ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019 Справа №914/627/18

За позовом: публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд», м. Київ,
до відповідача:приватного акціонерного товариства «Медвежа воля», с. Медвежа,
про: стягнення 282750,00 грн - попередньої оплати, 89263,79 грн - 23 відсотки річних за користування грошовими коштами, 141375,00 грн - штрафу.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
За участю представників:
позивача:Гоцка Р.В. - адвокат (свідоцтво №6397/10),
відповідача:не з'явився,
вільний слухач:ОСОБА_2

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» до приватного акціонерного товариства «Медвежа воля» про стягнення 282750,00 грн - попередньої оплати, 43651,95 грн - 23 відсотків за користування грошовими коштами, 141375,00 грн - штрафу.

Ухвалою суду від 10.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.05.2018. В підготовчому засіданні 07.05.2018 оголошено перерву до 22.05.2018 та 29.05.2018.

Ухвалою суду від 29.05.2018 зупинено провадження у даній справі до набрання рішенням у справі №910/5299/18 законної сили.

Ухвалою суду від 27.11.2018 поновлено провадження у справі, продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче провадження на 17.12.2018.

18 травня 2018 року ПАТ «Медвежа воля» подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Брокерської контори №247 ТзОВ «ХЕММОНД». Подана заява мотивована тим, що Брокерська контора погоджуючи умови договору, не повідомила відповідача про умови п. 7.5. Договору, а саме: про штрафну санкцію у розмірі 50 відсотків від суми попередньої оплати, що позбавило останнього у праві вибору укладати чи не укладати Договір на таких умовах.

Позивач проти поданого клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору заперечив, подавши письмові пояснення від 25.05.2018.

Частинами першою та другою статтею 50 Господарського процесуального кодексу України встановлено,що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Так, суд розглянувши заяву про залучення спору Брокерської контори №247 ТзОВ «ХЕММОНД» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відмовляє у задоволенні такого, адже рішення у даній справі жодним чином не впливатиме на права та обов'язки Брокерської контори.

12 грудня 2018 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою він просить стягнути з відповідача 282750,00 грн попередньої оплати, 89263,79 грн - 23 відсотки річних за користування грошовими коштами, 141375,00 грн - штрафу.

В подальшому підготовче засідання було закрите та призначено розгляд справи по суті на 28.01.2019. Ухвалою суду від 28.01.2019 розгляд справи було відкладено на 11.02.2019. Судове засідання 11.02.2018 не відбулось, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Березяк Н.Є. Ухвалою суду від 18.02.2019 про вказані обставини сторін було повідомлено та призначено справу до розгляду на 22.02.2019.

В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі на надав усні пояснення по суті справи. Свої вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем умов Біржового Договору поставки зерна врожаю 2017 року №1277Ф від 17.07.2017, зокрема: у зв'язку з не поставкою зерна гречки 3-го класу в кількості 29,000 тонн, позивач просить повернути суму попередньої оплати та штрафні санкції передбачені договором: 89263,79 грн - 23 відсотки річних за користування грошовими коштами, 141375,00 грн - штраф у розмірі 50 відсотки від суми попередньої оплати.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, проти позову заперечив частково, з підстав наведених у відзиві. Зокрема, у поданому відзиві зазначає, що визначає позовні вимоги в частині повернення попередньої оплати у сумі 282750,00 грн та частково відсотки за користування грошовими коштами.

Свої заперечення в частині стягнення процентів річних обґрунтовує тим, що умовами Договору не встановлений обов'язок відповідача сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від позивача, відтак останній не мав права нарахування та стягнення відсотків за період, починаючи з моменту перерахування коштів на рахунок відповідача.

Щодо штрафу у розмірі 50% від суми попередньої оплати, то відповідач вказує, що під час укладення договору доручення до відома відповідача не було доведено додаткової відповідальності у вказаному розмірі. А тому, заявлені вимоги про стягнення штрафу є необґрунтованими.

В судовому засіданні 22.02.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Між публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» (Покупець, позивач у справі) та приватним акціонерним товариством «Медвежа воля» (Постачальник, відповідач у справі ) в особі брокера-постачальника ОСОБА_3, який є брокером, що виконує доручення постачальника і діє на підставі договору доручення №17/0717/К(1) від 17.07.2017, Довіреності №162 від 25.04.2017 було укладено Біржовий договір поставки зерна врожаю 2017 року № 1277Ф (надалі - Договір). За умовами цього Договору, Постачальник у визначений сторонами строк передає Покупцеві у власність зерно гречки 3 класу (Товар), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити його (п. 1.1 Договору).

Згідно з пунктами 2.1.1., 2.1.2. Договору Постачальник зобов'язується поставити покупцю зерно гречки 3 класу у кількості 29,000 тонн, яке буде вирощене та зібране в 2017 році на земельній ділянці/ділянках сільськогосподарського призначення постачальника загальною посівною площею 37,9436 га. Постачальник зобов'язаний поставити товар для зберігання на зерновий склад, вказаний в п.2.2, в кількості 29,000 тонн в строк до 30.11.2017, що являє собою кінцевий строк поставки Товару.

Пунктами 2.2., 2.6. Договору передбачено, що базис поставки: EXW ДП ДАРУ «Стрийський КХП №1» 82400, вул. Грабовецька, 2, м. Стрий, Львівська обл. на умовах Інкотермс 2010. Поставка вважається здійсненою в момент підписання акту (ів) передавання - приймання товару на зерновому складі згідно з п. 2.2 відповідно до умов цього договору та видачі покупцеві складської квитанції або складського свідоцтва. Сама лише поставка товару постачальником на зерновий склад, визначений у п.2.2 договору без підписання відповідних актів передавання - приймання та видачі покупцеві складської квитанції або складського свідоцтва не є належним виконанням договору щодо поставки товару.

Розділом 3 Договору передбачено показники, характеристики і норми для гречки за класами.

Загальна базова ціна договору на момент укладення складає 435000,00 грн, в тому числі ПДВ (п. 5.2 Договору), покупець зобов'язується протягом 5 робочих днів з моменту набрання чинності договором застави, передбаченим п.2.5 договору, але в будь-якому разі після набрання чинності договором страхування та надання акту огляду сільськогосподарських культур до договору страхування, перерахувати кошти (попередню оплату) на поточний рахунок постачальника в розмірі 282750,00 грн, в тому числі ПДВ, що складає 65% від загальної базової ціни договору, передбаченої у п.5.2 цього договору, за вирахуванням суми, передбаченої у п.п.5.3.1 цього договору (п. 5.3 Договору), покупець із суми попередньої оплати, передбаченої п.5.3 цього договору утримує 21627,85 грн без ПДВ, для сплати страхового платежу, який сплачується протягом 5 банківських днів після отримання від страхової компанії акта огляду сільськогосподарських культур до договору страхування (п. 5.3.1 Договору).

Пунктом 7.5. Договору встановлено, що у разі, якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, він зобов'язаний протягом 10 календарних днів після настання строку, встановленого п.п. 2.1.2 договору, повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату з врахуванням страхового платежу у сумі, визначеній п. 5.3 цього договору, та додатково сплатити на користь покупця: проценти у розмірі 23% річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цих коштів від покупця; штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати.

Цей договір набуває чинності з моменту його укладення та реєстрації на Аграрній біржі (п.11.3 Договору), строк дії договору: з дати набуття чинності у відповідності до п. 11.3 договору до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (п. 11.6 Договору).

На виконання взятих на себе зобов'язань позивач перерахував відповідачу попередню оплату в розмірі 282750,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку від 24.07.2017 (долучено до матеріалів справи).

Листом №415-13/17 від 29.11.2017 позивач підтвердив, що не заперечує про заміну пункту базису поставки.

Згідно з складською квитанцією на зерно серії АЧ №206219 №194 від 30.11.2017 Постачальник передав на зберігання зерно гречки в кількості 29,000 тонн.

13 листопада 2017 року відповідач листом №01-13/11 повідомив позивача про перебільшення на 0,5% зернової домішки, який неможливо усунути шляхом очищення. Крім того, просив прийняти пропозицію про заміну зерна гречки на крупу гречану.

Позивач листом від 19.12.2017 №13-02/3/2512 повідомив відповідача про неможливість прийняття пропозиції запропонованої у листі від 13.11.2017.

24 січня 2018 року ПАТ «Аграрний фонд» звернувся до ПАТ «Медвежа воля» з вимогою №02-08/4/95 про повернення попередньої оплати в розмірі 282750,00 грн у зв'язку з невиконання умов договору, а також 32783,51 грн відсотків за користування грошовими коштами та 141375,00 грн штрафу у строк до 05.02.2018.

У відповідь на отриману вимогу, відповідач листом від 02.02.2018 №01-02/02 повідомив позивача про наступне. У жовтні 2017 року Постачальником було надано зерно гречки на лабораторний аналіз, за результатами якого ДП «Стрийський КХП №1» відмовилось приймати гречку, вказуючи на відхилення від норм по вологості (про що повідомлено позивача листом від 26.10.2017 №01-26/10). У зв'язку із погодженням зміни базису, Постачальник передав на зберігання ДП «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» зерно гречки в кількості 29,000 тонн. Так, на дату вказаного листа Постачальник унеможливлений здійснити реалізацію зерна через накладену заборону без згоди на це Покупця. Тому просить надати згоду на заміну предмета застави чи на відчуження такого, для подальшого задоволення вимог Покупця.

Листом від 08.02.2018 №02-08/3/234 позивач повідомив відповідача, що не погоджується з викладеними у його листі від 02.02.2018 №01-02/02 пропозиціями та просить виконати вимоги від 24.01.2018 №02-08/4/95.

ПАТ «Медвежа воля» листом від 20.02.2018 №01-20/02 звернувшись до ПАТ «Аграрний фонд» зазначало, що Постачальник 30.11.2017 поставивши зерно гречки на погоджений базис, розраховувало, що Покупець до 24.01.2018 виконає умови Договору. Однак, протягом вказаного періоду Покупець не повідомив Постачальника про відмову від товару, не прийняв та не оплатив товар, при тому будь яких претензій, рекламацій щодо невиконання умов договору від Покупця не поступало, тощо.

У відповідь на даний лист від 20.02.2018 позивач листом від 23.03.2018 №02-08/3/435 повідомив таке. Листом від 29.11.2017 №415-13/17 позивач погодив зміну базису. Однак, відповідач поставив на ДП «Радивилівський КХП» некласну гречку (зернова домішка 8,6 %), що підтверджується складською квитанцією на зерно від 30.11.2017 №194.

Поряд з цим, вказує, що відповідно до умов Договору, зернова домішка - 5,0 %. Такі показники відповідають ДСТУ 4524:2006 гречка. Технічні умови. Таким чином, ПАТ «Медвежа воля» своє зобов'язання виконало не належним чином, поставку зерна гречки 3 класу належної якості не здійснило.

У зв'язку з порушенням умов Договору позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 282750,00 грн - попередньої оплати, 89263,79 грн - 23 % річних за користування грошовими коштами, 141375,00 грн - штрафу у розмірі 50% суми попередньої оплати.

Відповідач позовні вимоги в частині повернення попередньої оплати у сумі 282750,00 грн. та частково відсотки за користування грошовими коштами визнає, а щодо решти вимог заперечив з підстав наведених у відзиві.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 у справі №910/5299/18 у задоволенні позову ПАТ «Медвежа воля» до ПАТ «Аграрний фонд» про визнання недійсним частини Біржового Договору поставки зерна врожаю 2017 року №1277Ф від 17.07.2017, а саме: п. 7.5 в частині сплати штрафу у розмірі 50 відсотків від суми попередньої оплати відмовлено.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Згідно з п. 5.3. Договору покупець зобов'язується протягом 5 робочих днів з моменту набрання чинності договором застави, передбаченим п. 2.5 договору, але в будь-якому разі після набрання чинності договором страхування та надання акту огляду сільськогосподарських культур до договору страхування, перерахувати кошти (попередню оплату) на поточний рахунок постачальника в розмірі 282750,00 грн, в тому числі ПДВ, що складає 65% від загальної базової ціни договору, передбаченої у п.5.2 цього договору, за вирахуванням суми, передбаченої у п.п.5.3.1 цього договору.

На виконання взятих на себе зобов'язань позивач перерахував відповідачу попередню оплату в розмірі 282750,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку від 24.07.2017.

Постачальник зобов'язаний поставити товар для зберігання на зерновий склад, вказаний в п. 2.2, в кількості 29,000 тонн в строк до 30.11.2017, що являє собою кінцевий строк поставки Товару (п. 2.1.2. Договору).

Згідно з Складською квитанцією на зерно серії АЧ №206219 №194 від 30.11.2017 Постачальник передав на зберігання зерно гречки в кількості 29,000 тонн. На склад ДП «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» (що погоджено із Покупцем). Крім того, з даної квитанції встановлено, що гречка некласна, вологість - 13,5; зернова домішка - 8,6; сміттєва домішка - 2,5.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 7.5. Договору встановлено, що у разі, якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, він зобов'язаний протягом 10 календарних днів після настання строку, встановленого п.п. 2.1.2 договору, повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату з врахуванням страхового платежу у сумі, визначеній п. 5.3 цього договору, та додатково сплатити на користь покупця: проценти у розмірі 23% річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цих коштів від покупця; штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати.

Так, як встановлено судом із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов'язки на підставі укладеного договору поставки зерна. За умовами цього Договором відповідач зобов'язувався поставити позивачу зерно гречки 3-го класу, яке посинно відповідати встановленим договором показникам якості, однак поставив зерно гречки (некласне) - перевищенням зернової домішки ( допустимо 5%, поставлено - 8,6%). Доказів погодження та прийняття вказаного товару до матеріалів справи сторонами не долучено, а крім того, долучено лист ПАТ «Аграрний фонд» від 19.12.2017, з змісту якого встановлено, що позивач не погоджував та не погоджує заміну Товару.

Враховуючи наведене, вимоги позивача щодо стягнення суми попередньої оплати в розмірі 282750,00 грн, які визнає відповідач - підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення 89263,79 грн - 23 відсотків річних за користування грошовими коштами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 693 Цивільного кодексу України, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Пунктом 7.5. Договору встановлено, що у разі, якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, він зобов'язаний протягом 10 календарних днів після настання строку, встановленого п.п. 2.1.2 договору, повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату з врахуванням страхового платежу у сумі, визначеній п. 5.3 цього договору, та додатково сплатити на користь покупця: проценти у розмірі 23% річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цих коштів від покупця.

Так, розглянувши зазначені вище вимоги про стягнення 23 відсотків річних за користування грошовими коштами, які позивач нараховує з наступного дня після перерахування попередньої оплати, вказує про можливість нарахування вказаної суми у такому порядку, адже така можливість передбачена законом, а також закріплена у Договорі, який підписано сторонами.

Відтак, розглянувши вимоги про стягнення 89263,79 грн - 23 відсотків річних за користування грошовими коштами, перевіривши поданий позивачем розрахунок, установивши, що заперечення відповідач щодо необґрунтованого нарахування 23 відсотків річних є необґрунтованими, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення штрафу, суд вказує таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 цього ж кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 ГК визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом положень частини четвертої статті 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до вказаного вище п. 7.5. Договору, у разі, якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, він зобов'язаний протягом 10 календарних днів після настання строку, встановленого п.п. 2.1.2 договору, повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату з врахуванням страхового платежу у сумі, визначеній п. 5.3 цього договору, та додатково сплатити на користь покупця: штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Як встановлено з матеріалів справи, а саме рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2018, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 у справі №910/5299/18 ПАТ «Медвежа воля» звернулось до суду із позовом до ПАТ «Аграрний фонд» про визнання недійсним частини Біржового Договору поставки зерна врожаю 2017 року №1277Ф від 17.07.2017, а саме: п. 7.5 в частині сплати штрафу у розмірі 50 відсотків від суми попередньої оплати. Однак судами у задоволенні позову було відмовлено.

Враховуючи наведене, розглянувши вимоги позивача щодо стягнення 141375,00 грн. - штрафу у розмірі 50% суми попередньої оплати, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір покладається на відповідача.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Медвежа воля» (82129, Львівська область, Дрогобицький район, село Медвеже, вулиця Січових Стрільців, будинок 1; ідентифікаційний код 31417231) на користь публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» (01001, місто Київ, вулиця Б.Грінченка, будинок 1; ідентифікаційний код 38926880) 282750,00 грн - попередньої оплати, 89263,79 грн - 23 відсотки річних за користування грошовими коштами, 141375,00 грн - штрафу у розмірі 50 відсотків суми попередньої оплати та 7700,83 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.02.2019.

Суддя Березяк Н.Є.