ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 925/350/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,

представників учасників справи:

особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав позивача, - приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - Організація) - Сербуль О.Ю.,

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") - не з'явився,

відповідача - фізичної особи - підприємця Коломієць Ірини Геннадіївни (далі - Підприємець) - не з'явився,

розглянув касаційну скаргу Організації

на рішення господарського суду Черкаської області від 28.08.2018 (суддя Довгань К.І.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 (колегія суддів: Верховець А.А. (головуючий), Сотніков С.В., Доманська М.Л.)

зі справи № 925/350/18

за позовом Організації в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна"

до Підприємця

про стягнення 223 380 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Організація в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" звернулася до господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з Підприємця 223 380 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

2. Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 15, 32, 50, 52 Закону України 23.12.1993 № 3792-XII "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон № 3792) мотивовано неправомірним (без надання відповідного дозволу) використанням відповідачем у приміщенні магазину "Дом кофе" за адресою: м. Черкаси, вул. Леніна, 10, музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ІНФОРМАЦІЯ_2).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Черкаської області від 28.08.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2018, у позові відмовлено повністю.

4. Прийняті зі справи судові рішення з посиланням на приписи статей 418, 426, 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 1, 7, 15, 49, 31-33 Закону № 3792 мотивовано недоведенням Організацією наявності підстав для судового захисту майнових авторських прав на спірний музичний твір.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Організація, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Попередні судові інстанції не застосували статтю 204 ЦК України, яка підлягала застосуванню, в результаті чого дійшли до помилкового висновку щодо непідтвердження Організацією належності їй майнових авторських прав на спірний твір.

7. Факт використання Підприємцем спірного музичного твору було підтверджено сукупністю доказів (акт фіксації, відеозапис, товарний чек), тоді як, незважаючи на це, встановлений факт порушення не потягнув застосування судом стягнення компенсації з відповідача.

8. Підприємець на спростування презумпції винного заподіяння шкоди позивачу не надав суду жодного авторського договору, за яким він би отримав право на використання спірного твору.

Доводи Підприємця

9. Підприємець подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про безпідставність її доводів та просив рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Попередніми судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- Організація є організацією колективного управління, що підтверджується свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011, виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України;

- 24.01.2014 Організацією і ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (видавник) укладено договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі - Договір № 1), умовами якого передбачено, що видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на Твори та Субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами відповідно до умов цього договору;

- надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення Організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (пункт 2.2. Договору № 1);

- відповідно до пункту 2.4 Договору № 1 видавник уповноважує Організацію отримувати від третіх осіб, зокрема від організацій колективного управління, винагороду, зібрану ними за використання об'єктів авторського права на території України способами, визначеними у пункті 5.1.1 Договору № 1, у тому числі впродовж періодів, передуючих укладенню цього договору;

- Організація здійснює колективне управління відповідно до Договору № 1 на території України;

- згідно з пунктом 9.1 Договору № 1 Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим договором у порядку, визначеному в цьому розділі;

- пунктом 9.2 Договору № 1 визначено, що у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання, з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право: пункт 9.2.1 Договору № 1: пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу Організації; пункт 9.2.2 Договору № 1: вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника, за умов отримання попередньої письмової згоди видавника;

- згідно з пунктом 9.5 Договору № 1 дії, визначені в пункті 9.2.2 цього договору, Організація здійснює за умов отримання попередньої письмової згоди видавника;

- відповідно до пункту 12.1 Договір № 1 вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє безстроково;

- пунктом 3.1 Договору № 1 передбачено, що видавник зобов'язується декларувати свої майнові права на об'єкти авторського права згідно з правилами, встановленими Організацією відповідно до положень Статуту;

- на підтвердження правомірності звернення до місцевого господарського суду за захистом порушених майнових авторських прав на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ІНФОРМАЦІЯ_2) в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", Організацією наданий ліцензійний договір від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д (далі - Договір № 2), укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ТОВ "Ворнер/Чаппелл"; ліцензіар) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" ( ліцензіат);

- згідно з пунктом 2.1 Договору № 2 ліцензіар надає ліцензіату право на використання на протязі строку на території і способами, зазначеними в договорі, всіх творів, які входять до Каталогу ліцензіара, за виключенням Продакшн Музика;

- згідно з розділом "Визначення" територія, на якій надано право на використання творів, зазначена як територія України;

- пунктом 11 передбачено, що Договір № 2 вступає в силу з моменту його підписання з урахуванням положень пункту 11.2 та закінчується 31.12.2014. Строк Договору № 2 може автоматично продовжуватись на наступний період в 1 (один) рік, до тих пір поки не буде розірваний однією зі сторін;

- для підтвердження права використання творів ліцензіар за вимогою ліцензіата надає завірені роздруківки із каталогу, які містять характеристики творів по формі наведеній в додатку № 1 до Договору № 2 (пункт 2.2 Договору № 2);

- відповідно до пункту 3.1 Договору № 2 всі права по відношенню до творів, які надаються ліцензіату згідно даного договору, обмежені обсягом прав, наданих ліцензіару оригінальними клієнтами або ліцензіатами, або іншими правовласниками, про що ліцензіат періодично повідомляється;

- як вбачається з додатку № 1 до Договору № 2 (роздруківка № 14 із каталогу музичних творів), ТОВ "Ворнер/Чаппелл" передало ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" право на використання творів, зокрема "ІНФОРМАЦІЯ_1" (автор твору - ОСОБА_1 виконавець - ІНФОРМАЦІЯ_2);

- Організацією також було надано копію декларацій музичних творів від 01.12.2015 № 490 (дата зазначена від руки), згідно з якою ТОВ "Ворнер/Чаппелл" передало в управління ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ІНФОРМАЦІЯ_2);

- за твердженням позивача, останній володіє майновими авторськими правами на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" та правомірно звертається до суду з відповідним позовом;

- на підтвердження факту використання відповідачем музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" позивач надав суду акт фіксації фактів прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань від 08.02.2016 № 1/0802/2016, складений представником організації Степаненко І.О., диск відеозапису № CMDR14G-CAFWM1B-090 0118 та копію товарного чека від 08.02.2016 № 4;

- встановити, який саме обсяг прав щодо твору належав ТОВ "Ворнер/Чаппелл" на момент укладення Договору № 2 з ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" і чи мало право ТОВ "Ворнер/Чаппелл" передавати ці права третім особам, не вбачається можливим;

- матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо переходу виключних майнових авторських прав на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" від правовласників музичного твору до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна";

- Договір № 2 не є належним доказом наявності майнових авторських прав у позивача на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ІНФОРМАЦІЯ_2);

- на порушення пунктів 9.2, 9.5 Договору № 1 Організація не подала доказів вчинення дій з отримання попередньої письмової згоди ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на вжиття заходів судового захисту його прав та обрання способу такого захисту;

- у матеріалах справи наявна лише згода ТОВ "Ворнер/Чаппелл" з правом ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" поручати судове представництво Організації на підставі Договору № 1, тоді як письмова згода ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" про надання дозволу Організації на судовий захист майнових прав видавника на об'єкти авторського права в матеріалах справи відсутня;

- актом фіксації фактів прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань від 08.02.2016 № 1/0802/2016 (далі - Акт фіксації) та диском відеозапису № CMDR14G-CAFWM1B-090 0118 не доведено використання відповідачем об'єктів авторського права та порушення з боку відповідача майнових авторських прав позивача.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. ЦК України:

стаття 204:

- правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;

частина третя статті 426:

- використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом;

стаття 435:

- первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства);

- суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону;

стаття 440:

- майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом;

- майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом;

статті 441:

- використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо;

- використанням твору є також інші дії, встановлені законом;

статті 443:

- використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

12. Закон № 3792:

стаття 1:

- публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час;

стаття 7:

- суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права;

пункт 2 частини третьої статті 15:

- виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти публічне виконання і публічне сповіщення творів;

частина перша статті 31:

- автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані;

стаття 45:

- суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління;

пункт "г" частини першої статті 49:

- організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів;

пункт "а" статті 50:

- порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їхні майнові права, визначені статтями 15, 17, 27, 39- 41 цього Закону, з урахуванням умов використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтями 21- 25, 42, 43 цього Закону, а також зловживання посадовими особами організації колективного управління службовим становищем, що призвело до невиплати або неналежних розподілу і виплати винагороди правовласникам;

абзац шостий частини першої статті 52:

- за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

13. Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частини перша-третя статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частини перша та друга статті 300:

- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

пункт 1 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

частина перша статті 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

14. Відповідно до статті 45 Закону № 3792 суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

15. За приписами статей 48 і 49 Закону № 3792 можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб'єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб'єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб'єктам.

16. За наявності договорів з суб'єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління відповідно до статті 45 Закону № 3792, що надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.

17. Організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права.

18. За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31- 33 Закону № 3792: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

19. Відповідно до частини третьої статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

20. Частиною третьою статті 15 Закону № 3792 визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

21. Відповідно до приписів статті 1 Закону № 3792 публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

22. Використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

23. У свою чергу, використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону № 3792, у зв'язку з яким пунктом "г" частини другої статті 52 цього ж Закону визначено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

24. Водночас суди попередніх інстанцій, встановивши, зокрема, те, що на порушення пунктів 9.2 та 9.5 Договору № 1 Організація, діючи як представник позивача, не подала доказів вчинення дій з отримання попередньої письмової згоди ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на вжиття заходів судового захисту, дійшли правомірного висновку щодо недоведеності в даному випадку наявності у Організації повноважень на звернення до суду в інтересах позивача з даним позовом та обґрунтовано відмовили в позові.

25. Посилання скаржника на те, що попередні судові інстанції не застосували приписи статті 204 ЦК України і доведеність неправомірного використання Підприємцем спірного музичного твору не можуть бути підставами для задоволення вимог касаційної скарги, оскільки вони не спростовують встановленого попередніми судовими інстанціями факту відсутності у Організації, яка не є правовласником і діє виключно в межах угоди з позивачем, необхідних повноважень на звернення до суду з даним позовом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень зі справи.

27. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Організації залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення зі справи - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

28. Понесені позивачем у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Черкаської області від 28.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 зі справи № 925/350/18 залишити без змін, а касаційну скаргу приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко