СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. Справа № 917/1161/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Пушай В.І., суддя Чернота Л.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

позивача - Коваленко А.В. - дов. № 66-02/445 від 13.02.19,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава, (вх. №1438 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 15.11.2018 (повний текст рішення складено 26.11.2018, суддя Іванко Л.А.) у справі № 917/1161/18

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава,

до Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава,

про стягнення 67 966, 00 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.11.2018 у справі №917/1161/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради 67966,00 грн., з яких: штрафу у розмірі 33983,00 грн., пені у розмірі 33983,00 грн., із зарахуванням зазначених сум до загального фонду Державного бюджету України за реквізитами: Отримувач: УК у м.Полтаві/м.Полтава/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 38019510, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО): 899998, номер рахунку: 6002, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: "Адміністративні штрафи та інші санкції". Стягнуто з Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (36020, м.Полтава, вул. Стрітенська, буд. 19, ідент. код 03365854) на користь Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (36000, м.Полтава, вул. Зигіна, 1, ідент. код 21076316, МФО 820172, Державна казначейська служба України м.Київ, р/р 9819 на відновлення касових видатків за КЕКВ 2800) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1762,00 грн.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 15.11.2018 у справі №917/1161/18, в якій просить суд рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована посиланням на те, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позов щодо неможливості проведення оплати за відсутності відповідних бюджетних призначень, що призвело до прийняття помилкового рішення у справі.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2018 для розгляду справи №917/1161/18 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Гребенюк Н.В., судді Стойка О.В., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №917/1161/18 та встановлено позивачу до 08.01.2019 включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

На поштову адресу суду 09.01.2019 (згідно штампу канцелярії, наявному на першому аркуші документа) від Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава, надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення - залишити без змін. Позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, посилаючись зокрема на те, що відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення територіального відділення від 28.02.2017 № 01/22-рш є обов'язковим до виконання, тому вимога позивача щодо стягнення пені та штрафу є правомірною, обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2019 для розгляду справи №917/1161/18 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Гребенюк Н.В., судді Пушай В.І., Чернота Л.Ф.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст. 267 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 призначено розгляд справи №917/1161/18 на 21.01.2019 о 16:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 відкладено розгляд справи №917/1161/18 на 13.02.2019 о 11:30 год.

Відповідно до ст.ст. 222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, складено протокол.

Представник позивача - Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава, у судовому засіданні зазначив про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим вважав, що відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення господарського суду Полтавської області.

Представник відповідача - Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава, в дане судове засідання не з'явився, 05.02.2019 на адресу суду від нього надійшов лист (вх. № 1254) з проханням розглядати справу без участі представника апелянта.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України (позивач) у справі №01-13-50/08-2017 прийняте рішення від 28.02.2017 року № 01/22-рш (Рішення) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (відповідач) та накладення штрафу.

Зокрема, пунктом першим резолютивної частини Рішення визнано, що УЖКГ Полтавського міськвиконкому вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації на вимогу від 11.01.2017 року №01/89 у встановлений в.о. голови територіального відділення строк.

Пунктом другим резолютивної частини даного Рішення визнано, що за вказане порушення на УЖКГ Полтавського міськвиконкому накладено штраф у розмірі 33 983,00 (тридцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн., що становить 1999 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказане Рішення рекомендованим листом № 01/1014 від 28.02.2017 року було направлено на адресу УЖКГ Полтавського міськвиконкому, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (вул. Стрітенська, буд. 19, м. Полтава, 36020).

Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №36 1 від 01.03.2017 року отримано Відповідачем 02.03.2017 року.

Таким чином, 03 травня 2017 року минув встановлений, відповідно до частини третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", двомісячний строк, протягом якого Відповідач мав сплатити штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладений Рішенням від 28.02.2017 року № 01/22-рш.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Не погоджуючись з Рішенням територіального відділення від 28.02.2017 року № 01/22-рш, УЖКГ Полтавського міськвиконкому було подано позовну заяву до господарського суду Полтавської області про визнання його недійсним.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.05.2017 року порушено провадження у справі № 917/637/17 за позовом УЖКГ Полтавського міськвиконкому до територіального відділення про визнання недійсним та скасування Рішення.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.06.2017 року у справі №917/637/17 позов УЖКГ Полтавського міськвиконкому задоволено повністю, а Рішення територіального відділення від 28.02.2017 року № 01/22-рш скасовано.

Не погодившись з таким висновком суду першої інстанції, Позивачем було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 року прийнято до провадження.

30.10.2017 року колегією суддів суду апеляційної інстанції винесено постанову по справі №917/637/17, якою апеляційну скаргу територіального відділення задоволено, рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2018 року скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з висновками Харківського апеляційного господарського суду звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, ухвалою якого від 03.03.2018 року відкрито касаційне провадження.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду було розглянуто доводи УЖКГ Полтавського міськвиконкому та винесено 17.04.2018 року постанову у справі №917/637/17, якою касаційну скаргу Відповідача було залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 року - без змін.

Таким чином, оскаржуване Рішення є законним та відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" обов'язковим до виконання.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як зазначає позивач, станом на 20.09.2018 року у територіального відділення Комітету відсутня інформація щодо сплати УЖКГ Полтавського міськвиконкому до Державного бюджету України штрафу у розмірі 33 983,00 грн., накладений Рішенням від 28.02.2017 року № 01/22-рш.

Відповідно до частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожен день прострочення стати штрафу нараховується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Тривалість зупинення нарахування пені визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений в абзацах третьому - п'ятому частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розгляд чи перегляд господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу і в цей період не включається час перебування матеріалів справи у суді, коли згаданий розгляд чи перегляд не здійснюється.

Згідно з пункту 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" тривалість такого зупинення визначається, виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд, і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювались.

Загальний розмір пені нарахований позивачем за період з 31.10.2017 року по 02.03.2018 року та з 18.04.2018 року по 20.09.2018 року становить 142 220,25 грн. (розрахунок додається).

Оскільки відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням АМК, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 33 983,00 грн. та штраф в розмірі 33983,00 грн.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги позивача, посилаючись на те, що спірне рішення АМК є чинним, а отже відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" - є обов'язковим до виконання, тому, позовні вимоги щодо стягнення штрафу в сумі 33983,00 грн. на підставі чинного рішення АМК є законними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовуються відповідачем, а також щодо стягнення з відповідача пені у розмірі штрафу, тобто в сумі 33983,00 грн.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції, вважає наведений висновок таким, що здійснений з урахуванням усіх обставин справи та приписів чинного законодавства.

Так, згідно положень ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (далі - ЗУ "Про Антимонопольний комітет України"), Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно ч. 2, 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Судом першої інстанції у оспорюваному рішенні правомірно встановлено, що Рішення Позивача отримано Відповідачем 02 березня 2017 року, тобто, згідно частини третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" 03 травня 2017 року минув встановлений конкурентним законодавством строк для його добровільної сплати.

Як вже зазначалося вище, Рішення територіального відділення від 28 лютого 2017 року № 01/22-рш оскаржувалося Відповідачем, проте, постановою Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного господарського суду № 917/637/17 від 17 квітня 2018 року визнано законним.

Тобто, Спірне рішення АМК є чинним, а отже відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" - є обов'язковим до виконання.

Відповідно до частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення стати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Пунктом 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної і касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної і касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювались.

Отже, господарським судом Полтавської області правильно зроблено висновок, що позивач правомірно зупиняв нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням територіального відділення від 28 лютого 2017 року № 01/22-рш.

Загальний розмір пені, нарахований за період з 31 жовтня 2017 року по 02 березня 2018 року, та з 18 квітня 2018 року по 20 вересня 2018 року, становить 142 220 (сто сорок дві тисячі двісті двадцять) грн. 25 копійок.

В той же час, частиною п'ятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розмір нарахованої пені не може перевищувати розміру штрафу, в зв'язку з чим із Відповідача до стягнення за період з 31 жовтня 2017 року по 02 березня 2018 року та з 18 квітня 2018 року по 20 вересня 2018 року належить пеня в розмірі 33 983 (тридцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 00 копійок.

Таким чином, територіальне відділення правомірно просило стягнути з Відповідача пеню у розмірі штрафу, тобто в сумі 33983 (тридцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 00 копійок.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимога Позивача щодо стягнення 33 983 (тридцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 00 коп. пені та 33 983 (тридцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 00 коп. штрафу є правомірною та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо посилання апелянта на відсутність у кошторисі Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради видатків на сплату сум штрафу та пені, що унеможливлює сплату Відповідачем зазначених сум з місцевого бюджету, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами ст. 2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що сферою застосування є регулювання відносин органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Нормами статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що суб'єкт господарювання - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб'єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб'єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання.

Отже, УЖКГ Полтавського міськвиконкому є суб'єктом господарювання у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно із частиною третьою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частиною сьомою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Закон України "Про захист економічної конкуренції", на підставі приписів якого нараховано штраф та пеню, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності.

Названий закон не регулює ані цивільно-правових відносин, не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (суму) стягуваних штрафу та/або пені чи звільняти від їх нарахування.

Отже, норми конкурентного законодавства в частині стягнення штрафу та пені носять імперативний характер, тобто, Законом України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено ні зміни суми штрафу та нарахованої пені у відповідності до прийнятого адміністративною колегією територіального відділення Рішення, ні їх прощення.

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду про те, що законними та обґрунтованими є обставини й матеріали справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення, наведено місцевим судом, та приходить до висновку, що підстав для скасування рішення не має. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава, на рішення господарського суду Полтавської області від 15.11.2018 у справі № 917/1161/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 15.11.2018 у справі № 917/1161/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 14.02.2019.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Чернота Л.Ф.