ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3033/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка», 01021, АДРЕСА_1, ;

про стягнення 192491, 37 грн. недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою

за участю представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № 08-21/3458/2-18 від 20.12.2018)

відповідача не зявився.

Суть спору:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка» про стягнення 192491, 37 грн. недоотриманого Харківською міською радою доходу за користування земельною ділянкою по бульвару Б. Хмельницького, 8 у м. Харкові площею 0,0479 га.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 05.12.2018.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 05.12.2018 на підставі ст. 202 ГПК України відкладено підготовче засідання на 21.12.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2018 закрито підготовче провадження по справі № 922/3033/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.01.2019.

09.01.2019 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 09.01.2019 на підставі ч. 2 ст. 202 ГПК України відкладено розгляд справи на 04.02.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2019 на підставі ст. 202 ГПК України відкладено розгляд справи на 11.02.2019.

В судовому засіданні повноважний представник позивача позивні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, в обґрунтування зазначив, що у зв'язку зі зміною нормативно-грошової оцінки земель міста Харкова, що є підставою для перегляду розміру орендної плати за земельні ділянки та на виконання рішення органу місцевого самоврядування, Департамент земельних відносин здійснив розрахунок розміру переглянутої орендної плати та направив відповідачу пропозицію щодо внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки. Разом з тим, відповідач ухилявся від виконання свого обовязку в добровільному порядку підписати додаткову угоду до договору оренди землі та сплачувати змінений розмір орендної плати за землю, внаслідок чого міська рада недоотримала в місцевий бюджет дохід у вигляді плати за землю за користування земельною ділянкою комунальної власності у м. Харкові по ОСОБА_2 ОСОБА_3, 8 за період з моменту отримання відповідачем пропозиції про внесення змін до договору до набрання чинності постанови Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 про внесення змін до договору оренди землі. Здійснюючи правове обґрунтування позову, посилався на ст. 13, 14, 145 Конституції України, ст. 49, 224, 225, 229 ГК України, ст. 1-5, 20, 3, 176, 221, 236, 237 ГПК України.

Відповідач у судове засідання не зявився, явку свого повноважного представника не забезпечив, відзив на позов не надав. Водночас, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.11.2018, ухвала повідомлення від 05.12.2018, ухвала суду про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті від 21.12.2018, ухвала повідомлення від 21.12.2018, ухвала повідомлення від 09.01.2019 були направлені на адресу відповідача 61099, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 8, яка на той час відповідала адресі, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, станом на 04.02.2019 судом було встановлено, що відбулись зміни в місцезнаходженні Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка» та новим місцезнаходженням є: 01021, АДРЕСА_1, у звязку з чим, ухвала повідомлення від 04.02.2019 була направлена на вищевказана адресу, однак повернулась до суду з відміткою пошти: «не знаходиться».

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, однак останній жодного разу не зявився в підготовчі та судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи.

11.02.2019 суд оголосив про закінчення зясування обставин справи і перевірки їх доказами та перейшов до судових дебатів.

В судових дебатах повноважний представник позивача просив позов задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка» 192491, 37 грн. недоотриманого Харківською міською радою доходу за користування земельною ділянкою по бульвару Б. Хмельницького, 8 у м. Харкові площею 0,0479 га.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промову представника позивача у судових дебатах, суд встановив наступне.

Рішенням Харківської міської ради XXIV скликання від 24.06.2003 № 153/04 «Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам» ТОВ «Берізка» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0479 га по б-р. ОСОБА_3, 8 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування будівлі магазину строком до 01.06.2028 (арк. справи 22).

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ТОВ «Берізка» укладено договір оренди землі від 11.09.2003 року, зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" за № 8532/03 (арк. справи 19-21).

Згідно з п. 2.1 договору плата за землю вноситься орендарем щомісячно у вигляді орендної плати у грошовій формі у розмірі 663, 81 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до законодавства України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невідємною частиною цього договору оренди.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (п.1.1 рішення).

Відповідно до п. 2 рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (п. 2, 3 рішення).

Рішенням господарського суду Харківської області від 31.05.2017 у справі № 922/4798/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017, позовну заяву Харківської міської ради задоволено частково, внесено зміни до договору оренди землі від 11.09.2003 за № 8532/03, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по б-р. ОСОБА_3, 8 у м. Харкові, площею 0,0479 га у зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 (арк. справи 32-43).

Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по б-р. ОСОБА_3, 8 у м. Харкові, площею 0,0479 га згідно з розрахунком від 22.01.2015 № 34/15 на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 91092, 48 грн., або в місяць 7591, 04 грн.

Згідно зі ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що Департаментом земельних відносин Харківської міської ради було підготовлено та 28.05.2015 направлено на адресу відповідача проект додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2003 за № 8532/03 разом з листом - пропозицією від 30.04.2015 № 3181/0/225-15. Одержання відповідачем вказаного проекту додаткової угоди та листа пропозиції підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, з відміткою про одержання 29.05.2015 (арк. справи 28)

Однак, ТОВ «Берізка» вимоги Департаменту земельних відносин Харківської міської ради було проігноровано, протягом встановленого законом строку відповідь на лист-пропозицію до міської ради не направлено, що і стало підставою для звернення Харківської міської ради до господарського суду Харківської області з позовом про внесення відповідних змін до договору оренди землі від 11.09.2003 за № 8532/03.

Позивач вказує на те, що 08.11.2015 (дата спливу 20-ти денного строку, на протязі якого сторона, що отримала пропозицію змінити договір, повинна надати відповідь) по 30.07.2017 (день, що передує даті набрання законної сили рішенням господарського суду Харківської області від 31.05.2017 у справі № 922/4798/16) Харківська міська рада недотримувала дохід за користування ТОВ «Берізка» земельною ділянкою площею 0,0479 га по б-р. ОСОБА_3, 8 у м. Харкові у розмірі 192491, 37 грн. (різниця між розміром орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою відповідно до розміру нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 2013 рік, та фактично сплаченою орендною платою з урахуванням строку позовної давності).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно зі ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 22 ЦК України відповідно до яких особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є в тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відтак, збитки це обєктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобовязання було виконано боржником.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Відповідно до ст. 2, 3 ЗК України зазначено, що земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки); земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Орендою землі у відповідності до ст. 1 Закону України Про оренду землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності; за статтею 2 цього Закону відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Як визначено ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Земельна ділянка, яка перебуває у користуванні відповідача, відноситься до земель комунальної власності, у зв'язку з чим плата за землю у формі орендної плати, згідно з вимогами Податкового кодексу України є податком на майно, який зараховується до місцевого бюджету (п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок визначена як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

За приписами ст. 13, 15 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Таким чином, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленого умовами договору.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 6 ЦК України щодо співвідношення договору з актами цивільного законодавства у випадку, коли обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає із їх змісту, право орендодавця отримувати платіж за землю у встановленому розмірі відповідає вимогам ст. 3 ЦК України щодо існування, зокрема, таких загальних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, натомість ухилення (зволікання) орендаря від вчинення дій, які є обов'язковими для сторін, суперечить принципам, закріпленим ч. 1, 3 ст. 13 ЦК України щодо меж здійснення цивільних прав та неможливості зловживання правом у будь-якій формі.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно славляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставою для виникнення зобов'язання є зокрема, договори та інші правочини (ст. 11, 509 ЦК України)

Згідно зі ст. 632 цього Кодексу, ціна із договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються повноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 286.2. ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плані за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подасться у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею. Зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок є передумовою зміни розміру орендної плати. Не внесення сторонами договору оренди землі змін до його умов в частині, що встановлюються у законодавчому порядку, не звільняє сторін від обов'язку їх виконання, оскільки відповідно до положень ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Судом встановлено, що Харківською міською радою було вжито всіх заходів для отримання від ТОВ «Берізка» плати за користування земельною ділянкою площею 0,0479 га по б-р. ОСОБА_3, 8 у м. Харкові, яка базується на новій нормативній грошовій оцінці земель м. Харкова станом на 01.01.2013, а саме - направлення відповідачу листа-пропозиції щодо внесення змін до договору оренди землі. Але не отримавши жодної відповіді, Харківська міська рада вимушена була звернутися з позовом до суду про внесення змін до договору в частині розміру орендної плати, в судовому порядку.

Вказані обставини підтверджують факт протиправності поведінки відповідача та вини у формі бездіяльності щодо приведення орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,0479 га по б-р. ОСОБА_3, 8 у м. Харкові у відповідність до вимог чинного законодавства.

Розмір збитків складає різниця між розміром орендної плати за користування вказаною вище земельною ділянкою, відповідно до розміру нормативної грошової оцінки земель м. Харкова, станом на 2013 рік, та фактично сплаченою орендною платою, з урахуванням строку позовної давності, за період з 08.11.2015 по 30.07.2017 та становить 192491, 37 грн.

Враховуючи вищевикладене, внаслідок невиконання відповідачем зобовязань, що прямо встановлені Законом, Харківській міській раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) у розмірі 192491, 37 грн.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, беручи до уваги, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував доводи позивача, хоча мав можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2887,36 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка» (61099, м. Харків, бульвар Б. Хмельницького, 8, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) розмір недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою у розмірі 192491, 37 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2887, 36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 21.02.2019.

Суддя ОСОБА_4