ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2019 р. Справа№ 910/12029/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Чорногуза М.Г.

Разіної Т.І.

при секретарі Пугачовій А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Пінчук-Ніколайчук Ю.В. адвокат за довіреністю від 27.12.2018;

від відповідача: Бухеник І.Б. адвокат за довіреністю від 04.01.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 (повне рішення складено 26.11.2018)

у справі №910/12029/18 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 741 036, 60 грн.

УСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", яке в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у сумі 741 036,60 грн., застосованого, на підставі п. 116 Статуту залізниць України, у зв'язку із порушенням відповідачем у липні 2018 року строків перевезення вантажів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить змінити оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення в частині зменшення суми стягнутого штрафу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки штраф повинен нараховуватись у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, а позивачем по окремих відправках штраф розрахований від суми загальної плати, яка включає в себе перевізну плату та додаткові збори; частину вагонів не було подано під вивантаження після їх прибуття на станцію призначення з вини вантажоодержувача через зайнятість його фронтів вивантаження, що підтверджується актами форми ГУ-23А; загальна сума штрафу невірно визначена позивачем і повинна бути зменшена на 76 707,10 грн.; загальний розмір стягнутих санкцій є надмірно великим і зменшення розміру штрафу до 5% від нарахованої суми буде прийнятної та справедливою санкцією.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

28 січня 2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29 січня 2019 року.

07 лютого 2019 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення щодо порядку визначення провізної плати та нарахування штрафів.

Представник відповідача (апелянта), який знаходився в приміщенні Західного апеляційного господарського суду та брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що за умовами договору встановлено, що до провізної плати включаються і додаткові платежі; акти загальної форми, на які посилається відповідач, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції; відсутні підстави для зменшення розміру штрафу, оскільки відповідач систематично порушував строки перевезення товару.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, протягом липня 2018 року на адресу вантажоодержувача - ДТЕК Бурштинська ТЕС - ДТЕК Західенерго АТ "ДТЕК Західенерго" відповідачем була відвантажена вугільна продукція за залізничними накладними №№ 45087277, 45087327, 45087483, 47228515, 47228531, 47228556, 47228580, 47246046, 47536388, 47537600, 7537634, 47578760, 47578869, 47656871, 47831821, 50316744, 50319250, 50321413, 0324151, 50333152, 50350305, 50372259, 50444421, 50451004, 50451012, 50451020, 0454107, 50454115, 0454438, 50455542, 50455591, 50463363, 50471481, 50472893, 50476198, 50479823, 50481225, 50493543, 50493576, 50493584, 50493592, 50511138, 0519024, 50519032, 50519164, 50520923, 0520931, 50530831, 50532316, 50533959, 0535632, 50535640, 50545201, 50547991, 50550243, 50553965, 50556372, 50556448, 0556463, 50562008, 50562347, 50565241, 50571595, 50584218, 50597822, 50598820, 0618628, 50625599, 50626209, 50626225, 50627017, 50632249, 50661362, 50661669, 0667294, 50685460, 50705979, 50711340, 50751643, 50751684, 50770916, 50789759, 50789783 та досильними залізничними накладними № № 32488637, 38726691, 38726675, 32565384, 32534760, 32568578, 47694096, 38922811, 50328657, 32544116, 32545105, 32428922, 38634770, 32429591, 50096098, 50388644, 47541685, 32522906, 32534521, 32558876, 7535067, 47555735, 47585468, 47561923, 43508225, 47647482, 32601551, 32604944, 32675191, 50535343, 47679162, 50594092, 50526276, 32627986, 32619249, 32619348, 32622458, 32627978, 47814751, 47814686, 40372765, 47841556, 47864897, 38933453, 40296105, 38969259, 32699571, 32712002, 50710805, 32722118, 45096211, 50771179, 45194883, 45243979 (том 1 а.с.4-147).

Залізницею відправлення та призначення виступало публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач допустив прострочення доставки вантажу за вказаними накладними, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 741 036,60 грн. штрафу на підставі ст. 116 Статуту залізниць України, згідно наданого позивачем розрахунку (том 1 а.с.175-179).

Заперечуючи проти позову, як у відзиві на позовну заяву, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався на те, що позивачем по окремих відправках штраф розрахований від суми загальної плати, яка включає в себе як перевізну плату так і додаткові збори, однак штраф повинен розраховуватись виключно від суми провізної плати.

Частину вагонів не було подано під вивантаження після їх прибуття на станцію призначення з вини вантажоодержувача через зайнятість його фронтів вивантаження, що підтверджується наданими відповідачем актами загальної форми ГУ-23А (том 1 а.с.207-208).

За вказаних обставин, за доводами відповідача, загальна сума штрафу позивачем визначена невірно і повинна бути зменшена на 76 707,10 грн., згідно доданого до відзиву контррозрахунку (том 1 а.с.203-206).

Також відповідач в порядку ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 4 ст. 551 Цивільного кодексу України просив суд зменшити розмір штрафу до 5% від нарахованої суми.

Місцевий господарський суд позов задовольнив у повному, визнавши вимоги позивача нормативно обґрунтованими та документально підтвердженими.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

Предметом розгляду даної справи є матеріально-правові вимоги про стягнення штрафних санкцій, застосованих внаслідок порушення строків перевезення вантажу залізничним транспортом, тобто, застосування до відповідача заходів цивільної відповідальності.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що між сторонами виникли відносини з перевезення вантажу, які регулюються положеннями глави 64 ЦК України та глави 32 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до статей 909 ЦК України та 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 за № 457 (далі - Статут), та інших актів законодавства України, зокрема Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 865/5086 (далі - Правила).

Статтею 6 Статуту передбачено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України та ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Зокрема, відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 вказаних Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил).

Відповідно до п. 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п. 8 Правил оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вантаж у напіввагонах № № 56962269, 56963937, 54750625, 56162571, 62006887, 56450554, 56349830, 55618581, 53542379, 61606646, 53454492, 56944127, 53545869, 62198171, 53590626, 56300312, 65876088, 65230716, 66025461, 67865634, 61014502, 62006648, 55113468, 55590525, 53518981, 58062589, 56876139, 67716209, 53602918, 53146585, 62053509, 59421750, 61013710, 56265374, 56170806, 56966146, 54780754, 55332639, 56964471, 56544604, 63523948, 63524102, 62009683, 62013289, 63523583, 63524185 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на 2 доби, про що свідчать залізничні накладні №№ 1481, 50472893, 50535632, 50535640, 50562347, 50565241, 50571595, 50597822, 50598820, 50618628, 50626209, 50626225, 50705979, 50789759, 50789783 та досильні залізничні накладні №№ 32534760, 50594092, 32622458, 32627978, 47814751, 47814686, 40372765, 47864897, 50710805, 45194883, 45243979.

Вантаж у напіввагонах №№ 56371727, 56533383, 53424891, 59084806, 54781323, 53252615, 63244065, 53510780, 59086702, 68353408, 53420089, 53589354, 62965355, 53413167, 61077947, 55225353, 53511267, 53413324, 56545569, 62126107, 55118020, 56270721, 60664232, 52537131, 56472400, 56618408, 56955032, 54752142, 53504510, 56355688, 56035561, 56122658, 56737570, 54751847, 54038427, 56365166, 53510723, 55328041, 50061399, 53599783, 56085269, 55957682 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на три доби, що підтверджується залізничними накладними №№ 47656871, 50316744, 50454438, 50455542, 50455591, 50520923, 50520931, 50545201, 50553965, 50584218, 50667294, 50751643, 50751684, 50770916 та досильними залізничними накладними № № 47694096, 50328657, 32604944, 32675191, 50526276, 32619348, 32699571, 45096211, 50771179.

Вантаж у напіввагонах №№ 56120868, 63523963, 63523989, 68713007, 67865022, 66174533, 66375379, 55110175, 67363184, 66233008, 53167250, 62656566, 53522520, 66732447, 68547744, 67705939, 56743842, 53748182, 56090285, 63017008, 53515037, 63016372, 62009477, 50067693, 61299764, 56990559, 63244255, 53544649, 66490046, 56409907, 53524500, 59086959, 62197835, 68403922, 68700566, 55113062, 53412789, 61013959, 58919184, 56867872, 53506069, 50067297, 56275753, 53506473, 50066695, 50055995, 53485629, 56970338, 56281009, 60665601, 56994700, 53745105, 62200514, 56944069, 54750831, 53413357, 61079356, 62965009, 62966361, 50062595, 62966163, 62966718, 62314034, 54785191, 56023872, 56981574, 53650453, 55957567, 54784673, 62007216, 56871585, 56071475, 55661318, 53633673, 55614259, 61014619, 52238300, 50059096, 62257449, 61191169, 56177264, 56558448, 53502720, 56339633, 56162464, 60457488, 55266720, 62590807, 52797115, 63244131, 56170939, 53520144, 56282700, 56040231, 50047893, 65456055, 53650461, 61190237, 65489981, 60454501, 53522835, 56847478, 62314471, 56229503, 62314372, 61668919, 59087023, 53522629, 62966452, 53590329, 53171039, 53450490, 66464132, 62051917, 53516225 надійшов на адресу вантажоодержувача із запізненням на чотири і більше діб, що підтверджується залізничними накладними №№ 45087277, 45087327, 45087483, 47228515, 47228531, 47228556, 47228580, 47246046, 47536388, 47537600, 47578760, 47578869, 47831821, 50319250, 50321413, 50324151, 50333152, 50350305, 50372259, 50444421, 50451004, 50451012, 50451020, 50454107, 50454115, 50463363, 50472893, 50476498, 50479823, 50481225, 50493543, 50493576, 50493584, 50493592, 50511138, 50519024, 50519032, 50519164, 50530831, 50532316, 50533959, 50547991, 50550243, 50556372, 50556448, 50556463, 50562008, 50625599, 50627017, 50632249, 50661362, 50661669, 50685460, 50711340 та досильними залізничними накладними №№ 32488637, 38726691, 38726675, 32565384, 32568578, 38922811, 32544116, 32545105, 32428922, 38634770, 32428591, 50096098, 50388644, 47541685, 32522906, 32534521, 32558876, 47535067, 47555735, 47585468, 47561923, 43508225, 47647482, 32601551, 50535343, 47679162, 32627986, 32619249, 47841556, 38933453, 40296105, 38969259, 32712002, 32722118.

Згідно зі статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб.

При цьому встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш, ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

У зв'язку із викладеними обставинами та на підставі наведених норм чинного законодавства позивачем нарахований штраф в сумі 741 036,60 грн.

Перевіривши доданий до позову розрахунок розміру штрафу та контррозрахунок, доданий відповідачем до відзиву на позов, апеляційним господарським судом встановлено, що по окремим накладним позивачем штраф розрахований не від розміру провізної плати, а від загального розміру платежу, який включає у себе як провізну плату, так і додаткові платежі.

Зокрема, штраф на загальний розмір платежу нарахований позивачем по наступним напіввагонам: №№66025461, 65876088, 67865634, 65320716 (том 1 а.с.127), 56085269, 55957682 (том 1 а.с. 95), 66174533, 68713007, 67865022 (том 1 а.с.9), 66375379 (том 1 а.с.10), 67363184 (том 1 а.с.13), 66233008 (том 1 а.с.15), 67705939,66732447, 68547744 (том 1 а.с.20), 63017008 (том 1 а.с.23), 63016372 (том 1 а.с.24), 66490046 (том 1 а.с.37), 68700566 (том 1 а.с.41), 68403922 (том 1 а.с.41), 53650453, 56981574, 55957567 (том 1 а.с.65), 53633673, 55614259, 55661318 (том 1 а.с.69), 53650461 (том 1 а.с.81), 65489981 (том 1 а.с.84) та 66454132 (том 1 а.с.89).

Однак, в порушення положень ст. 236 ГПК України, місцевий господарський суд не надав оцінки доводам відповідача щодо вказаних обставин.

Здійснивши розрахунок штрафу по вказаним напіввагонам відповідно до розміру провізної плати та в залежності від строку прострочення (10% по першим чотирьом напіввагонам, 20% по двох наступних та 30% по решті напіввагонів), апеляційним господарським судом встановлено, що позивачем необґрунтовано нарахований штраф в загальній сумі 60804,31 грн.

У зв'язку із викладеним, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в сумі 680232,29 грн. (741 036,60 грн. - 60 804,32 грн.), а у іншій частині позову слід відмовити.

Доводи представника позивача про те, що за умовами договору до провізної плати включаються також додаткові платежі і штраф розраховується із загальної суми, відхиляються судом, оскільки матеріали справи не містять будь-яких договорів між сторонами, крім накладних.

Твердження заявника апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом не було враховано те, що ряд вагонів не було подано під вивантаження після їх прибуття на станцію призначення з вини вантажоодержувача через зайнятість його фронтів вивантаження, що підтверджує актами загальної форми ГУ-23 №№ 980, 987, 1027, 1033, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктами 8, 9 Правил користування вагонами і контейнерами затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 за №165/3458 (далі - Правила користування вагонами) встановлено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що за фактом затримки вагонів на станціях призначення, залізницею складено акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів з вини вантажовласника, які були підписані представниками залізниці та представниками здавача (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7).

Однак, у матеріалах справи відсутні докази, що особи, вказані у актах №№980, 987, 1027, 1033 у графі представника здавача, є уповноваженими особами вантажовласника (ДТЕК Бурштинська ТЕС - ДТЕК Західенерго АТ "ДТЕК Західенерго"), та вони мають право підпису таких актів загальної форми.

Також у матеріалах справи відсутні інші докази фіксації зі сторони залізниці обставин затримки вагонів з вини вантажовласника, визначені п.п. 9, 10 Правил користування вагонами, зокрема, наказ залізниці, підписаний посадовою особою, визначеною начальником залізниці та повідомлення про затримку вагонів, направлене вантажовласнику.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленого до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення пені, і дане питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В матеріалах справи відсутні докази, які б давали підстави вважати, що у даному випадку в наявності є виняткові обставини, з урахуванням яких суд міг скористатися своїм правом та зменшити розмір штрафу, оскільки відповідач не довів суду належними та допустимими доказами свій скрутний матеріальний стан.

При вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, суд повинен враховувати інтереси обох сторін.

За таких обставин, приймаючи все вищенаведене у сукупності, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав для зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню з відповідача.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 19 листопада 2018 року прийняте із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України підлягає зміні в частині розміру стягуваної суми. Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог, а з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19 листопада 2018 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15, ідентифікаційний код 23269555) штраф у сумі 680 232 (шістсот вісімдесят тисяч двісті тридцять дві) грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 10 203 (десять тисяч двісті три) грн. 49 коп.

У іншій частині позову відмовити."

3. Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15, ідентифікаційний код 23269555) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) - 1368 (одна тисяча триста шістдесят вісім) грн. 10 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Справу №910/12029/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.02.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Г. Чорногуз

Т.І. Разіна