ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4976/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Вечірка І.О., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Юридичне бюро А" на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 (суддя Полєв Д.М.) у справі

за заявою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент", м.Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент", згідно зі ст.ст.10, 11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду від 21.06.2016 заяву про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент" прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 28.07.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Матвійчука Д.В.

Ухвалою суду від 27.10.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент", з вимогами наступних кредиторів: Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" - 16 536,00 грн. (1 черга), 479 852 169,49 грн. (4 черга), 4 178 776,74 грн. (6 черга); Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" - 2 756,00 грн. (1 черга), 39 738,60 грн. (4 черга), 4 232,94 грн. (6 черга); ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська - 2 756,00грн. (1 черга), 61 883,62грн. (3 черга), 340 грн. (6 черга). Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги забезпечені заставою майна боржника: Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" в розмірі 69628182,00грн.

Розпорядником майна подано клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором арбітражного керуючого Марченко Є.В.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2019 у даній справі припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент". Припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Матвійчука Дмитра Володимировича. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислове агентство "Український готельний менеджмент" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 24.11.2017. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент" призначено арбітражного керуючого Марченко Євгенія Володимировича, свідоцтво №1272 від 19.07.2013.

Зазначена постанова обґрунтована посиланням на наявність рішення комітету кредиторів, відсутність пропозицій щодо санації боржника, а також інших пропозиції стосовно подальшого руху справи.

Не погодившись із згаданою постановою, Приватне підприємство "Юридичне Бюро-А" звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить постанову господарського суду скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суду.

Скаржник зазначає, що в оскаржуваній постанові господарський суд не здійснив належного дослідження фінансового становища боржника, з'ясування ознак його неплатоспроможності, встановлення обставин можливості задоволення боржником визнаних судом вимог кредиторів лише через застосування ліквідаційної процедури та відповідно наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі.

Так, господарський суд дійшов висновку про те, що під час процедури розпорядження майном, активів підприємств боржника не виявлено.

Але, в матеріалах справи наявний акт виявлення земельної ділянки, складений 06.02.2017 арбітражним керуючим Марченко Є.В., з якого вбачається наявність у боржника на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 121010000:06:110:001. Зазначений актив було виявлено арбітражним керуючим лише 06.02.2017, тобто після прийняття господарським судом оскаржуваної постанови.

Інвентаризація майна боржника не була здійснена належним чином, внаслідок чого її результати не можуть бути доказом реальної вартості активів боржника і їх недостатності для задоволення вимог кредиторів.

Оскаржувана постанова прийнята не на підставі рішення зборів кредиторів, а на підставі рішення комітету кредиторів.

Скаржник вважає, що в порушення вимог ч.11 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" боржником не складено план санації боржника. Розгляд такого плану повинен передувати вирішенню питання про визнання боржника банкрутом.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ "ВТБ Банк" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову господарського суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Арбітражний керуючий Козаренко Є.В. у поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначає про безпідставність доводів апелянта про те, що постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури винесено безпідставно.

Крім того, на думку ліквідатора, ПП "Юридичне бюро-А" має можливість у будь-який час звернутись до кредиторів боржника з пропозицією щодо відкриття процедури санації або укладення мирової угоди.

12.02.2019 у судове засідання з'явилися представник скаржника та АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі". Інші учасники провадження у справі не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

12.02.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Частинами 5,6 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" передбачено, що до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; схвалення плану санації боржника в процедурі розпорядження майном; інші питання, передбачені цим Законом.

На час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб.

Під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

Частиною 8 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора); підготовку та укладення мирової угоди; схвалення плану санації боржника, змін та доповнень до нього у випадках, передбачених цим Законом; визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Законом.

За частиною 1 статті 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури або припиняється провадження у справі.

До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди (ч.2 ст.27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Згідно ч.3 ст.27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з судових рішень, зокрема, постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

24.11.2016 зборами комітету кредиторів прийнято рішення, зокрема, звернутися до Загальних зборів кредиторів з пропозицією прийняти рішення про перехід до процедури ліквідації та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Марченка Є.В.

24.11.2016 відбулись збори кредиторів на яких визначено кількісний склад комітету кредиторів та його повноваження та прийнято рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Марченка Є.В.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 4 ст. 205 ГК України у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

За положеннями ч.1 ст.209 ГК України у разі нездатності суб'єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов'язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб'єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

Тобто, відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визнаючи боржника банкрутом, суд повинен встановити його неплатоспроможність для чого необхідно належним чином з'ясувати зазначені вище питання.

Згідно з затвердженим судом в порядку ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" реєстру вимог кредиторів, визначенню підлягає розмір пасиву боржника.

Відомості про актив боржника мають міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово-майновий стан божника, що повинен бути наданий комітету кредиторів та на основі якого комітет кредиторів вирішує питання про введення наступної судової процедури. Фінансово-майновий стан боржника (актив) повинен бути предметом розгляду в судовому засіданні.

Якщо встановлення пасиву боржника відбувається на попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду з огляду на знаходження справи у процедурі розпорядження майном боржника. Завдання підсумкового засідання суду полягає в з'ясуванні ознак банкрутства для визначення наступної судової процедури, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом.

Наявний в матеріалах справи аналіз фінансово-господарського стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент" свідчить про те, що за результатами проведеного розпорядником майна аналізу встановлено, що під час процедури розпорядження майном активів підприємства боржника не виявлено.

Також колегія суддів приймає до уваги, що за період тривання процедури розпорядження майном будь-яких пропозицій від кредитора щодо реструктуризації боргу чи участі додатковими коштами у фінансовому оздоровленні (санації) боржника не надходило, від інших фізичних чи юридичних осіб пропозицій щодо участі у санації боржника також не поступало ані на адресу розпорядника майна, ані на адресу підприємства.

Заперечень щодо відкриття ліквідаційної процедури, визнання боржника банкрутом та стосовно запропонованої комітетом кредиторів кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором банкрута не надійшло.

Таким чином, оскільки боржник не здійснює фінансово-господарську діяльність, пропозицій відносно санації боржника до господарського суду не надійшло, боржник неспроможний відновити свою платоспроможність, задовольнити визнані судом вимоги кредиторів, не інакше як через застосування ліквідаційної процедури, зборами комітету кредиторів прийнято рішення про відкриття ліквідаційної процедури, визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент" банкрутом, а також, враховуючи законодавче обмеження строку дії процедури розпорядження майном, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про припинення процедури розпорядження майном боржника та визнання боржника банкрутом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на виявлену ліквідатором земельну ділянку, оскільки статтею 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, здійснює наступні повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута відповідно до законодавства; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу.

Таким чином, виявлення ліквідатором земельної ділянки у ліквідаційній процедурі дає можливість сформувати ліквідаційну масу та не є підставою для скасування постанови місцевого господарського суду про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент" банкрутом.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі рішення зборів кредиторів, а на підставі рішення комітету кредиторів, оскільки наведене спростовується наявним у матеріалах справи Протоколом № 2 загальних зборів кредиторів від 24.11.2016 (а.с.141-142 т.2).

Посилання скаржника про те, що розгляд плану санації повинен передувати вирішенню питання про визнання боржника банкрутом колегією суддів відхиляються, враховуючи наступне.

Частиною 2 статті 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

Отже, збори кредиторів зобов'язані прийняти будь-яке з рішень, передбачених ч.2 ст.27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а не виключно рішення про схвалення або відхилення плану санації, як про це зазначає апелянт.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що він не позбавлений можливості звернутися до кредиторів боржника з пропозицією щодо відкриття процедури санації.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові, яка ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів покладає витрати по сплаті судового збору на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства "Юридичне бюро А" відмовити.

Постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 у справі №904/4976/16 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Постанова складена у повному обсязі 21.02.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Березкіна

І.О.Вечірко