ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.02.2019 справа № 908/376/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Носівець В.В., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Левел-Україна» (04205, м. Київ, вулиця Маршала Тимошенка, 29Б (літера А)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207)

про стягнення 136329,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Левел-Україна» заявлено до господарського суду Запорізької області позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» 136329,60 грн. основного боргу за поставлений товар згідно договору поставки № НН 3011/2017 від 30.11.2017. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст.ст. 11, 202, 509, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 175 ГК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 справу № 908/376/19 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами ст. 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, у позовній заяві ТОВ «Левел-Україна» зазначає про порушення відповідачем порядку розрахунку, встановленого договором поставки № НН 3011/2017 від 30.11.2017, внаслідок чого у останнього існує заборгованість по сплаті за поставлений товар на загальну суму 136329,60 грн. Заявляючи вимогу про стягнення 136329,60 грн. основного боргу, позивач посилається на існування у відповідача заборгованості станом на 31.12.2018 в сумі 136329,60 грн., поставку товару згідно видаткових накладних № 475 від 23.03.2018, № 688 від 03.05.2018, № 945 від 14.06.2018, № 1028 від 02.07.2018, № 1151 від 25.07.2018, № 1152 від 25.07.2018 та № 1323 від 04.09.2018 на загальну суму 241329,60 грн., проте, обґрунтованого розрахунку суми основного боргу не надає, доказів часткової сплати відповідачем суми заборгованості позивачем також не надано та не зазначено про наявність у позивача таких доказів.

Посилання на акти звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2018, якими, за твердженням позивача, сторони узгодили суми заборгованості, не підтверджує існування у відповідача заборгованості у визначеному позивачем розмірі. Згідно з чинним законодавством України, акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку. В розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” вказані акти є лише зведеними обліковими документами, які відображають стан розрахунків між сторонами на певну дату.

Відсутність обґрунтованого розрахунку суми основного боргу з посиланням на конкретні первинні бухгалтерські документи щодо поставки товару, суми та дати часткової оплати вартості поставленого товару за конкретними поставками з наданням відповідних документів позбавляє суд можливості перевірити, чи є такі вимоги обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви ТОВ «Левел-Україна» та надання позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків у термін 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 13.03.2019, шляхом надання суду – обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу, доказів часткової сплати заборгованості відповідачем, оригінали доказів направлення відповідачу розрахунку та запитуваних документів (фіскальний чек, опис вкладення у цінний лист) надати до суду у вказаний вище строк.

Згідно з ч. 12 ст. 176 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 13 ст. 176 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 176, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Левел-Україна» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Український Рітейл” 136329,60 грн. залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю «Левел-Україна» строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 13.03.2019, шляхом надання суду – обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу, доказів часткової сплати заборгованості відповідачем, оригінали доказів направлення відповідачу розрахунку та запитуваних документів (фіскальний чек, опис вкладення у цінний лист) надати до суду у вказаний вище строк.

3. Роз’яснити позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

Контактні дані господарського суду Запорізької області: веб-сайт https://zp.arbitr.gov.ua; е-mail: ; телефони: контакт-центр: 0-800-501-492 (безкоштовно по всій території України).

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 25.02.2019.

Суддя           В.В. Носівець