ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 908/581/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В.- головуючого, Мачульського Г. М., Кушніра І. В.,

обов'язки секретаря судового засідання за дорученням головуючого здійснюються помічником судді - Диченко В. В.,

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Воротинцева Дмитра Валентиновича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2018 та рішення Господарського суду Запорізької області від 02.07.2018 у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Воротинцева Дмитра Валентиновича до Бердянської міської ради про визнання договору оренди землі поновленим та зобов'язання укласти додаткову угоду до договору,

за участю представників:

від позивача - Сорокіна А.В., адвокат,

від відповідача - не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) Воротинцев Дмитро Валентинович звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Бердянської міської ради про визнання договору оренди землі від 05.11.2007, укладеного між сторонами, поновленим на новий строк та зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду до зазначеного договору оренди землі.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач своєчасно, відповідно до умов договору звернувся до відповідача із заявою про продовження договору оренди. Після закінчення строку дії договору продовжує користуватися земельною ділянкою і заперечень щодо цього від орендодавця у місячний строк не отримав.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. 05.11.2007 між ФОП Воротинцевим Д. В. (орендар) та Бердянською міською радою (орендодавець) укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 31.01.2008 за № 39.

2.2. Згідно з п.п. 1, 1.2 договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для розміщення та обслуговування пляжу, яка знаходиться в м. Бердянську Запорізької області по вул. Приморській (між кафе "Рибак" та РКП "Маяк"). Земельну ділянку передано в оренду на підставі п. 2.16 рішення двадцять сьомої сесії V скликання Бердянської міської ради від 30.08.2007 № 10 "Про передачу в оренду земельних ділянок".

2.3. Відповідно до п. 2 договору оренди землі в оренду передано земельну ділянку площею 0,0718 га.

2.4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з довідкою Бердянського міського управління земельних ресурсів від 31.10.2007 № 1252 становить 36 378,85 (тридцять шість тисяч триста сімдесят вісім гривень 85 копійок) (п. 5 договору).

2.5. Договір укладено строком до 01.08.2012. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

2.6. 05.11.2007 за актом прийому-передачі земельної ділянки міський голова Баранов В. О. передав, а ПП Воротинцеву Д. В. прийняв земельну ділянку в натурі площею 0,0718 га для розміщення та обслуговування пляжу.

2.7. 23.01.2012 сторонами підписано угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (додаткова угода), згідно з якою на підставі п. 28 рішення вісімнадцятої сесії VI скликання Бердянської міської ради від 29.12.2011 № 34 внесено зміни до пункту 8 договору оренди землі щодо строку його дії, а саме: сторонами погоджено, що договір укладено строком до 01.08.2017.

2.8. 28.05.2014 сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 28.05.2014, згідно з якою внесено зміни до договору оренди землі, зокрема до у п. 2 розділу "Об'єкт оренди", п. 9 розділу "Орендна плата", п. 2 "Обов'язки орендодавця", п. 31 "Обов'язки орендаря", п. 38 "Дія договору припиняється шляхом його розірвання...", п. 39 "Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку..." та доповнено договір розділом "Умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки".

2.9. Згідно з додатковою угодою від 14.11.2014 сторони внесли зміни щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

2.10. 19.06.2017 ФОП Воротинцев Д. В. звернувся до міського голови Бердянської міської ради із заявою з проханням поновити договір оренди землі від 30.08.2007, реєстраційний № 39, строком на 10 років. До заяви додано необхідні документи, у тому числі проект додаткової угоди у 3-х примірниках.

2.11. 04.07.2017 виконавчий комітет Бердянської міської ради у листі № 911 повідомив ФОП Воротинцева Д. В., що його звернення направлено на розгляд постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології. Результат розгляду - витяг з рішення сесії Бердянської міської ради можна отримати через 10 днів після засідання чергової сесії Бердянської міської ради в Центрі надання адміністративних послуг у м. Бердянськ.

2.12. Продовжуючи користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, і не отримавши від орендодавця будь-якого повідомлення, ФОП Воротинцев Д. В. 16.01.2018 звернувся до Бердянської міської ради з проханням підписати додаткову угоду про поновлення договору оренди у зв'язку з відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

2.13. У відповідь виконком міської ради у листі від 05.02.2018 № 01-0881/31 повідомив позивачеві, що рішенням тридцять першої сесії Бердянської міської ради VII скликання від 17.08.2017 № 21 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" вирішено відмовити ФОП Воротинцеву Д. В. у поновленні договору оренди землі та запропонував цій особі звільнити зазначену земельну ділянку та повернути її за актом прийому-передачі Бердянській міській раді.

2.14. Згідно з п. 11 рішення тридцять першої сесії Бердянської міської ради VII скликання від 17.08.2017 № 21 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" відмовлено у поновленні договору оренди землі від 05.11.2007, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 31.01.2008 за № 39, укладеного між Бердянською міською радою та ФОП Воротинцевим Д.В. для розміщення та обслуговування пляжу строком до 01.08.2022, та запропоновано цій особі звільнити зазначену земельну ділянку та повернути її за актом прийому-передачі Бердянській міській раді.

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.07.2018 (суддя Боєва О. С.) у задоволені позову відмовлено.

3.2. В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на наявність рішення сесії Бердянської міської ради VII скликання, згідно з яким позивачу відмовлено у поновлені договору оренди землі. Зазначене рішення Бердянської міської ради на день розгляду даної справи є чинним, не оскаржено та не скасовано у встановленому законом порядку. Крім того, суд зазначив, що строк дії договору, який закінчився, становив 9 років 6 місяців. Натомість позивач просить продовжити дію договору на 10 років 29 днів, що не відповідає положенням статті 33 Закону України "Про оренду землі".

3.3. Постановою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2018 у складі: Антоніка С. Г., Дарміна М. О., Іванова О. Г. рішення суду першої інстанції залишено без змін з підстав того, що наслідком поновлення договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є укладення додаткової угоди на той самий строк, який був передбачений договором, а позивач просив укласти договір на інший строк.

4. Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

4.1. ФОП Воротинцев Д. В. у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4.2. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статті 33 Закону України "Про оренду землі". Скаржник наголошує, що орендар на виконання п. 8 договору та частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди та усі необхідні документи. Орендодавець не повідомив орендаря про наявність жодних заперечень чи будь яких пропозицій та не обґрунтував свого рішення про відмову. Крім того, скаржник зазначив, що просив визнати договір оренди поновленим на новий строк і про жодний строк у 10 років 29 днів не йшлося.

4.3. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги касаційної скарги.

5. Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

5.1. Відзиву від відповідача не надійшло.

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

6.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Переглянувши судові рішення у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи, враховуючи визначені ГПК України межі такого перегляду, суд касаційної інстанції виходить із наступного.

6.3. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

6.4. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

6.5. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

6.6. Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

6.7. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

6.8. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

6.9. У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах.

6.10. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк.

6.11. Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6 - 219цс14, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

6.12. Таким чином, законодавець у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначив алгоритм дій, який зобов'язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

6.13. При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

6.14. Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення у справі, взяли до уваги п. 11 рішення тридцять першої сесії Бердянської міської ради VII скликання від 17.08.2017 № 21 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", згідно з яким відмовлено у поновленні договору оренди землі від 05.11.2007 для розміщення та обслуговування пляжу, строком до 01.08.2022. При цьому суди не з'ясували на виконання яких саме положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" частин1-5 чи 6 прийнято це рішення.

6.15. Так, суди не з'ясували, чи є це рішення відповіддю Бердянської міської ради в розумінні положень частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" на пропозицію позивача від 19.06.2017 щодо поновлення договору оренди, при тому, що у проекті угоди про внесення змін до договору оренди землі зазначено інше цільове призначення земельної ділянки, а саме: "для розміщення та обслуговування пляжу з розташуванням сучасної інфраструктури та розташування пункту прокату маломірних засобів" та інший строк, а саме: "до 30.08.2027" Крім того, у рішенні відсутнє обґрунтування відмови у поновленні договору, воно не містить посилань на порушення закону, у ньому не наведено конкретних істотних умов договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

6.16. У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

6.17. Судами не з'ясовано, чи є рішення тридцять першої сесії Бердянської міської ради VII скликання від 17.08.2017 № 21 запереченням у поновленні договору у розумінні положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" з огляду на дату прийняття цього рішення та його зміст, а також не з'ясовано наявності доказів направлення рішення відповідачеві у визначений законом строк.

6.18. За змістом статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

6.19. Відповідно до статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов'язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

6.20. Під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

6.21. Судами не встановлено, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту права, викладений у позовній вимозі в частині зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду до договору, способу захисту цивільного права, передбаченому законом, та відповідно чи підпадає він під примусове виконання обов'язку в натурі.

6.22 За наведених обставин висновки судів попередніх інстанцій не можна вважати такими, що відповідають вимогам статті 86 ГПК України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

6.23. Оскільки передбачені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційній інстанції не дають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, постановлене у цій справі судове рішення підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

6.24. Під час нового розгляду судам необхідно врахувати викладене, вирішити питання щодо наданих сторонами доказів, всебічно, повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Відповідно до положень статей 308, 310 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

7.2. З огляду на викладене, рішення та постанова судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Судові витрати

8.1. Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати у справі підлягають розподілу під час вирішення спору по суті, а оскільки за результатами розгляду касаційної скарги спір у даній справі не вирішено, розподіл судових витрат за результатами розгляду касаційної скарги є передчасним.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Воротинцева Дмитра Валентиновича задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2018 та рішення Господарського суду Запорізької області від 02.07.2018 у справі № 908/581/18 скасувати.

3. Справу № 908/581/18 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір