РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2019Справа № 910/16914/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Владівське подвір'я»
доАкціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаМіністерство аграрної політики та продовольства України
прозобов'язання вчинити дії
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Булгаров О.О.
від відповідача:Каракоця О.Р.
від третьої особи:Григорян О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Владівське подвір'я» (надалі - «Товариство») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - «Банк») про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що невжиття відповідачем дій щодо прийняття заявки позивача на отримання часткової компенсації вартості сільськогосподарської техніки та обладнання є порушення прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим останнім заявлено позовні вимоги про:

- зобов'язання відповідача прийняти до виконання документи, подані Товариством для отримання часткової компенсації вартості придбаної сільськогосподарської техніки згідно Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткової компенсації вартості сільськогосподарської техніки та обладнання українського виробництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №130 від 01.03.2017;

- зобов'язати відповідача надати Міністерству аграрної політики та продовольства України інформацію про позивача згідно вказаного Порядку для отримання позивачем часткової компенсації вартості придбаної сільськогосподарської техніки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання 20.02.2019 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, відзив на позовну заяву не подав, в усних поясненнях проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав того, що Банк жодним чином не порушував права та законні інтереси позивача, а останній не позбавлений права повторно звернутися до Банку для отримання спірної компенсації у випадку наявності всього пакету документів, передбаченого Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткової компенсації вартості сільськогосподарської техніки та обладнання українського виробництва.

Присутня в судовому засіданні представник третьої особи надала пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечувала.

В судовому засіданні 20.02.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2018 та 09.08.2018 позивачем було придбано сільськогосподарську техніку на загальну суму 717 600,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі та платіжними дорученнями.

23.08.2018 Товариство звернулося до Банку із заявкою для отримання часткової компенсації вартості сільськогосподарського техніки та обладнання вітчизняного виробництва, до якої було додано відповідні документи.

Листом №ODVК006 від 02.10.2018 Банк повідомив позивача про відсутність підстав для вчинення дій з метою отримання Товариством відповідної компенсації, оскільки в додатних до заявки документах не містилося довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів за формою, затвердженою Наказом Міністерства доходів і зборів України №567 від 10.10.2013.

Спір у справі виник у зв'язку з безпідставною, на думку позивача, відмовою відповідача приймати до виконання заявку Товариства про отримання відповідної компенсації.

Зокрема, як вказує позивач, в якості підтвердження відсутності у нього податкового боргу ним до відділення Банку був наданий лист Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області №11621/10/15-32-17-07-06 від 08.08.2018, яким вказано, що станом на 08.08.2018 по Товариству рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 13 099,45 грн. та з єдиного податку сільгоспвиробників в сумі 19 042,11 грн. При цьому зазначено, що даний податковий борг виник з технічних причин та не є дійсним.

Згідно з ч. 7 ст. 20 Бюджетного кодексу України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету (в тому числі за бюджетними програмами, вперше визначеними законом про Державний бюджет України) та забезпечують їх затвердження протягом 30 днів з дня набрання чинності законом про Державний бюджет України. За рішенням Кабінету Міністрів України (у формі протокольного рішення) порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 08.02.2017 було затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для фінансової підтримки сільськогосподарських товаровиробників (назва Порядку із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №50), відповідно до п. 3 якого бюджетні кошти використовуються на:

бюджетну дотацію для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції;

часткову компенсацію вартості сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва.

Постановою Кабінету Міністрів України №130 від 01.03.2017 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткової компенсації вартості сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва (надалі - «Порядок»), який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників» за напрямом «Часткова компенсація вартості сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва».

Відповідно до п. 2 Порядку одержувачами бюджетних коштів є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, основною діяльністю яких є постачання сільськогосподарських товарів (за визначенням, наведеним у пункті 2.15 статті 2 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України»), вироблених ними на власних або орендованих основних засобах, за умови, що питома вага вартості таких сільськогосподарських товарів становить не менше 75 відсотків вартості всіх товарів, поставлених такими юридичними та фізичними особами протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, а новоутворених сільськогосподарських товаровиробників, які провадять господарську діяльність менш як 12 календарних місяців, - за результатами кожного окремого звітного періоду (далі - сільськогосподарські товаровиробники).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що бюджетні кошти спрямовуються на забезпечення сільськогосподарських товаровиробників вітчизняною технікою та обладнанням для агропромислового комплексу (далі - техніка та обладнання) шляхом здійснення часткової компенсації вартості техніки та обладнання, придбаних у виробників та/або їх дилерів (далі - часткова компенсація).

За змістом п. 10 Порядку часткова компенсація надається сільськогосподарським товаровиробникам на безповоротній основі за придбані техніку та обладнання, вартість яких зазначена в актах приймання-передачі та інших документах, що підтверджують оплату через уповноважений банк у таких розмірах: 20 відсотків вартості (без урахування податку на додану вартість) - за придбані техніку та обладнання у 2017 році; 25 відсотків вартості (без урахування податку на додану вартість) - за придбані техніку та обладнання починаючи з 1 січня 2018 року.

Згідно з п. 11 Порядку для отримання часткової компенсації сільськогосподарські товаровиробники подають до уповноваженого банку, через який здійснено оплату техніки та обладнання, заявки та підтвердні документи щодо їх придбання, а саме:

- копію платіжного доручення;

- акт приймання-передачі техніки та обладнання;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та/або машини (якщо техніка підлягає обов'язковій державній або відомчій реєстрації);

- довідку про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було набуто права на отримання часткової компенсації за рахунок бюджетних коштів її вартості придбання, яке реалізується шляхом подання до Банку відповідної заяви та документів на отримання такої компенсації.

23.08.2018 Товариство звернулося до Банку із заявкою для отримання часткової компенсації вартості сільськогосподарського техніки та обладнання вітчизняного виробництва, до якої було додано: копії платіжних доручень №1891 від 22.06.2018, №1909 від 11.07.2018 та №1919 від 20.07.2018; копії актів приймання-передачі техніки та обладнання від 22.06.2018 та 09.08.2018; копію відмови ГУ ДФС в Одеській області в наданні довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів від 08.08.2018; копію листа ГУ ДФС в Одеській області №11621/10/15-32-17-07-06 від 08.08.2018.

Листом №ODVК006 від 02.10.2018 Банк повідомив позивача про відсутність підстав для вчинення дій з метою отримання Товариством відповідної компенсації, оскільки в додатних до заявки документах не містилося довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів за формою, затвердженою Наказом Міністерства доходів і зборів України №567 від 10.10.2013.

Позивач вказує, що такі дії Банку порушують права та інтереси Товариства, оскільки відмова в наданні вказаної довідки була зумовлена наявністю податкового боргу, який виник з технічних причин та не є дійсним, що підтверджувалося листом ГУ ДФС в Одеській області №11621/10/15-32-17-07-06 від 08.08.2018.

В той же час суд відзначає, що приписи пункту 11 Порядку передбачають обов'язок подання одержувачем коштів до уповноваженого банку довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, яка в переліку доданих Товариством до заявки документів була відсутня.

За таких обставин, пакет документів, наданих Товариством до Банку для отримання компенсації, не відповідав положенням вказаного вище пункту Порядку, що унеможливило подальше вчинення Банком дій з надання відповідної інформації Міністерству аграрної політики та продовольства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

В той же час суд відзначає, що позивачем не доведено суду належними та допустимим доказами вчинення Банком дій, що суперечать Положенню, та порушують права та/або законні інтереси позивача.

Більш того суд зауважує, що під час розгляду справи в суді Товариством було отримано довідку про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи №15/15-32-54-08 від 17.01.2019, якою підтверджується, що Товариство станом на 17.01.2019 немає податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до Банку із відповідною заявкою для отримання часткової компенсації вартості техніки та обладнання, що також було підтверджено представником відповідача в судовому засіданні.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Товариства у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 231, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Владівське подвір'я» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.02.2019.

Суддя В.П. Босий