ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3046/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн", м. Харків
до Фізичної особи-підпримця Бондарчук Михайла Леонідовича, м. Харків
про стягнення 20665,75 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Куманецький О.М., за довіреністю від 28.11.2018р.; Макушинський І.А., за довіреністю від 07.11.18р.;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Бондарчук Михайла Леонідовича про стягнення заборгованості за договором поставки №16/04-18 від 16.04.2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.11.2018 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 14.11.2018 року представник позивача надав заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 32305).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 10.12.2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2018 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 9222/3046/18 за правилами загального позовного провадження; почато у справі № 922/3046/18 підготовче провадження і призначити підготовче засідання 14.01.19 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 18.02.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні 18.02.2019 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачем було поставлено неякісну продукцію за договором поставки № 16/04-18 від 16.04.2018 року, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 18540,00 грн. вартості товару з недоліками,1417,17 грн. пені та 708,58 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Представник відповідача в судове засідання 18.02.2019 року не з`явився. Відповідно до інформації з офіційного сайту "Укрпошта" поштове відправлення не було вручено під час доставки 07.02.2019 року.

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

В матеріалах справи наявні ухвали суду від 15.11.2018 року, від 10.12.2018 року, від 21.12.2018 року та від 14.01.2019 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідними відмітками є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалами господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач так як і відповідач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що сторони зобов'язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються їх безпосереднього, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, відзиву на позов не надав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

16.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" (позивач) та Фізичною особою-підприємцем Бондарчук Михайлом Леонідовичем (відповідач) було укладено договір поставки № 16/04-18, у відповідності до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором відповідач зобов`язується передати, а позивач прийняти та оплатити меблі (товар).

Відповідно до п. 2.1 договору, якість товару повинна відповідати всім санітарним, гігієнічним та іншим нормам, технічним умовам, стандартам, які передбачені чинним законодавством України для даного виду товару, а також вимогам до товару, що викладені в додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, ціна товару, що поставляється за цим договором, становить 185800,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору, розрахунки за даним договором проводяться в національній валюті України у безготівковому порядку наступним чином:

- 70% від вартості товару, що вказана в п. 3.1 договору, сплачуються позивачем протягом 10 робочих днів з моменту підписання Сторонам цього договору;

- 30% від вартості товару, що вказана в п. 3.1 договору, сплачуються позивачем не пізніше поставки товару за цим договором в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.1 договору, товар поставляється позивачем протягом 52 робочих днів з моменту виконання позивачем своїх зобов`язань щодо оплати товару, які вказані в п.п. 3.2.1 цього договору. До вартості товару, що поставляється за договором, входить його монтаж та встановлення в приміщеннях замовника.

Відповідно до п. 5.4 договору, якщо в межах гарантійного строку буде виявлено недоліки (дефекти) товару (в тому числі будь-якого комплектуючого виробу чи його складової частини), та / або товар стане непридатним для використання за його призначенням (за умови належної експлуатації товару позивачем), то відповідач на свій розсуд, зобов'язаний:

- за свій рахунок усунути виявлені недоліки (дефекти) товару, шляхом проведення ремонту, заміни дефектної частини (комплектуючого виробу) товару та/або у інший спосіб. Результатом усунення зазначених недоліків (дефектів) має стати повне відновлення усіх функцій та характеристик товару, необхідних для його використання за призначенням; або

- за свій власний рахунок замінити товар неналежної якості на аналогічний товар належної якості, поставка якого була узгоджена в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 5.5 договору, виявлення недоліків (дефектів) товару підтверджується актом про виявлені недоліки товару, що складається позивачем, та/або фото- відео- матеріалами, експертними висновками та іншими документами, що підтверджують наявність недоліків (дефектів) товару.

Відповідно до п. 5.6 договору, відповідач зобов`язується усунути виявлені протягом гарантійного строку недоліки (дефекти) товару або замінити товар протягом 20 календарних днів з моменту виявлення недоліків (дефектів) товару позивачем та повідомлення відповідача про виявлені недоліки.

Відповідно до п. 5.7 договору, передбачено, що у випадку неможливості усунути недоліки (дефекти) товару (його частин, комплектуючих виробів) або замінити товар протягом 20 календарних днів з моменту виявлення таких недоліків, позивач має право відмовитись від товару і вимагати від відповідача повернення оплати, що була сплачена за товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, 20.04.2018 року позивачем було сплачено на рахунок відповідача суму у розмірі 70% від вартості товару, що становить 130060,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44 від 20.04.2018 року (арк. спр. 48).

18.05.2018 року сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору поставки, якою збільшено вартість товару до 204310,00 грн. Також відповідною додатковою угодою було встановлено, що додаткова вартість у сумі становить 18510,00 грн. та сплачується позивачем протягом 5 робочих днів з моменту підписання додаткової угоди № 1.

Матеріали справи свідчать про те, що 21.05.2018 року позивачем на рахунок відповідача було перераховано 18510,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21 від 21.05.2018 року ( арк. спр. 49).

В подальшому, 01.06.2018 року позивачем було здійснено оплату в розмірі 55740,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 145 від 01.06.2018 року ( арк. спр. 50).

03.06.2018 року відповідачем було поставлено позивачу товар, який в свою чергу був повернутий, у зв`язку із виявленими недоліками, що підтверджується актом № 030618 про виявлені недоліки та повернення товару до 08.06.2018 року.

08.06.2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2, якою збільшено вартість товару на суму 9000,00 грн., яка має бути сплачена протягом 10 календарних днів з моменту поставки товару за договором в повному обсязі.

12.06.2018 року сторонами було погоджено якість товару, що підтверджується актом погодження якості товару № 120618 (арк. спр. 53).

Як зазначає позивач, 27.06.2018 року відповідачем було поставлено товар у повному обсязі та у визначеному Додатковому угодою № 2 зовнішньому вигляді, що підтверджується видатковою накладною № 3 від 27.06.2018 року.

У зв`язку з наведеним, позивачем було здійснено оплату в розмірі 9000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 434 від 27.06.2018 року.

Як стверджує позивач, через деякий час після прийняття товару в процесі належної експлуатації за функціональним призначенням товару, були виявлені дефекти комплектуючих виробів, які унеможливлюють подальше використання товару.

14.08.2018 року позивачем було складено акт № 140818 про виявлені недоліки та направлено його на адресу відповідача.

Пунктом 7 вказаного акту було встановлено, що у зв`язку з виявленими недоліками комплектуючих виробів товару, комплектуючі вироби товару повертаються позивачем відповідачу, а оплата за комплектуючі вироби товару, яка була сплачена позивачем на виконання умов договору, повертається відповідачем позивачу. Порядок повернення оплати за комплектуючі вироби товару, а також порядок повернення комплектуючих виробів товару зазначаються в додатковій угоді, що буде укладена сторонами.

17.08.2018 року відповідачем було надіслано позивачу лист, в якому відповідач відмовився від підписання акту про виявлені недоліки та висунув заперечення стосовно недоліків зазначених в акті. У своєму листі відповідач заперечував проти наявності прихованих недоліків в товарі на момент поставки та вказував, що зазначені дефекти виникли у зв`язку з неналежною експлуатацією товару.

20 серпня 2018 року Керівником Департаменту адміністративно-господарського забезпечення Григорєвою С.Н. було направлено службову записку, якою визначалася необхідність створення Тимчасової експертної комісії для належного встановлення та фіксування виявлених недоліків.

Наказом директора ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" "Про призначення Тимчасової експертної комісії" № 45/2 від " 22" серпня 2018 року, було затверджено склад Тимчасової експертної комісії (Головний інженер ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" - Ейдлін В.Б. (голова Комісії), Начальник відділу охорони праці ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" - Лобода А.А., Керівник департаменту адміністративно-господарського забезпечення ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" - Григорєва С.Н.), також було встановлено перелік завдань для новоствореної Комісії, а саме:

- Провести експертизу видимих та прихованих дефектів Товару, поставленого за договором поставки № 16/04-18 від 16.04.2018 з ФОП Бондарчуком М.Л.

- Зафіксувати наявні дефекти, визначити строки заміни товару/ повернення грошових коштів в дефектному акті Товариства.

В результаті проведеної Комісією перевірки "31" серпня 2018 року Дефектним актом № 1 від 31 серпня 2018 року про виявлення дефектів поставленого товару за Договором поставки № 16/04-18 від 16.04.2018 , було зафіксовано наступне:

"Комісією було перевірено якість поставленого товару за Договором поставки від 16.04.2018 року, між ФОП Бондарчук М.Л. та ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", а саме було проведено комплексний аналіз меблевого щита (стільниця) розміром 1200мм* 20мм*600мм, який є комплектуючим виробом столу журнального металевого (в кількості 3 (трьох) елементів) та меблевого щита (стільниця) розміром 1600мм* 40мм*900мм, який є комплектуючим виробом столу металевого (в кількості 2 (двох) елементів), на предмет виявлення прихованих та видимих недоліків (дефектів):

1. В ході перевірки виявлено, що на лицьовій поверхні меблевих щитів, що складаються з дошок масивної деревини, наявні чітко виражені глибокі тріщини довжиною від 8 см до 18 см та глибиною від 2 см до 4 см, у відповідності до Національного стандарту ДОТУ ГОСТ 16371:2016 "Меблі. Загальні технічні умови" в Додатку "В" таблиці В.2 - "Норми обмеження вад деревини для поверхонь з масивної деревини", чітко визначається, що тріщини (будь-якого типу та розмірів) на лицьової поверхні деталей з масивної деревини не допускаються.

Крім того, у вказаному нормативному акті зазначено, що на лицьовій поверхні дієвих щитів не допускається наявність "чорних" сучків (тільки за умови фарбування поверхні), а наявні світлі сучки виходять за встановленні актом Національним стандартом норми, а саме - значно більші ніж 15 см.

Національним стандартом України ДСТУ prEN 3852001 "З'єднання дерев'яних конструкцій шипові" встановлюються норми та умови якості до дерев'яних виробів, деталі яких з`єднаються між собою "шиповим способом". Пунктом 5.3. відповідного стандарту передбачається, що клеї повинні забезпечувати з'єднанню таку міцність та довговічність, щоб цілісність з'єднання зберігалася б протягом всього строку служби конструкції. Однак під час обстеження було виявлено порушення міцності з'єднань, в окремих місцях відсутність цілісності і розпадання частин столу. Окрім того, виявлені грубі порушення вимог до обзелу, площа якого, досягає 3-4%.

Виявлено що, дошки мають локальні розбухання плит та сильну внутрішню та поздовжну пожобленість по пласту та виступи в рівнях поверхонь двох суміжних елементів, що не відповідає умовам якості, передбаченим ДСТУ Б EN 13647:2014 "Покриття дерев'яні для підлоги, панелі дерев'яні та обшивка".

Окремо, Комісія визначила, що умови експлуатації товару у повній мірі відповідають умовам, визначеним до відповідної категорії товару Європейським стандартом EN 1995-1-1, та визнаються належними.

2 Виявленні дефекти визначаються Комісією істотними, та такими, що не підлягають ремонтним роботам та не можуть бути усунені.

2. У зв'язку з виявленими недоліками комплектуючих виробів Комісія визначає за необхідне повернути комплектуючі вироби Товару Постачальнику, а оплату за комплектуючі вироби Товару, яка була сплачена Покупцем на виконання умов Договору, повернути Постачальником Покупцю."

Крім того на підтвердження наявності дефектів у комплектуючих виробах, позивачем надано висновок експерта Харківської торгово-промислової палати від 28.12.2018 року, № ВН-54 від 28.12.2018 року (а.с. 192-193), яким виявлено дефекти пред`явлених меблевих щитів, які не відповідають якості поставленого товару згідно умов договору № 16/04-18 від 16.04.2018 року, виявлені істотні порушення вимог якості товару, які перешкоджають його використанню за призначенням (п. 2.1, п. 2.2, п. 5.3.4 Договору поставки № 16/04-18 від 16.04.2018 року).

Враховуючи виявлені недоліки, позивачем було направлено відповідачу претензію № 1 від 09.10.2018 року, в якій зазначалось про необхідність повернення грошових коштів в сумі 18540,00 грн., сплачених позивачем за договором поставки від 16.04.2018 року, направлення на адресу позивача підписаного акту про виявлені недоліки від 14.08.2018 року, надання експлуатаційної документації по поставленому товару та забезпечення вивезення за власний рахунок неякісного товару у строк до 31 жовтня 2018 року шляхом направлення уповноважених представників, а також письмового повідомлення позивача про результати розгляду претензії ( арк спр.81-89).

Надсилання позивачем претензії на адресу відповідача підтверджується накладною № 624 від 10.10.2018 року та описом вкладення до відправлення від 10.10.2018 року ( арк. спр. 79-80)

Проте, як стверджує позивач, відповідач відповіді на вищезазначену претензію не надав, грошові кошти в розмірі 18540,00 грн. не повернув, що й стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з умов, укладеного між сторонами договору, останній за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 673 цього Кодексу продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Отже, якість - це сукупність характеристик товару, що стосуються його здатності задовольняти встановлені і передбачені потреби. Якість товарів повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка передбачає вимоги до їх якості.

Відповідно до статті 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Правові наслідки передання товару неналежної якості передбачені статтею 678 Цивільного кодексу України, згідно з приписами якої покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

За приписами ч. 1 ст. 688 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Як вже було зазначено вище, на виконання умов договору від 16.04.2018 року відповідачем вже поставлявся товар позивачу, проте у зв`язку із виявленими недоліками був повернутий останнім.

В той час, як 27.06.2018 року відповідачем повторно було поставлено позивачу товар, але вказаний товар також був з дефектами, про що позивачем складено акт № 140818 про виявлені недоліки та направлено його на адресу відповідача, як то було передбачено умовами укладеного між сторонами договору та дефектний акт № 1від 31.08.2018 року

Крім того, виявлені позивачем дефекти підтверджуються наявним в матеріалах справи висновком експерта Харківської торгово-промислової палати, яким встановлено наступне:

"До експертизи пред'явлені меблеві щити - стільниця розміром 1600*900*40мм (2шт.) та стільниця розміром 1200*600*20мм (Зшт.) в складському приміщенні ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", розташованому за адресою м.Харків, пр.Науки, 27Б, 8 поверх, Україна. За заявою замовника, продукція отримана від ФОП Бондарчук М.Л. за Договором поставки № 16 / 04-18 від 16.04.2018г. в кількості 5 штук.

Згідно дефектного акту №1 від 31.08.2018 про фактичну якість отриманої продукції, складеного замовником при комплексному аналізі меблевих щитів виявлені приховані і видимі дефекти - наявні чітко виражені глибокі тріщини, наявність "чорних" сучків та світлих сучків значно більших, ніж 150мм, порушення міцності з'єднань деталей дерев'яних виробів, локальні розбухання плит стільниць.

При візуальному огляді експертом встановлено: товар знаходився в чистому, сухому, опалювальному, освітленому приміщенні. Експертом у присутності представників вантажоодержувача - головний інженер ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" Ейдлін В.Б., керівник департаменту адміністративно-господарському забезпечення ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" Григор'єва С.Н. здійснено огляд кожного пред'явленого меблевого щита. В результаті огляду виявилось:

- меблеві щити - стільниця розміром 1600*900*40мм (2шт.) та стільниця розміром

1200*600*20мм (Зшт.), які зібрані з дощок масивного дерева, мають локальні розбухання плит, внутрішню та поздовжну пожолобленість по пласту (вигин 7-8мм) та виступи в рівнях поверхонь двох суміжних елементів.

- на лицьовій поверхні меблевих щитів є наявність чітко виражених тріщин різної довжини: на одній стільниці розміром 1600*900*40мм - три тріщини по всій довжині стільниці глибиною від 4мм до 20мм, чотири тріщини розміром 300-400мм глибиною 10-20мм, сучки розміром 4*3см, 7*5 см, 13*8см; на другій стільниці розміром 1600*900*40мм - дві тріщини по всій довжині стільниці глибиною від 16мм до 20мм, отвір від випадаючого сучка розміром 25*10*8мм.

- на лицьовій поверхні стільниці розміром 1200*600*20мм наявність чітко виражених тріщин різної довжини: на одній стільниці - тріщини довжиною 100мм, 110мм, 150мм та глибиною 20мм; на поверхні другої стільниці - три тріщини довжиною 190мм, 90мм, 90мм та глибиною 20мм, наявність плям грибка; на третій стільниці - чотири тріщини довжиною 90мм, 50мм, 60мм, 150мм (не наскрізна) та довжиною 5мм, 20мм, 4мм, отвір від випадаючого сучка 10*7*3мм, ураження деревини грибками. Наявні чітко виражені глибокі тріщини, що у відповідності з ДСТУ ГОСТ 16371:2016 "Меблі. Загальні технічні умови" (Додаток В таблиця В.2 "Норми обмеження вад деревини для поверхонь деталей з масивної деревини"), де зазначається, що тріщини (будь-якого типу та розміру) на лицьовій поверхні деталей з масивної деревини не допускаються.

Виявлено порушення міцності з'єднань деталей зібраних між собою "шиповим способом", в окремих місцях відсутність цілісності частин столу, що не відповідає п.5.3., де передбачається, що клеї повинні забезпечувати з'єднанню таку міцність та довговічність, щоб цілісність з'єднання зберігалася б протягом всього строку служби конструкції (ДСТУ ргЕИ 385-2001 "З'єднання дерев'яних конструкцій шипові. Функціональні та мінімальні виробничі вимоги"), згідно умов п.5.3.4. Договору поставки №16/04-18 від 16.04.2018р. гарантійний строк на товар не повинен бути меншим 24 календарних місяців.

Заміри розмірів дефектів проводилися за допомогою лінійки по ГОСТ 427-75.

Таким чином, виявлені дефекти пред'явлених меблевих щитів (стільниця розміром 1600 * 900 * 40мм (2 шт.) та стільниця розміром 1200 * 600 * 20мм (Зшт.)) не відповідають вимогам якості поставленого товару згідно умов Договору поставки №16/04-18 від 16.04.2018р., виявлені істотні порушення вимог якості товару перешкоджають використанню за його призначенням (п.п.2.1., 2.2., 5.3.4. Договору поставки №16/01-18 від 16.04.2018р.)".

Отже матеріалами справи, а саме дефектним актом №1 від 31.08.2018 року, актом № 140818 про виявлені недоліки та експертним висновком підтверджено виявлення дефектів поставленого відповідачем товару.

Частинами 1, 2 ст. 11 Закону У країни "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв'язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців; проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість; Торгово-промислова палата України та торгово-промислові палати України залучаються до надання експертних висновків про походження товарів в тих випадках, коли відповідно до міжнародних договорів України повноваження видачі сертифікатів походження товарів надані митному органу, якщо інше не визначено такими міжнародними договорами. Порядок надання експертних висновків встановлюється Кабінетом Міністрів України; виконувати інші повноваження, що не суперечать законодавству України. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

Відповідачем в свою чергу не було вчинено дій, передбачених п. 5.4 договору, а саме щодо ремонту, заміни дефектної частини (комплектуючого виробу) товару чи заміни товару неналежної якості за аналогічний товар належної якості, у зв`язку з чим позивач на виконання п. 5.7 договору звернувся до відповідача із претензією № 1 вих. 3 2018/10/09-1 від 09.10.2018 року про повернення коштів, підписання акту про виявлені недоліки, надання експлуатаційної документації до поставленого товару та забезпечення вивезення неякісного товару.

Докази сплати позивачу коштів у розмірі вартості товару з істотними недоліками в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши заявлену позивачем до стягнення суму вартості товару з істотними недоліками, судом встановлено, що останнім допущено арифметичну помилку при здійсненні розрахунку.

Так, відповідно до поданого позивачем розрахунку вартості товару з істотними недоліками, зазначено,:

- меблевий щит розміром 1200мм*20мм*600мм, який є комплектуючим виробом столу журнального металевого має дефекти лицьової поверхні (кількість одиниць товару, що мітить недоліки - 3, вартість одиниці товару - 2180,00 грн.), (2180*3=6540) ;

- меблевий щит розміром 1600мм*40мм*900мм, який є комплектуючим виробом столу металевого має дефекти лицьової поверхні (кількість одиниць товару, що мітить недоліки - 2, вартість одиниці товару - 5985 грн.) ( 5985*2=11970).

Отже загальна сума вартості товару з дефектами становить ( 2180*3=6540+5985*2=11970 всього=18510,00 грн.

В той час, як позивачем у позові зазначено, що загальна вартість товару з дефектами становить 18540,00 грн.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 18510,00 грн. вартості неякісного товару, поставленого за договором поставки № 16/04-18 від 16.04.2018 року обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 30,00 грн. суд відмовляє в їх задоволенні, як зайво нарахованих.

Стосовно нарахованих позивачем 1417,17 грн. неустойки у вигляді пені, суд зазначає наступне.

В обґрунтування нарахування позивачем пені, останній посилається на п. 5.7 договору та п. 7.4.3.5 Положення.

Відповідно до п. 5.7 договору, повернення оплати за товар повинно бути здійснено відповідачем протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги від позивача.

Відповідно до п.7.4.3.5 положення, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. В будь-якому випадку розмірі штрафних санкцій у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором обчислюється від суми простроченого платежу та не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначений пункт положення, суд зазначає, що він стосується загального порядку сплати неустойки та не передбачає застереження щодо нарахування пені за порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення коштів за неякісний товар.

Крім того суд зауважує, що п. 9.7 договору сторони визначили, що підписанням цього договору постачальник підтверджує, що ознайомився з Положенням про порядок укладення договорів з контрагентами та ведення договірної роботи у ТОВ «Пларіум Юкрєйн», що затверджене Наказом Директора ТОВ «Пларіум Юкрєйн» № 8 від 15.02.2018 року та зобов`язується дотримуватись вимог зазначеного положення при виконанні зобов`язань, які виникли або виникнуть на підставі цього договору.

Таким чином, вищезазначений пункт договору свідчить про те, що відповідач ознайомлений та зобов`язується дотримуватись вимог зазначеного положення, в той час, як договір не містить зобов`язання відповідача нести відповідальність, передбачену вказаним положенням.

Умови, укладеного між сторонами договору також не містять відповідальності відповідача щодо сплати пені за несвоєчасне повернення коштів, передбачених п. 5.7 договору.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення 1417,17 грн. пені є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено відсутність угоди сторін про неустойку на випадок порушення з боку відповідача зобов`язань за несвоєчасне повернення коштів, передбачених п. 5.7 договору.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приймаючи до уваги відсутність письмового застереження щодо нарахування пені за порушення відповідачем строків повернення коштів за неякісний товар на підставі п. 5.7 договору, та те, що Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та встановлює лише обмеження розміру такої неустойки, яка встановлюється за згодою сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1417,17 грн. пені є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 708,58 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, суд зазначає наступне.

В обґрунтування нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, позивач посилається на ст. 536 ЦК України.

Розмір відсотків розраховано позивачем з урахуванням ст. 1048 ЦК України на рівні облікової ставки НБУ.

Проте суд не погоджується із зазначеними твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 ЦК та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 ЦК.

Наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні.

Отже, посилання позивача на необхідність застосовувати до спірних відносин положення частини першої статті 1048 ЦК за аналогією закону, аби визначити розмір процентів, є помилковими, бо, по-перше, у цій справі йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК застосовується у випадку правомірної поведінки), а по-друге, у законодавстві немає прогалини у цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 10.04.2018 року по справі № 910/10156/17.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги відсутність підстав для нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі ст. 1048 ЦК України у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 708,58 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Згідно ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов'язані із проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із нормами ГПК України розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за правилами ч.4 ст.129 ГПК України, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку, позивачем було заявлено до стягнення окрім витрат зі сплати судового збору, витрати пов`язані із залученням експерта для надання експертного висновку № ВН-54 від 28.12.2018 року Харківської торгово-промислової палати, який наявний в матеріалах справи.

На підтвердження здійснення оплати за проведення експертного дослідження, позивачем було надано платіжне доручення № 13 від 04.01.2019 року на суму 2095,50 грн.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 129 ГПК України, судовий збір та витрати пов`язані із залученням експерта у даній справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим з відповідача підлягає до стягнення 1578,20 грн. судового збору та 1876,90 грн. судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 712 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бондарчук Михайла Леонідовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ПАТ "ОТП Банк", МФО 300528) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" (пр. Науки, 27Б, 8-й поверх, м. Харків, 61072, , р/р 3601 у ПАТ "Альфа-Банк" у м. Києві, МФО 300346) 18510,00 грн. та 1578,20 грн. судового збору та 1876,90 судових витрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 27.02.2019 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/3046/18