ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" лютого 2019 р.           м. Київ            Справа № 911/483/19

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши заяву Приватного підприємства "Рудо-Транс" від 18.02.2019 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Лоджистік" заборгованості за транспортною заявкою-договором №378 від 07.11.2018 на суму 12000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 Приватне підприємство "Рудо-Транс" подало до Господарського суду Київської області заяву від 18.02.2019 до боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Лоджистік") про видачу судового наказу.

Дослідивши подану Приватним підприємством "Рудо-Транс" заяву на предмет відповідності її приписам ст. ст. 147, 150 ГПК України, господарський суд встановив, що наявні підстави для відмови заявнику у видачі судового наказу з огляду на таке.

За ч. 1 ст. 148 ГПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Із поданої заявником до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги Приватного підприємства "Рудо-Транс" ґрунтуються на укладеній між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ Лоджистік" в електронній формі письмовій транспортній заявці-договору №378 від 07.11.2018, яка по суті є договором перевезення.

Оскільки боржник неналежним чином виконав умови вищевказаного договору, заявник скористався правом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу на стягнення з боржника 12000,00 грн боргу за перевезення вантажу.

На підтвердження виконання свого обов'язку по перевезенню вантажу згідно з транспортною заявкою-договором №378 від 07.11.2018, заявник подав до суду підписану сторонами товарно-транспортну накладну № ЗК-0000681 від 07.11.2018.

Приписами ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 9 та п. 10 транспортної заявки-договору №378 від 07.11.2018 сторони погодили, що замовник здійснює оплату за виконані перевезення перевізником на умовах відстрочки платежу - 5 банківських днів з дати отримання замовником належним чином оформлених документів передбачених п. 8 цієї заявки.

Сторони домовилися, що вказані документи на оплату перевізник за власний рахунок направляє замовнику засобом поштового зв'язку "Нова пошта". Сторони дійшли згоди, що у разі направлення документів, що передбачені п. 8 цієї завки перевізником за рахунок замовника, останній має право в односторонньому порядку під час розрахунку з перевізником, недоплатити суму за поштові послуги, яка замовником була сплачена при отриманні документів.

На виконання умов транспортної заявки-договору №378 від 07.11.2018 щодо направлення перевізником замовнику засобами поштового зв'язку документів, передбачених п. 8 цієї заявки, заявник надав до суду копію експрес-накладної № 3984 від 12.11.2018, з якої, окрім іншого, вбачається, що перевізник оплатив за власний рахунок доставку документів замовнику послуги.

Враховуючи, що документи були направлені замовнику засобом поштового зв'язку "Нова пошта" без опису вкладення, перевізник надав суду копії сторінок з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, який ведення на підприємстві з метою реєстрації листів, направлених адресатам без опису вкладення.

Натомість суд не розцінює вищевказаний заявником журнал як належний доказ направлення боржнику документів, передбачених п. 8 транспортної заявки-договору №378 від 07.11.2018, оскільки як вбачається із журналу (порядковий номер 209) 12.11.2018 боржнику було направлено товарно-транспортну накладну № 681 від 17.11.2018, тоді як вимога про стягнення боргу у даній справі заявлена з посиланням на товарно-транспортну накладну за № ЗК-0000681 від 07.11.2018.

Інші документи (акт виконаних робіт, рахунок), про які йдеться в п. 8 транспортної заявки-договору №378 від 07.11.2018, заявником до заяви про видачу судового наказу долучено не було, що позбавляє суд можливості ідентифікувати їх по відношенню до документів, посилання на які також здійснено в журналі реєстрації вихідної кореспонденції підприємства заявника за датою відправки їх боржнику 12.11.2018.

Відсутність вищевказаних документів позбавляє суд можливості встановити факт (не)прострочення виконання боржником своїх зобов'язань, передбачених п. 9 транспортної заявки-договору №378 від 07.11.2018.

Враховуючи вказане господарський суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимоги щодо змісту заяви про видачу судового наказу, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України є підставою для відмови Приватному підприємству "Рудо-Транс" у видачі судового наказу за правилами наказного провадження за вимогою про стягнення з боржника 12000,00 грн боргу, що виник у зв'язку з неналежним виконанням ним умов транспортної заявки-договору №378 від 07.11.2018.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з приписів ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката, покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 148, п. 8 ч. 1 ст. 152, ст. 153, ст. 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству "Рудо-Транс" у задоволенні заяви від 18.02.2019 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Лоджистік" 12000,00 грн заборгованості за транспортною заявкою-договором №378 від 07.11.2018

2. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя                                 В.М. Антонова