ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5412/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Сулимі Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м.Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 239700грн.00коп., пені у розмірі 886грн.89коп., штрафу у розмірі 7191грн.00коп., 3% річних у розмір 728грн.95коп.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Бурчак П. І.; дов. №197 від 11.10.18р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" звернулось до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" з позовом про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 239700грн.00коп., пені у розмірі 886грн.89коп., штрафу у розмірі 7191грн.00коп., 3% річних у розмір 728грн.95коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №18112 від 11.07.2018р. в частині оплати поставленої продукції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2018р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" №324 від 30.11.2018р. залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" усунути недоліки позовної заяви №324 від 30.11.2018р. шляхом подання до суду оригіналу або належним чином засвідченої копії протоколу розбіжностей до договору поставки №18112 від 11.07.2018р. в строк до 26.12.2018р. включно.

19.12.2018р. на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви. У заяві про усунення недоліків позивач просить суд розглядати позовні вимоги з огляду на наявну редакцію договору поставки №18112 від 11.07.2018р. без протоколу розбіжностей.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019р. відкладався розгляд справи по суті на 05.02.2019р.

23.01.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в судовому засіданні призначене на 22.01.2019р.

25.01.2019р. від Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач зазначає, що оплата поставленого товару здійснюється на підставі отриманого від постачальника рахунку. Оскільки підприємством не отримано рахунку, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 239700грн.00коп. за поставлений товар згідно видаткової накладної №242 від 30.07.2018р. не підлягають задоволенню.

Також відповідач заперечує щодо стягнення 3% річних, пені та штрафу та посилається на пункт 13.4. договору. Цим пунктом встановлено, що розмір відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідача в частині сплати 3% річних та інфляційних втрат встановлюється на рівні 0%.

Крім того, позивач в порушення договірних зобов'язань не звертався до відповідача з претензійною вимогою щодо врегулювання спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019р. відкладався розгляд справи по суті на 19.02.2019р.

15.02.2019р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" надійшли письмові пояснення, до яких позивачем долучено протокол розбіжностей до договору №18112. В зазначених поясненнях позивач вказує про узгодження сторонами всіх істотних умов договору поставки №18112 від 11.07.2018р. Також позивач просить суд розгляд справи здійснювати без участі повноважного представника позивача.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

11.07.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" (далі-виконавець) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі-замовник) підписано договір №18112 поставки (далі-договір) (а.с.11-16).

Вказаний договір підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" з протоколом розбіжностей від 11.07.2018р. (а.с.78-79) в частині змісту пунктів 10.2., 10.3., 10.4., 10.5., 10.6., 10.7., 10.8., 10.9., 10.10.,13.5. договору та розділу 15 договору в частині банківських реквізитів постачальника.

Зазначений протокол розбіжностей підписаний лише із сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп".

За умовами пункту 1.1. договору постачальник зобов'язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у специфікації (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплати поставлений товар на умовах даного договору.

Пунктом 1.2. договору сторони визначили найменування товару, а саме: провід ППСРВМ (660) 300.

Умовами пункту 1.3. договору встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах СРТ відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс-2010" за адресою замовника (м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7) за рахунок та транспортом постачальника.

Умовами пункту 3.1. договору встановлено, що кількість та асортимент товару зазначається у специфікації (додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 5.1. договору поставка товару здійснюється на протязі 5 календарних днів від дня отримання письмової заявка від замовника. Кількість та асортимент товару у кожній партії визначається в заявці замовника.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що передача товару від постачальника замовнику здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначаються найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатково-прибутковою накладною постачальник зобов'язується надати замовнику один екземпляр товарно-транспортної накладної. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару замовнику, яка зазначена в товарно-транспортній накладній на товар.

Відповідно до пункту 6.1. договору замовник сплачує за товар за цінами, вказаними у специфікації.

За умовами пункту 6.2. договору загальна сума за цим договором складає - 199750грн.00коп., крім того ПДВ-20% - 39950грн.00коп., всього: 239700грн.00коп.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що розрахунки за договором проводяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 60 банківських днів з дня отримання товару.

В пункті 13.4. договору вказано, що прострочені замовником грошові зобов'язання, передбачені даним договором, повинні виконуватись без урахування індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до пункту 14.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018р. в частині поставок товару, а в частині оплати - до їх повного виконання.

Додатком №1 до договору «Специфікація №1» (а.с.17) сторони погодили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" поставляє Приватному акціонерному товариству "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" провід ППСРВМ (660) 300, кількість 0,235км, загальною вартістю 239700грн.00коп.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" поставило Приватному акціонерному товариству "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" продукцію на загальну суму 239700грн.00коп., що підтверджується видатковою накладною №242 від 30.07.2018р. на суму 239700грн.00коп. (а.с.18). Вказані видаткові накладні підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" не розрахувалась за отриманий товар, що і стало причиною спору.

Відповідно частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

З огляду на положення пункту 7.1. договору строк з оплати настав 24.10.2018р.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 239700грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність заявлених вимог в цій частині.

Твердження відповідача про ненастання обов'язку оплатити поставленого товар через відсутність рахунку суд вважає помилковими з огляду на таке.

Ненадання рахунку на оплату не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунка за наявності інших первинних документів не звільняє відповідача від обов'язку сплатити вартості отриманого товару.

В тексті договору наявний пункт 10.3., згідно якого за прострочення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,01% від несплаченою суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф в розмірі 3% від несплаченої суми.

Позивач на підставі цього пункту нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 25.10.2018 року по 30.11.2018 року в розмірі 886грн.89коп. та штраф в розмірі 7191грн.00коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 5).

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами четвертою, п'ятою, шостою статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Із наданих учасниками справи пояснень та матеріалів справи вбачається, що сторонами не досягнуто згоди відносно редакції пунктів 10.2., 10.3., 10.4., 10.5., 10.6., 10.7., 10.8., 10.9., 10.10.,13.5. договору та розділу 15 договору в частині банківських реквізитів постачальника.

Враховуючи викладене, пункт 10.3. договору, на підставі якого позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суму штрафу та пеня, є неврегульованим та не застосовується до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення суми пені в розмірі 886грн.89коп. та штрафу в розмірі 7191грн.00коп.

Також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача суму 3% річних за період з 25.10.2018 року по 30.11.2018 року в розмірі 728грн.95коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 5).

Частиною третьою статті 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За умовами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, договором сторони наділені правом змінювати розмір відсотків, та не можуть заборонити нарахування 3% річних та інфляційну складову.

В даному випадку, сторонами в пункті 13.4. договору встановлено не інший розмір процентів, а відмову застосовувати норму статті 625 Цивільного кодексу України.

При перевірці розрахунку суми 3% річних судом порушень не встановлено.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основна заборгованості у розмірі 239700грн.00коп., 3% річних у розмірі 728грн.95коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 239700грн.00коп., пені у розмірі 886грн.89коп., штрафу у розмірі 7191грн.00коп., 3% річних у розмір 728грн.95коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (; Місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" (; Місцезнаходження:01133, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, будинок 1/27) суму основного боргу в розмірі 239700грн.00коп., 3% річних у розмірі 728грн.95коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3606грн.43коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В задоволенні позовних вимог про стягнення суми пені в розмірі 886грн.89коп. та штраф в розмірі 7191грн.00коп. - відмовити.

В судовому засіданні 19.02.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 25.02.2019р.

Суддя Р.Г.Новікова