ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19.02.2019 Справа № 917/289/19

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Акурейра" вул. Шовковична 46/48, м. Київ,01004

до відповідачів: 1) Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вул. Соборності,45, м. Полтава, Полтавська область,36014

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, 37300

про: 1) зняття арешту зі всього рухомого майна, що належить на праві власності ТОВ "Акурейра" та набуте ним на підставі Договору застави (іпотеки) №PL 11-464/29-1 від 13.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі за №4041, що накладені:

- постановою від 26.07.2016 року державним виконавцем Білогірського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області в рамках виконавчого провадження ВП №51783146;

- постановою від 23.11.2016 року державного виконавця ВПВР ГТУЮ у Хмельницькій області в рамках виконавчого провадження ВП №52809361;

2) зобов'язання Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області звільнити з під арештів все рухоме майна, що належить на праві власності ТОВ "Акурейра" та набуте ним на підставі Договору застави (іпотеки) №PL 11-464/29-1 від 13.09.2011 року

ВСТАНОВИВ:

18.02.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Акурейра" до відповідачів: 1. Головного територіального управління юстиції у Полтавській області; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" про: зняття арешту зі всього рухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Акурейра" та набуте ним на підставі Договору застави (іпотеки) №ЗL 11-464/29-1 від 13.09.2011, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі за №4041, що накладені: постановою від 26.07.2016 року державним виконавцем Білогірського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області в рамках виконавчого провадження ВП №51783146 та постановою від 23.11.2016 року державного виконавця ВПВР ГТУЮ у Хмельницькій області в рамках виконавчого провадження ВП №52809361; 2) зобов'язання Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області звільнити з під арештів все рухоме майна, що належить на праві власності ТОВ "Акурейра" та набуте ним на підставі Договору застави (іпотеки) №PL 11-464/29-1 від 13.09.2011 року.

Дослідивши дану позовну заяву із додатками, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

1) за приписами п.5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст.91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Отже, в разі подання до суду копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" або ін. Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Надані позивачем до позову ксерокопії документів прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою позивача та підписом відповідача, однак дані документи є незавіреними належним чином копіями, оскільки не містять відмітки про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

2) відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Під вимогою розуміється матеріально правова вимога, тобто предмет позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Господарський суд враховує, що стаття 59 Закону України "Про виконавче провадження" не містить вичерпного переліку підстав, коли може зніматися арешт, накладений у виконавчому провадженні, та не містить обов'язковості одночасного заявлення вимог і про визнання права власності і про зняття з нього арешту. Крім того, частина 5 вказаної статті встановлює, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З чого слідує, що позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно, на яке накладено арешт, і зняття з нього арешту, або з позовом лише про зняття з такого майна арешту.

У пункті 9.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року №9 (чинної на даний момент) роз'яснено, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Зазначена правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі 916/3108/17, від 21.02.2018 року у справі №922/1334/17.

Проте, всупереч наведеному, позивачем в позовній заяві відповідачами вказано: Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області та Товариство з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", а також не наведено змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

3) відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору встановлено п.2 ст.4 вказаного Закону (за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривня.

В прохальній частині позовної заяви позивачем ставляться вимоги про:

1) зняття арешту зі всього рухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Акурейра" та набуте ним на підставі Договору застави (іпотеки) №ЗL 11-464/29-1 від 13.09.2011, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі за №4041, що накладені: постановою від 26.07.2016 року державним виконавцем Білогірського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області в рамках виконавчого провадження ВП №51783146 та постановою від 23.11.2016 року державного виконавця ВПВР ГТУЮ у Хмельницькій області в рамках виконавчого провадження ВП №52809361;

2) зобов'язання Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області звільнити з під арештів все рухоме майна, що належить на праві власності ТОВ "Акурейра" та набуте ним на підставі Договору застави (іпотеки) №PL 11-464/29-1 від 13.09.2011 року.

Отже, позивачем ставиться дві вимоги немайнового характеру.

В ч. 3 ст. 6 Законом України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачу при зверненні з даним позовом до суду було необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3842,00 грн. (1921,00 грн. + 1921,00 грн.).

Позивачем в якості доказів сплати судового збору до позовної заяви додано три платіжних доручення №21 від 27.12.2018 року на суму 1700,00 грн., №20 від 27.12.2018 року на суму 62,00 грн. та №2 від 08.01.2019 року на суму 1762,00 грн., що разом складає 3586,00 грн. і не відповідає вище викладеному.

Крім того судом також враховано наступне.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

З наданих позивачем платіжних доручень №21 від 27.12.2018 року на суму 1700,00 грн., №20 від 27.12.2018 року на суму 62,00 грн. та №2 від 08.01.2019 року на суму 1762,00 грн. вбачається, що в розділі "Призначення платежу" зазначено наступне: "судовий збір за позовом ТОВ "Акурейра" до ВПВР УДВС ГТУЮ в Полтавській області про зняття арештів Господарський суд Полтавської області", тоді як відповідачами в даній позовній заяві є: Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області та Товариство з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт".

Отже, вище зазначені платіжні доручення не можуть бути прийняті судом, як належні докази сплати судового збору, оскільки містять інформацію про сплату судового збору в меншому розмірі за іншою позовною заявою до іншого відповідача.

Відповідно до п.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Акурейра" без руху.

Для усунення зазначених судом недоліків у поданій позовній заяві позивачу необхідно сплатити судовий збір в загальній сумі 3842,00 грн. з належним призначенням платежу; визначитися з колом належних відповідачів та сформулювати позовні вимоги до кожного з них окремо та надати суду: докази сплати судового збору в сумі 3842,00 грн.; належним чином завірені копії додатків до позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 162,164,174,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Надати позивачу строк до 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про те, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала підписана 19.02.2019 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст..ст.235,255 ГПК України).

Суддя О.М. Тимощенко