ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Справа№ 910/9604/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Грека Б.М.

Верховця А.А.

за участю секретаря Корінної А.О.

та представників:

від позивача - Сербуль О.Ю. - дов. б/н від 15.12.2018р.;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - Ховхун Ю.Е. - директор,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) Любенко Ірини Миколаївни

на рішення господарського суду м.Києва від 10.12.2018р.

(повний текст складено 13.12.2018р.)

у справі №910/9604/18 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Корпорейшн» (організація колективного управління, що звернулась на захист прав позивача - Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами»

до ФОП Любенко Ірини Миколаївни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Громадська спілка «Українська ліга музичних прав»

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 223380 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 10.12.2018р. у справі №910/9604/18 позов задоволено частково; стягнуто з ФОП Любенко Ірини Миколаївни на користь ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" 17620,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав, 264,30 грн. судового збору, 9,94 грн. судових витрат, пов'язаних з розглядом справи. В іншій частині позову відмовлено

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду першої інстанції, ФОП Любенко І.М. звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення господарського суду м.Києва від 10.12.2018р. у справі №910/9604/18 в частині стягнення 17620,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав, 264,30 грн. судового збору, 9,94 грн. судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, в цій частині в позові відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач в задоволенні апеляційної скарги ФОП Любенко І.М. повністю заперечує, оскільки відповідачем не було доведено належними доказами додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним у власній господарській діяльності спірного музичного твору та не спростовано визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу Громадська спілка «Українська ліга музичних прав» вважає позовні вимоги позивача безпідставними, оскільки був заявлений не уповноваженою особою, в інтересах особи, яка не є суб'єктом майнових авторських прав на спірний твір, а тому просить апеляційний суд апеляційну скаргу ФОП Любенко І.М. задовольнити, рішення місцевого суду від 10.12.2018р. у справі №910/9604/18 скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Любенко І.М. на рішення господарського суду м.Києва від 10.12.2018р. у справі №910/9604/18 та призначено її до розгляду на 25.02.2019р.

25.02.2019р. у судовому засіданні представником третьої особи було заявлено усне клопотання про заміну Об'єднання підприємств «Українська ліга музичних прав» його правонаступником - Громадською спілкою «Українська ліга музичних прав».

Колегія суддів задовольняє усне клопотання представника третьої особи про правонаступництво як обґрунтоване, оскільки з копії виписки з ЄДР і з копії коду доступу до Статуту ГС «Українська ліга музичних прав» вбачається, що 27.12.2018р. відбулося відповідне перетворення юридичної особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" на захист прав позивача до місцевого суду було подано позов про стягнення з відповідача 223 380 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав позивача, які мотивовано неправомірним використанням музичного твору відповідачем у публічному закладі - "Квартал - Outlet Center" за адресою м. Київ, вул. Конєва, буд. 7, у якому відповідач здійснює господарську діяльність, а саме шляхом публічного виконання музичного твору "Tu es foutu", виконавець - In-Grid.

Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 24.01.2011р. № 18/2011.

01.04.2015р. між Організацією і ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" (видавник, позивач) було укладено Договір № 01/04/15-1 про управління майновими авторськими правами (далі - Договір № 01/04/15-1, а.с. 17), за умовами якого:

- видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на всі твори, які належать видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору (пункт 2.1 Договору № 01/04/15-1 в редакції Додаткової угоди № 4 від 16.11.2016р.);

- надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (пункт 2.2 Договору № 01/04/15-1);

- Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України будь-які юридичні дії з метою забезпечення майнових прав видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим договором (пункт 7.1 Договору № 01/04/15-1);

- Організація має право вживати будь-яких законних заходів, направлених на захист майнових прав видавника, в тому числі перешкоджати використанню об'єктів авторського права без дозволу Організації, забороняти таке використання та здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу Організації. Відповідно до чинного в Україні законодавства вчинення таких дій не потребує отримання додаткових дозволів чи погоджень видавника. При цьому Організація має інформувати видавника про здійснення таких дій (пункт 7.2 Договору № 01/04/15-1 в редакції Додаткової угоди № 4 від 16.11.2016р.);

- у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами (п. 7.3 Договору № 01/04/15-1 в редакції Додаткової угоди № 4 від 16.11.2016р.);

- даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2015р. Після закінчення терміну дії договору сторони можуть продовжити термін дії цього договору шляхом підписання Додаткової угоди до цього договору (пункт 10.1 Договору № 01/04/15-1).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 6 від 01.12.2017р. до Договору № 01/04/15-1, на виконання п. 10.1 цього договору сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору № 01/04/15-1 до 31 грудня 2018 року включно.

Відповідно до змісту Декларації об'єктів авторського права (музичних творів) № 22 від 01.04.2015р. (далі - Декларація) видавник передав в управління Організації музичний твір "Tu es foutu" (автор музики - Marco Soncini, автор тексту - Ingrid Alberini, виконавець - In-Grid, частка видавника щодо публічного виконання - 25%).

01.03.2015 Energy Production s.r.l. (ліцензіар) та ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" (ліцензіат, позивач) укладено Ліцензійний договір № 46-01/03/15 (далі - Ліцензійний договір № 46-01/03/15, а.с. 35), за умовами якого:

- твір - будь-який існуючий чи створений на момент дії даного договору музичний, літературний, аудіовізуальний, сценічний твір, а також інший результат творчої діяльності, який є об'єктом авторського права; Територія - територія України, Строк - період дії даного договору, Фонограма - означає звукові записи виконання музичних творів з текстом (або без такого), виключні майнові суміжні права на які належать ліцензіару та перелік (назви) яких затверджуються сторонами в додатках до даного договору (п.п. 1.1, 1.3, 1.4, 1.6 Ліцензійного договору № 46-01/03/15);

- ліцензіар надає ліцензіату виключні права на використання Творів та Відеокліпів та виключні майнові суміжні права на виконання Фонограм та Виконань з обмеженнями, вказаним у договорі, та право забороняти використання третім особам Творів, Відеокліпів, Виконань та Фонограм, способами, передбаченими у п. 2.2 даного договору, на Території та в Строк (п. 2.1 Ліцензійного договору № 46-01/03/15);

- способами використання Творів, права на які передаються ліцензіату, є дозвіл або заборона третім особам здійснювати, зокрема, публічне виконання та публічне сповіщення Творів (п.п. 2.2.2 п. 2.2 Ліцензійного договору № 46-01/03/15);

- ліцензіат зобов'язаний перешкоджати порушенню авторських прав, зокрема, на Твори, встановлені в Додатках до даного договору (п.п. 4.2.2 п. 4.2 Ліцензійного договору № 46-01/03/15);

- договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, вказаного на початку даного договору та і діє до 29 лютого 2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 9.1 Ліцензійного договору № 46-01/03/15 в редакції Додаткової угоди № 1 від 28.02.2016р.).

Відповідно до Додатку № 1 від 01.03.2015р. до Ліцензійного договору № 46-01/03/15 (а.с. 32) сторони цього договору домовились, що для використання способами, передбаченими п. 2.2 Ліцензійного договору № 46-01/03/15 передаються твори згідно переліку, в тому числі музичний твір "Tu es foutu" (виконавець - In-Grid, автор музики - Marco Soncini, автор тексту - Ingrid Alberini).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (в чинній редакції) суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон), об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема, музичні твори з текстом і без тексту.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління.

22.07.2018р. набув чинності Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", яким визначено правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в Україні. Пунктом 2 частини шостої Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону внесено зміни до Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Разом з тим, відповідно до положень частини першої Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" норми вказаного Закону застосовуються до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності.

Таким чином, якщо правовідносини сторін у справі виникли до набрання чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", положення останнього до них під час вирішення відповідних спорів судами не застосовуються.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини сторін у даній справі виникли до набрання чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", під час вирішення даного спору, місцевим судом правильно були застосовані положення Закону України "Про авторське право і суміжні права" в редакції до 22.07.2018р.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним.

Таким чином, за наявності договорів із суб'єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами, організації колективного управління відповідно до статті 45 Закону, яка надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав.

Така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до частини третьої статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до частини першої статті 427 ЦК України майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до закону повністю або частково іншій особі.

Частиною третьою статті 15 Закону визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Згідно з приписами статті 1 Закону публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час; публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу (п. 41 Постанови № 12).

Тому місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" на підставі Ліцензійного договору № 46-01/03/15 та Додатку № 1 до нього набуло майнові права, зокрема щодо спірного музичного твору "Tu es foutu", а Організація на підставі Договору № 01/04/15-1 та відповідно до Декларації наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" (позивача), зокрема щодо спірного музичного твору "Tu es foutu" та, відповідно, правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача. Ліцензійний договір № 46-01/03/15 та Договір № 01/04/15-1 станом на час фіксації порушення були чинні, недійсними не визнавалися, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Стосовно доводів відповідача та третьої особи про те, що обсяг майнових авторських прав позивача на спірний твір становить лише 25%, а відтак майнові авторські права на спірний твір перебувають у спільній частковій власності кількох осіб, крім того, спірний твір було створено кількома авторами (тобто, у співавторстві), у зв'язку з чим у позивача відсутні права самостійно без згоди інших співвласників дозволяти чи забороняти третім особам використання спірного твору, то такі доводи місцевим судом обґрунтовано були відхилені з огляду на таке:

- підставою заявленого позову є саме обставини, пов'язані з реалізацією суб'єктом майнового авторського права належних йому майнових авторських прав відповідно до приписів ст. 427 ЦК України та ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права", а не обставини, пов'язані зі створенням спірного музичного твору, які є немайновими авторськими правами. При цьому матеріали справи не містять доказів стосовно існування спору щодо співавторства та спору між авторами щодо їх частки в участі у створення спірного музичного твору;

- згідно з приписами пункту "в" частини першої статті 49 Закону (в редакції до 22.07.2018р.) до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Водночас згідно з положеннями частини другої тієї ж статті суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Таким чином, позивачем було доведено належність йому майнових авторських прав на спірний музичний твір.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003р. №71 "Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 №657) надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Таким чином, Організація наділена правом фіксувати факти комерційного використання музичних творів способом публічного виконання/публічного сповіщення.

19.12.2016р. представником Організації ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності № 30/12/15/02 від 30.12.2015р., у магазині "Квартал - Outlet Center" за адресою м. Київ, вул. Конєва, буд. 7, в якому здійснює господарську діяльність ФОП Любенко І.М. (відповідач), було зафіксовано у період часу з 18:59 год. до 19:31 год. факт публічного виконання музичних творів, в тому числі спірного музичного твору "Tu es foutu" (виконавець - In-Grid) для фонового озвучення приміщення, про що було складено Акт фіксації № Че-11/12/16. Фіксація здійснювалась з використанням відеокамери SONY, model Handycam DCR - DVD 109E на DVD-диск (а.с. 39-43).

Акт № Че-11/12/16 підписаний представником Організації ОСОБА_6 та містить відмітку, що директор ОСОБА_7 відмовився назвати прізвище, від підписання акту відмовився.

На підтвердження обставин, зазначених у Акті фіксації № Че-11/12/16, місцевому суду також було надано товарний чек № 6780 від 19.12.2016р та DVD-диск з відео-звукозаписом до Акту фіксації № Че-11/12/16.

Наявним в матеріалах справи відео-звукозаписом до Акту фіксації № Че-11/12/16 підтверджується, що фіксація відбувалась 19.12.2016р. на території магазину "Квартал - Outlet Center", де здійснює господарську діяльність ФОП Любенко І.М., відеозапис містить звучання спірного музичного твору "Tu es foutu" (виконавець - In-Grid), якість запису дозволяє ідентифікувати вказаний музичний твір.

Твердження відповідача, які підтримувала третя особа, про те, що Акт фіксації № Че-11/12/16 та відео-звукозапис не можуть бути достатніми та допустимими доказами у справі, місцевим судом обґрунтовано були відхилєні, оскільки:

- законодавством України не встановлено обов'язкових вимог до порядку проведення фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання/публічного сповіщення та вимог до форми і змісту акту фіксації представником (-ами) організацій колективного управління, рівно як і вимог надання/направлення цього акту суб'єкту фіксації. Крім того, на підтвердження здійснення фіксації уповноваженим представником Організації ОСОБА_6 матеріали справи містять довіреність № 30/12/15/02 від 30.12.2015р;

- при дослідженні запису встановлено зафіксовану на записі колонку, якою обладнаний заклад для подання музичних творів. Використання музичних творів безпосередньо у публічному закладі (а не шляхом здійснення користувачем передачі таких творів в ефір чи по кабелях) є публічним виконанням. З запису також вбачається, що визначення музичних творів здійснювалось за допомогою спеціальної програми, яка дозволяє ідентифікувати музичний твір. Запис містить одночасно голоси людей та інші звуки, однак такі звуки не перешкоджають ідентифікації фонограми спірного твору.

Відповідачем та третьою особою на підтвердження правомірності використання відповідачем спірного музичного твору способом публічного виконання у магазині "Квартал - Outlet Center", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Маршала Конєва, 7, було надано Договір № Київ - 11/12/16 від 01.12.2016р., укладений між ФОП Любенко І.М. (компанія, відповідач) та Об'єднанням підприємств "Українська ліга музичних прав" (далі - УЛМП, третя особа).

З матеріалів справи вбачається, що УЛМП є організацією колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, що підтверджується свідоцтвом про облік організації колективного управління №5/2003 від 22.08.2003р., виданим УЛМП Державним департаментом інтелектуальної власності МОН України.

При укладенні наведеного договору, УЛМП діяла за дорученням Асоціації "Дім авторів музики України", яка є організацією колективного управління авторськими правами (свідоцтво №7/2005 від 26 січня 2005 року), в інтересах суб'єктів авторського права, які передали у колективне управління Асоціації свої майнові авторські права. Вказане дорученням Асоціації "Дім авторів музики України" в матеріалах справи відсутнє, третьою особою до справи не було долучено.

Згідно пункту 1.1 Договору № Київ - 11/12/16 сторони визначили, що предметом цього договору є умови використання компанією (відповідачем) способом публічного виконання у зазначених в додатках до цього договору закладах, що належать компанії (згідно додатку № 1 до даного договору зазначено магазин "Квартал", м. Київ, вул. Маршала Конєва, 7), фонограм (відеограм), їх примірників, зафіксованих у них музичних творів та їх виконань (далі - фонограми) та сплати УЛМП, як організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, винагороди (роялті) за таке використання фонограм; в свою чергу, компанія зобов'язується сплачувати УЛМП узгоджену в додатках до цього договору винагороду за публічне виконання фонограм.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2 Договору № Київ - 11/12/16 визначено, що УЛМП зобов'язується самостійно розподіляти та сплачувати правовласникам винагороду, отриману від компанії, самостійно вести всі переговори з третіми особами з приводу публічного виконання фонограм в закладах, що належать компанії, дією даного пункту також регулюються випадки виникнення претензій третіх осіб щодо такого публічного виконання, за умови належного виконання компанією умов цього договору.

Згідно п. 3.1 Договору № Київ - 11/12/16, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року.

Третя особа (УЛМП), враховуючи приписи пункту "в" ч. 1, ч. 2 ст. 49 Закону (в редакції до 22.07.2018р.), вважає, що: до складу предмету Договору № Київ - 11/12/16 входять всі існуючі у світі музичні твори з текстом або без тексту, окрім тих, що були вилучені з управління УЛМП в установленому порядку, а отже і спірний твір, оскільки з огляду на обсяг майнових авторських прав позивача на цей твір (25%), його неможливо вилучити з управління будь-якої організації колективного управління; єдиним і достатнім доказом на підтвердження права УЛМП дозволяти використання музичних творів з текстом або без тексту, у тому числі і спірного, є свідоцтво про облік організації колективного управління №5/2003 від 22.08.2003р., видане УЛМП Державним департаментом інтелектуальної власності МОН України.

Приписами ч. 1 ст. 49 Закону (в редакції до 22.07.2017р.) встановлено, що суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

На підтвердження факту вилучення із управління УЛМП музичних творів (в т.ч. спірного музичного твору), майнові права на які належать ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" (позивачу), Організацією до матеріалів справи було надано наступні докази: лист-вимогу ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" про вилучення від 20.05.2016р. (далі - Вимога від 20.05.2016р.), направлену на адресу УЛМП; фіскальний чек № 0142 від 06.06.2018р. та опис вкладення у цінний лист на адресу УЛМП із зазначенням про направлення листа-вимоги щодо вилучення і додатку (оптичного диску з переліком творів, що вилучаються); витяг з каталогу музичних творів ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" із зазначенням спірного музичного твору "Tu es foutu" (виконавець In-Grid). УЛМП не заперечувала про отримання нею Вимоги ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" від 20.05.2016р.

Тому суд дійшов правильного висновку про те, що станом на дату фіксації публічного виконання спірного музичного твору (19.12.2016р.), даний твір було вилучено із управління УЛМП, а відповідно із дозволів на використання такого твору, які надавались УЛМП третім особам. Вирішення питання про те, чи було, чи не було вилучено твори з управління УЛМП не залежить від суб'єктивної думки УЛМП, її згоди чи бажання, а залежить від наявності повноважень такої дії та направлення відповідного повідомлення про таке (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018р. у справі № 908/666/17).

У правопорушеннях, які мали місце до набрання чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При визначенні суми компенсації необхідно виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення, та враховувати, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників, та інших виплат.

Оскільки виплата компенсації за порушення майнових авторських прав підпадає під ознаки "інших виплат", про які йдеться у Законі України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", у визначенні суми відповідної компенсації, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності та розумності, необхідно враховувати приписи пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (постанови Верховного Суду від 27.02.2018р. у справі № 910/6037/16, від 20.03.2018р. у справі № 910/7609/17, від 13.02.2018р. у справі № 921/113/17-г/17).

Разом з тим, пунктом 6 частини шостої Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" внесено зміни до абзацу другого пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", відповідно до яких слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Таким чином, до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Як зазначалось, Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" внесено зміни до Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Зокрема, запроваджено новий порядок визначення розміру компенсації за порушення авторського права або суміжних прав, яка визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу (пункт "г" частини другої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" в чинній редакції).

До правовідносин сторін у справі, які виникли до набрання чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" положення вказаного Закону не застосовуються.

Тобто визначення розміру компенсації за порушення авторського права та суміжних прав, яке було вчинено до набрання чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", здійснюється відповідно до положень пункту "г" частини другої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" в редакції, чинній до 22.07.2018р., а саме сума такої компенсації визначається у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат.

Таким чином, станом на час прийняття рішення у даній справі при визначенні розміру компенсації за спірне порушення майнових авторських прав слід виходити з приписів п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (в редакції до 22.07.2018р.) та пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (в чинній редакції) та застосовувати розрахункову величину у розмірі 1762 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2018р. згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік").

Суд дійшов правильного висновку, що станом на час прийняття рішення у справі при визначенні розміру компенсації за спірне порушення майнових авторських прав слід виходити з приписів п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (в редакції до 22.07.2018р.) та пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (в чинній редакції) та застосовувати розрахункову величину у розмірі 1762 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2018р., згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік").

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, частково задовольнив позовні вимоги ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" та стягнув з ФОП Любенко І.М. компенсації у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (станом на 01.01.2018р.) за використання спірного музичного твору в сумі 17620,00 грн.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Любенко Ірини Миколаївни залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 10.12.2018р. у справі №910/9604/18 - без змін.

Справу №910/9604/18 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 27.02.2019р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Б.М. Грек

А.А. Верховець