове задоволення його вимог.

Отже, судова колегія погоджується з правомірним висновком місцевого суду про порушення прав заставного кредитора ПАТ "Альфа-Банк" у зв'язку тим, що грошові кошти від продажу вищевказаного автомобіля ОСОБА_7 не сплачені.

Господарський суд першої інстанції, встановивши, що відсутність оплати за умовами Протоколу №1 проведення біржових торгів та Договору купівлі-продажу №АКА-10ХА від 26.03.2010 ОСОБА_7 дійсно порушує права заставного кредитора, за захистом яких ліквідатор Татіщев О.Є. звернувся до суду, застосував сплив строку позовної давності як самостійну підставу для відмови у задоволенні скарги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія Східного апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Позовна давність, за визначенням ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у ч. 1 ст. 1 ЦК України, та у господарських відносинах.

Колегія суддів зазначає, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу" (п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

В силу приписів ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 253 та ч. 1 ст. 254 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Відповідно до ст. 257 та ч. 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування судом матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Визначення початку відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З огляду на викладені приписи законодавства та враховуючи умови Протоколу №1 проведення біржових торгів та Договору купівлі-продажу №АКА-10ХА від 26.03.2010, у ОСОБА_7 як переможця біржових торгів, вже 26.04.2010 виник обов'язок перерахувати грошові кошти в сумі 61000,00 грн. на рахунок ТБ "Правопорядок" для їх подальшого спрямування ліквідатору ФОП Кузьміна Е.В. з метою задоволення вимог кредиторів, а вже з 27.04.2010 ліквідатор Шершень С.Ю. мав можливість дізнатись про порушення прав боржника та саме з цього моменту слід обраховувати початок перебігу трирічного строку позовної давності.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що попередній ліквідатор Шершень Ю.С. ще 09.09.2011 був повідомлений президентом ТБ "Правопорядок" ОСОБА_13 про те, гроші в сумі 61000,00 грн. за автомобіль Toyota Camry, 2007 року випуску на рахунок ТБ "Правопорядок " не надходили.

При цьому, заміна ліквідатора у справі та призначення нового не є підставою для поновлення строку позовної давності. Стороною у справі є ФОП Кузьмін Е.В. як самостійний суб'єкт, а дії арбітражного керуючого (прирівняного до службової особи підприємця-боржника) у цій справі є здійсненням прав і обов'язків цього суб'єкту господарювання відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та норм Глави 17 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №Б3/081-12/24, від 10.07.2018 у справі №904/8293/17, від 07.11.2018 у справі №111/14б-03/3-06/11).

Як свідчать наявні у справі докази, ліквідатор ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражний керуючий Татіщев О.Є. звернувся до Господарського суду Харківської області із скаргою, в якій просив стягнути з ОСОБА_7 61000,00 грн. заборгованості - 25.06.2018, тобто з пропуском строку позовної давності на 8 років та 2 місяці. Тому наведені обставини переконливо свідчать про правильність висновку суду першої інстанції про те, що скарга ФОП Кузьміна Е.В. в особі ліквідатора Татіщева О.Є. про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за Протоколом №1 проведення біржових торгів та Договору купівлі-продажу №АКА-10ХА від 26.03.2010 в сумі 61000,00 грн. не підлягає задоволенню саме у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Судовою колегією апеляційної інстанції відхиляються за необґрунтованістю аргументи скаржника, щодо неправильного застосування місцевим господарським судом норм 261 ЦК України, а також приписів Закону про банкрутство, якими, за його твердженням, спеціальних норм про позовну давність не встановлено. Тобто, на думку ліквідатора до правовідносин в процедурі банкрутства позовна давність не поширюється.

Дійсно, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спеціальних норм про позовну давність (у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із вимогою про стягнення заборгованості за договором) не встановлено.

В той же час, перебування юридичної особи або фізичної особи-підприємця у процедурі банкрутства не віднесено Законом про банкрутство до обставин, які зупиняють перебіг позовної давності чи виключають її застосування. Тому до даних правовідносин підлягають застосування положення ЦК України щодо загальної позовної давності.

Ліквідатор ФОП Кузьміна Е.В. під час розгляду даного спору в суді першої інстанції займав позицію, що строк позовної давності не пропущено, оскільки ним, як особі, діяльність якої спрямовано на захист інтересів кредиторів та боржника у будь-який час можуть бути заявлені такі вимоги. З цих підстав заявником не було заявлено клопотання про відновлення строку позовної даності.

При цьому, після відмови судом першої інстанції у задоволенні скарги про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості саме з підстав спливу строку позовної давності, під час апеляційного провадження, ліквідатор надавав до Східного апеляційного господарського суду доповнення до апеляційної скарги, в яких просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити його.

Обґрунтовуючи наявність поважних причин для поновлення строку позовної давності ліквідатор вказав, що місцевим судом в межах даної справи тривалий час розглядалась заява кредитора ПАТ "Альфа-Банк" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу №АКА-10ХА від 26.03.2010 та повернення легкового автомобіля Toyota Camry, 2007 випуску до ліквідаційної маси банкрута (витребування з чужого незаконного володіння). У вказаній справі проводилась автотоварознавча експертиза, що призвело до затягування розгляду справи та вплинуло на строк подання даної скарги про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості.

Проте, дослідивши наведені обставини, судовою колегією не встановлено будь-яких об'єктивних перешкод для звернення ліквідатора з такими вимогами в межах строку позовної давності. В той час, як сама лише наявність існуючого спору між Банком - заставодержателем та особою, яка не розрахувалась за придбаний автомобіль - ОСОБА_7, не може бути визнано поважною причиною не звернення ліквідатора до суду, оскільки останній є самостійним суб'єктом для такого звернення, діяльність якого згідно вимог Закону про банкрутство спрямована на захист інтересів боржника та кредиторів.

При цьому, до суду першої інстанції ліквідатор з клопотанням про поновлення строку позовної давності не звертався та судом першої інстанції питання та причини пропуску строку позовної давності не встановлювались.

Аналізуючи обставини того, що особа (ліквідатор Татіщев О.Є.) не знала і за всіма обставинами справи не могла знати про порушення свого права (права банкрута), а також причини, за якими особа не могла знати, судова колегія виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що своїм листом від 16.07.2013 на адресу ОСОБА_7 вже ліквідатор Татіщев О.Є. підтвердив, що йому відомо про відсутність доказів розрахунку з ОСОБА_7 за придбання автомобіля Toyota Camry, 2007 випуску.

Незважаючи на вказані обставини, ліквідатор Татіщев О.Є. звернувся зі скаргою про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 за Договором №АКА-10ХА від 26.03.2010, лише 25.06.2018, тобто після спливу позовної давності.

З 16.07.2013 Татіщевим О.Є. не було вчинено жодних оперативних дій з повернення або визначення законності перебування вказаного легкового автомобіля у третіх осіб, а тому посилання апелянта на його обізнаність про порушення прав кредиторів та боржника з 2018 і поважність причин пропуску позовної давності є безпідставними.

Крім того, колегія суддів не вбачає поважності причин пропуску ліквідатором строку позовної давності з підстав наявності судового спору, який ініційовано ПАТ "Альфа-Банк", також з тих підстав, що:

По-перше, заява про визнання недійсним Договору купівлі-продажу №АКА-10ХА від 26.03.2010 та повернення майна, переданого за цим договором до складу ліквідаційної маси, подана 13.10.2014, однак, як вже вище зазначалось, ліквідатор Татіщев О.Є. з 16.07.2013 був повністю обізнаний про наявність у ОСОБА_7 заборгованості перед банкрутом, але протягом більш ніж 1 року та 3 місяців не вжив заходів щодо звернення до суду з вимогами про її стягнення;

По-друге, Банк заявляв вимоги із іншим предметом спору, що не свідчить про створення перешкод, неможливість або недоцільність звернення ліквідатора Татіщева О.Є. з вимогами про стягнення з ОСОБА_7 існуючої заборгованості;

По-третє, ліквідатор Татіщев О.Є. як безпосередній учасник справи про банкрутство, діючи з урахуванням принципу сумлінності і розумності - саме в інтересах боржника, мав об'єктивну можливість та в силу свого статусу був зобов'язаний ознайомлюватись з матеріалами справи, бути повністю обізнаним про хід судового провадження у справі про банкрутство, в тому числі дізнатись, що заява ПАТ "Альфа-Банк" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу №АКА-10ХА від 26.03.2010, яка розглядалась місцевим судом впродовж двох років, не була підписана уповноваженим представником Банку, у зв'язку з чим було можливим передбачити процесуальні наслідки допущення такого недоліку у вигляді залишення заяви судом без розгляду, а не сама лише констатації причин не звернення з такими вимогами через наявність судовго провадження.

За таких обставин, судом не приймаються до уваги твердження скаржника щодо його обізнаності стосовно порушення прав та інтересів ФОП Кузьміна Е.В. лише з 2018, тобто з моменту коли господарським судом першої інстанції закінчено розгляд вимог ПАТ "Альфа-Банк" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу та повернення легкового автомобілю, оскільки зазначені вище докази вказують на те, що ліквідатор Татіщев О.Є. був обізнаний про наявність у ОСОБА_7 боргу перед ФОП Кузьміним Е.В. починаючи з 16.07.2013 та мав абсолютне - безперешкодне право і можливість звернутися до суду за захистом порушеного права банкрута, але не скористався таким правом.

Таким чином, твердження апелянта про наявність підстав для визнання поважними причини пропуску строку позовної давності для подачі скарги у зв'язку з тим, що про порушення інтересів банкрута він дізнався лише у 2018 не розцінюються судом як поважні та обґрунтовані, оскільки, з підстав, наведених вище, ліквідатор Татіщев О.Є. не міг не знати та повинен був бути обізнаний про такі порушення раніше. Ліквідатор не навів обґрунтованих причин не вжиття ним заходів, спрямованих на стягнення з ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 61000,00 грн. до його звернення із розглядуваною скаргою до суду.

Щодо посилання ліквідатора Татіщев О.Є. на судову практику Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену в постанові від 23.10.2018 у справі №904/5978/14, то колегія суддів зазначає, що у згаданій справі судами надавалась оцінка причинам пропуску ліквідатором строку позовної давності та ці причини визнано поважними. Зокрема, там ліквідатор, звертаючись до суду, посилався на пропуск строку позовної давності з тих підстав, що попередні ліквідатори банкрута вчиняли дії не в інтересах банкрута та його кредиторів, тобто, обставини, які робили своєчасне пред'явлення позову утрудненим.

Натомість, у даній справі судом встановлено, що причини пропуску позовної даності, які наведені скаржником не є поважними, виходячи з того, що на відміну від ліквідатора, який звернувся із позовом у справі №904/5978/14, в цій справі всі ліквідатори, в тому числі й заявник - Татіщев О.Є., діяли не в інтересах боржника та його кредиторів, оскільки останній ліквідатор, - заявник розглядуваних вимог, будучи ще з 16.07.2013 об'єктивно обізнаним про вибуття із власності боржника легкового автомобіля без проведення оплати його вартості, на протязі близько 5 років не вжив жодних заходів щодо звернення до суду з відповідними вимогами, що в контексті приписів ч. 6 ст. 3-1 Закону про банкрутство не може свідчити про сумлінну та розумну реалізацію ним своїх прав та обов'язків саме з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Таким чином, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема Глави 19 ЦК України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга ліквідатора ФОП Кузьміна Е.В. - арбітражного керуючого Татіщева О.Є. не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 29.10.2018 у справі №Б-20/222-09 підялгає залишенню без змін.

Відмова у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України є підставою для віднесення судового збору за її подання на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ліквідатора Фізичної особи-підприємця Кузьміна Едуарда Володимировича - арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.10.2018 у справі №Б-50/222-09 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.10.2018 у справі №Б-50/222-09 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко

(У судовому засіданні 18.02.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано суддями 27.02.2019).