РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Справа № 913/600/18

Провадження №13/913/600/18

Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ

до відповідача Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 8 004 747 грн 61 коп.

Представники сторін не прибули.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (далі - відповідач) заборгованість в сумі 8 004 747 грн 61 коп, з яких: сума заборгованості за спожиту активну електроенергію - 7 668 979 грн 05 коп., заборгованість за перетоки реактивної електроенергії - 46 897грн 66 коп., інфляційні нарахування - 252 094 грн 25 коп., 3% річних 36 776 грн 65 коп.;

- витрати по оплаті судового збору - 120 071 грн 21 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 4 від 10 грудня 2015 року про постачання електричної енергії, а саме відповідач не здійснив повну оплату виставленого рахунку за фактично спожиту активну електроенергію, таким чином сума заборгованості складає по активній електроенергії за період червень 2016 року - вересень 2016 року, березень 2016 року - листопад 2017 року, квітень 2018 року - вересень 2018 року - 7 668 979 грн 05 коп.

Також, відповідач не здійснив повну оплату виставлених рахунків за перетікання реактивної електроенергії в період за червень 2018 року - вересень 2018 року - 46 897 грн 66 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.12.2018 р. суд призначив розгляд підготовчого судового засідання на 03 січня 2019 року.

29 грудня 2018 року на адресу Господарського суду Луганської області надійшла заява №110 від 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про зменшення позовних вимог, за якою позивач зменшує позовні вимоги, в зв'язку з тим, що відповідачем 26.11.2018 р. та 21.12.2018 р. здійснено часткове погашення заборгованості за активну електроенергію за період червень 2016 року - вересень 2016 року, березень 2016 року - листопад 2017 року, квітень 2018 року - вересень 2018 року на суму 5 386 754 грн 94 коп. Відповідно до чого загальна сума позову складає 2 617 992 грн 65 коп., а саме:

заборгованість за активну електричну енергію 2282224 грн. 09 коп.

заборгованість за перетоки реактивної електроенергії - 46 897грн 66 коп.,

інфляційні нарахування - 252 094 грн 25 коп.,

3% річних 36 776 грн 65 коп.

та просить повернути суму зайво сплаченого судового збору.

Судом прийнято зменшення розміру позовних вимог.

02 січня 2019 року на адресу Господарського суду Луганської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №06-05-150 від 20.12.2018 р. про стягнення заборгованості, за яким відповідач не погоджується з нарахованими та заявленими до стягнення сум інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, в зв'язку з тим, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.01.2013 р. у справі №913/40/13-г про банкрутство боржника - Державного підприємства Сєвєродонецька теплоелектроцентраль порушено провадження у справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Також, відповідач просить суд розглянути справу, призначену на 03.01.2019 р., без участі представника відповідача.

21 січня 2019 року на адресу Господарського суду Луганської області надійшла відповідь на відзив від ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" за яким позивач, не погодився з відзивом на позовну заяву №06-05-150 від 20.12.2018 р. Державного підприємства Сєвєродонецька теплоелектроцентраль, також просить суд розглянути справу призначену на 21.01.2019 р. без участі представника відповідача.

Ухвалою від 21.01.2019 р. суд закрив підготовче провадження у справі 913/600/18 та призначив справу до судового розгляду по суті на 04 лютого 2019 року.

04.02.2019 р. на адресу суду надійшло клопотання ТОВ "ЛЕО" від 29.01.2019 р. №01-19/2/33, з якого слід, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розгляд справи призначену на 04.02.2019 р. провести без участі представника.

04.02.2019 р. у судове засідання представники сторін не прибули.

Розгляд справи було відкладено на 18.02.2019 р.

05.02.2019 р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог від 30.01.2019 р. в якій він зазначає, що 25.01.2019 р. відповідач сплатив заборгованість за активну електричну енергію в сумі 2282224 грн. 09 коп. в звязку з чим позивач зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача:

заборгованість за перетоки реактивної електроенергії - 46 897грн 66 коп.,

інфляційні нарахування - 252 094 грн 25 коп.,

3% річних 36 776 грн 65 коп.

та просить повернути суму зайво сплаченого судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Підготовче засідання по справі № 913/600/18 було закрите 21.01.2019 року.

Таким чином, відсутні підстави для прийняття судом зазначеної заяви про зменшення позовних вимог.

За таких обставин, суд розглядає позов щодо стягнення з відповідача заборгованості за активну електричну енергію 2282224 грн. 09 коп.; заборгованості за перетоки реактивної електроенергії - 46 897грн 66 коп.; інфляційних нарахувань - 252 094 грн 25 коп., 3% річних 36 776 грн 65 коп.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10.12.2015 р. між позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» та відповідачем ОСОБА_2 підприємством «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» був укладений договір № 4 про постачання електричної енергії відповідно до умов якого позивач зобовязався постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач в повному обсязі оплачувати вартість поставленої електроенергії та здійснювати інші платежі за умовами договору, відповідно до п. 2.3.2-2.3.3 та додатку до договору «Порядок розрахунків», зокрема здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії згідно додатку «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Згідно п. 8 додатку до договору «Порядок розрахунків» остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковий період активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електроенергії; оплату сум на відшкодування збитків відповідач здійснює на підставі наданих позивачем рахунків протягом 5 операційних днів, починаючі з наступного дня після їх отримання.

Позивач належним чином виконував зобовязання за договором та здійснив постачання електричної енергії, що підтверджується актами прийняття-передачі товарної продукції.

Відповідач своєчасно і в повному обсязі не здійснював оплату виставлених рахунків за фактично спожиту електричну енергію, в звязку з чим за період червень 2016 року вересень 2016 р., березень 2017 листопад 2017 р., квітень 2018 вересень 2018 р. борг склав 7668979 грн. 05 коп.

Відповідач не здійснив також оплату виставлених рахунків за перетікання реактивної електроенергії в період червень 2018 р. вересень 2018 р. в звязку з чим виникла заборгованість за перетікання реактивної електроенергії за цей період 46897 грн. 66 коп.

Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту активну електроенергію - 7 668 979 грн 05 коп., заборгованість за перетоки реактивної електроенергії - 46 897грн 66 коп., інфляційні нарахування - 252 094 грн 25 коп. з вересня 2018 р. по жовтень 2018 р., 3% річних 36 776 грн 65 коп. за період з 02.09.2018 р. по 01.11.2018 р. відповідно до ст. 625 ЦК України

Заявою від 26.12.2018 р. в звязку з частковою сплатою відповідачем основного боргу позивач зменшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути заборгованість за активну електричну енергію 2282224 грн. 09 коп.; заборгованість за перетоки реактивної електроенергії - 46 897грн 66 коп., інфляційні нарахування - 252 094 грн 25 коп., 3% річних 36 776 грн 65 коп.

Після переходу до розгляду справи по суті відповідач в повному обсязі погасив основну заборгованість за спожиту електричну енергію, що підтверджується наданими позивачем доказами.

Відповідач не погоджується з нарахованими та заявленими до стягнення сумами інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, посилаючись на те, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.01.2013 р. у справі №913/40/13-г про банкрутство боржника - Державного підприємства Сєвєродонецька теплоелектроцентраль порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію не нараховуються штраф і пеня, інші санкції в звязку з чим відповідач і заперечує проти стягнення втрат від інфляції та 3% річних нарахованих за час дії мораторію.

Зазначені доводи відповідача судом відхиляються з огляду на те, що згідно ст.230 ЦК штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні втрати та проценти річних входять до складу грошового зобовязання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань.

За таких обставин позивач обґрунтовано заявив до стягнення втрати від інфляції та 3% річних.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за перетоки реактивної електроенергії - 46 897грн 66 коп., інфляційних нарахувань - 252 094 грн 25 коп., 3% річних 36 776 грн 65 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Зазначене положення застосовується і в тому разі коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За таких обставин суд закриває провадження у справі в частині стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 2282224 грн. 09 коп.

Судові витрати по справі в сумі 39269 грн. 89 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" м. Сєвєродонецьк, Луганська область 93403 ідентифікаційний код 00131050 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" кв. Гайового 35-а м. Луганськ 91021, поштова адреса вул. Горького 123 м. Старобільськ Луганська область 92702

- на п/р № 3374 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, :

- заборгованість по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 46897 грн. 66 коп.

- 3 % річних в розмірі 36776 грн 65 коп.

- інфляційні нарахування в розмірі 252094 грн. 25 коп.

- витрати по оплаті судового збору в розмірі 39269 грн. 89 коп., наказ видати.

3. Закрити провадження в частині стягнення 2282224 грн. 09 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 21.02.2019.

Суддя Б.В. Яресько