СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2019 р. Справа № 922/1005/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Пелипенко Н.М. , суддя Барбашова С.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю:

прокурора - Ногіна О.М. (посвідчення №032167 від 11.02.15 р.),

та представників сторін:

1-го позивача- Погуляєва Т.В., довіреність №1-44/49 від 09.01.2019,

2-го позивача -ОСОБА_1, довіреність №465 від 29.12.2018р.,

1-го відповідача- Лазарєв Г.М., голова, посвідчення б/н від 25.10.2015р.,

2-го відповідача-Родіна Т.М., довіреність №14-320 від 27.12.2018 (адвокат)

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ (вх. №230 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 14.08.18 (повний текст підписано 17.08.2018р.) у справі № 922/1005/18

за позовом Заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, м.Ізюм Харківської області в інтересах держави в особі:

1.Харківської обласної ради, м.Харків;

2.Шевченківської районної ради Харківської області, смт.Шевченкове Харківської області

до 1.Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, с.Аркадівка Харківської області;

2.Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної ради та Шевченківської районної ради Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Аркадівської сільради Шевченківського району Харківської області та ПАТ "НАК "Нафтогаз України", в якому просив суд: визнати частково недійсними договір №14/992/11 від 21.04.2011, укладений між Аркадівською сільською радою та НАК «Нафтогаз України» щодо здійснення фінансування добудови (будівництва) об'єкта газопостачання «Газопостачання с. Аркадівка Шевченківського району» в частині предмету договору, а саме, щодо зобов'язання замовника «повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову (будівництво) об'єкту» (пункт 1.1. договору), а також в частині обов'язку замовника «протягом бюджетного року з дати закінчення фінансування добудови (будівництва) об'єкта повернути Нафтогазу, шляхом перерахування коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову (будівництво) об'єкта, відповідно до статті 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» або за рахунок субвенцій з державного бюджету» (пункт 2.3.13. договору), а також відповідні пункти додаткової угоди №1 від 09.04.2012 до договору №14/992/11 від 21.04.2011 в частині взятих замовником зобов'язань щодо повернення грошових коштів, отриманих від НАК «Нафтогаз» на добудову (будівництво) об'єкта газопостачання, а саме пункти 2.3.15., 4.6. та 4.7.

Позовні вимоги прокурор обґрунтував тим, що за умовами договору №14/992/11 від 21.04.2011 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було профінансовано будівництво об'єкта газопостачання на суму 20791562 грн., а Аркадівською сільською радою взято зобов'язання з повернення вказаних грошових коштів ПАТ «НАК «Нафтогаз України»; однак, з 2011 року по теперішній час окремої бюджетної програми щодо повернення другому відповідачу коштів за добудову об'єктів газифікації не передбачалось. Прокурор вважає, що оспорювані пункти договору та додаткової угоди №1 від 09.04.2012 до договору не відповідають вимогам чинного бюджетного законодавства, оскільки такий договір передбачає взяття Аркадівською сільською радою, яка є розпорядником коштів місцевого бюджету, бюджетних зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань.

Як зазначає прокурор в позові, виконання Аркадівською сільською радою зобовязань перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» щодо повернення грошових коштів, отриманих на фінансування добудови (будівництва) обєкту газопостачання, порушує інтереси Харківської обласної ради та Шевченківської районної ради Харківської області в частині необхідності внесення змін до бюджетних призначень та розроблення бюджетних запитів на забезпечення бюджетних видатків для розрахунків з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в межах здійсненого фінансування на будівництво підвідного газопроводу, що стало підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах вказаних органів.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.09.2018 року у справі №922/1005/18 позов заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області задоволено повністю.

В наведеному рішенні суд першої інстанції встановив наступне:

-взяття Аркадівською сільською радою зазначених в договорі від 21.04.2011 №14/992/11 та додатковій угоді №1 від 09.04.2012 до договору зобов'язань з повернення грошових коштів, отриманих від ПАТ «НАК «Нафтогаз України», не передбачено ні Законом України «Про трубопровідний транспорт» (як на час укладання правочинів, так і на теперішній час), ні розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 №1001-р «Про добудову підвідних газопроводів» із змінами, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010 №1881-р;

-з 2011 року по теперішній час Законами України «Про Державний бюджет України» не передбачалося повернення коштів ПАТ «НАК «Нафтогаз України», отриманих на фінансування добудови (будівництва) об'єктів газопостачання;

-за рахунок власного місцевого бюджету Аркадівська сільська рада Шевченківського району Харківської області не має змоги забезпечити повернення коштів ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у зв'язку з відсутністю фінансування, в тому числі, субвенцій та дотацій з державного бюджету України;

-фактично з Аркадівської сільської ради підлягають стягненню кошти, які використані на добудову державного газопроводу, який введений в експлуатацію, по якому транспортується газ споживачам, а ПАТ «НАК «Нафтогаз України», відповідно, отримує грошові кошти та прибуток внаслідок своєї комерційної діяльності;

-виконання першим відповідачем зобов'язань з повернення грошових коштів ПАТ «НАК «Нафтогаз України» унеможливить використання органом місцевого самоврядування власних коштів на забезпечення потреб громади, оплату енергоносіїв та здійснення інших видатків за захищеними статтями.

За наведених обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що укладення спірного договору протягом бюджетного періоду, за яким розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань, є порушенням інтересів територіальної громади та відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання такого договору та додаткової угоди в цій частині недійсними.

В оскаржуваному рішенні господарський суд Харківської області також дійшов висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, оскільки розпорядження Аркадівською сільською радою бюджетними коштами не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, порушує інтереси не лише територіальної громади Аркадівської сільської ради, а й територіальних громад Шевченківської районної ради та Харківської обласної ради. Як вказав суд першої інстанції, саме через розпорядників районного і обласного бюджетів, якими є Шевченківська районна рада та Харківська обласна рада, згідно зі ст. 108 Бюджетного кодексу України, Аркадівська сільська рада Шевченківського району Харківської області може отримати субвенцію чи дотацію з державного бюджету України для виконання зобов'язань перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» щодо повернення коштів, отриманих на фінансування добудови (будівництва) об'єкту газопостачання.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (другий відповідач) із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі другий відповідач зазначає про те, що судом першої інстанції не досліджено належним чином питання щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів позивачів в суді, оскільки останні стверджують про те, що вони не є учасниками спірних правовідносин, а належними позивачами є Харківська обласна державна адміністрація та відповідна районна державна адміністрація, які відповідно до ст.18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та положень Бюджетного кодексу України приймають участь у формуванні державного бюджету. Стосовно умов спірного договору та додаткової угоди до нього, другий відповідач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.64 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські ради самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрямки їх використання, а тому, сторони були вільні у визначенні умов та положень договору. Крім того, другий відповідач вказує, що відмовляючи в застосування строків позовної давності до вимог прокурора, господарський суд Харківської області не врахував, що позовна давність у цій справі повинна обчислюватись від дня, коли про порушення свого права довідались саме позивачі, а не прокурор.

Прокурор надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсними спірних положень договору та додаткової угоди до нього та зазначає, що звернення прокурора до суду з цим позовом спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також на задоволення суспільної потреби у дотриманні вимог чинного законодавства під час розпорядження бюджетними коштами. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

Перший позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про порушення судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм процесуального права, оскільки Харківська обласна рада є "неналежним позивачем", не є учасником спірних правовідносин сторін, не має права вимоги до відповідачів, а тому в позові прокурора слід було відмовити. Як зазначає перший позивач, відповідно до положень ст.ст.13, 16, 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та п.45 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України, головним розпорядником бюджетних коштів є Харківська обласна державна адміністрація, у звязку з чим рішення суду у цій справі не стосується прав та обовязків Харківської обласної ради.

Представник першого позивача в судовому засіданні 19.02.2019 пояснив, що не одержував повідомлення прокурора про звернення останнього до суду з позовом в інтересах Харківської обласної ради.

Другий позивач відзив на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні 22.02.2019 заявляв про підтримку позиції прокурора. Просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення другого позивача №186 від 13.06.2018 (а.с.185-186 т.1), надані суду першої інстанції, в яких він не заперечує проти позову прокурора та, посилаючись на положення Закону України «Про місцеві державні адміністрації», зазначає про доцільність залучення до участі у цій справі Харківської обласної державної адміністрації та Шевченківської районної державної адміністрації.

Перший відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що укладення спірного договору протягом бюджетного періоду, за яким розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань, є порушенням інтересів територіальної громади та відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання такого договору та додаткової угоди в цій частині недійсними. Просить апеляційну скаргу другого відповідача залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2018 у цій справі без змін.

Другий відповідач надав суду додаткові письмові пояснення №50/05-990 від 02.11.2018 та №50/05-34 від 17.01.2019, в яких, зокрема, підтримує позицію Харківської обласної ради, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що при звернення до суду з цим позовом прокурором не правильно визначено позивачів, однак, судом першої інстанції, в порушення норм процесуального права, не прийнято рішення про відмову в позові. Також другий відповідач вказує на те, що Аркадівська сільська рада, в порушення розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 10.08.2012 №482, не підготувала документи про внесення змін до бюджетних призначень та розроблення бюджетних запитів для розрахунків з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в межах здійсненого нею фінансування на добудову відповідних газопроводів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Кабінетом Міністрів України 26.08.2009 видано розпорядження № 1001-р "Про добудову підвідних газопроводів".

Рішенням Аркадівської сільської ради від 21.04.2011 голові Аркадівської сільської ради ОСОБА_2 надано право підписати договір з НАК «Нафтогаз України» щодо будівництва обєкта газопостачання в с.Аркадівка Шевченківського району Харківської області (а.с.34 т.1).

21.04.2011 між НАК "Нафтогаз України" (далі за текстом договору Нафтогаз) та Аркадівською сільською радою, «на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 №1001-р "Про добудову підвідних газопроводів" (далі - розпорядження) зі змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010 № 1881-р, відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України та Закону України "Про трубопровідний транспорт" і діючого законодавства України», укладено договір №14/992/11 (далі- договір) (а.с.35 т.1).

Згідно п. 1.1 договору, НАК "Нафтогаз України" відповідно до розпорядження та на умовах цього договору, на підставі затвердженого рішенням правління Нафтогазу та погодженого Мінпаливенерго України "Переліку об'єктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", та графіку фінансування спорудження об'єкта газопостачання (Додаток 1) здійснює фінансування добудови (будівництва) об'єкта газопостачання: "Газопостачання с.Аркадівка Шевченківського району Харківської області" (далі - об'єкт ), а Аркадівська сільська рада, як замовник, зобов'язується здійснити добудову (будівництво) об'єкта, забезпечити передачу його як цілісного об'єкта у державну власність та введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами договору та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову (будівництво) об'єкта.

Відповідно до пункту 2.3.2 договору, до обов'язків замовника віднесено здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, пов'язаних з добудовою (будівництвом) об'єкта згідно з діючим законодавством України.

Пунктом 2.3.13 договору визначено, що протягом бюджетного року з дати закінчення фінансування Нафтогазом добудови (будівництва) об'єкта, Аркадівська сільська рада зобов'язується повернути Нафтогазу суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову (будівництво) об'єкта, відповідно до статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" або за рахунок субвенцій з державного бюджету.

В п.4.7 договору встановлено, що Аркадівська сільська рада не несе відповідальності перед Нафтогазом за невиконання пункту 4.3 договору в разі відсутності субвенцій з Державного бюджету України.

09.04.2012 між НАК "Нафтогаз України" та Аркадівською сільською радою укладено додаткову угоду № 1 до договору (а.с.42 т.1).

Вказаною додатковою угодою пункт 1.1 договору викладено у наступній редакції: "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відповідно до розпорядження та на умовах цього договору, на підставі затвердженого рішенням правління Нафтогазу "Переліку об'єктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та графіку фінансування спорудження об'єкта газопостачання здійснює фінансування добудови об'єкта газопостачання: "Газопостачання с.Аркадівка Шевченківського району Харківської області" (далі - об'єкт), а замовник зобов'язується здійснити добудову об'єкта, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами договору, забезпечити передачу його як цілісного об'єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову об'єкта".

Статтею 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1) сторонами погоджено загальний обсяг фінансування в сумі 20791562 грн.

Підпунктом 2.3.12 пункту 2.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1 до договору) визначено, що після завершення робіт по добудові обєкта замовник зобов'язаний забезпечити введення його в експлуатацію з оформленням усіх необхідних документів та у термін, що не перевищує 60 календарних днів від дати введення об'єкта в експлуатацію, забезпечити його передачу як цілісного об'єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації.

Як зазначено в п.2.3.13 договору (в редакції додаткової угоди №1 до договору), замовник зобовязаний протягом місяця з дати передачі обєкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надати Нафтогазу завірені підписом уповноваженої особи та печаткою замовника копії декларації про готовність обєкта до експлуатації або акт готовності обєкта до експлуатації з сертифікатом, акту приймання-передачі обєкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та протоколу комісії про прийняття обєкта державної форми власності до експлуатації.

Відповідно до підпункту 2.3.15 пункту 2.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1) протягом року, наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію, замовник зобов'язаний повернути Нафтогазу шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову об'єкта.

За умовами п.4.6 договору (в редакції додаткової угоди № 1), в разі невиконання пунктів 2.3.12, 2.3.13 договору або непідтвердження суми заборгованості замовника перед Нафтогазом у сумі здійсненого Нафтогазом фінансування, замовник протягом 10 робочих днів з дати надходження письмової вимоги Нафтогазу, повертає всю суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу згідно з договором.

Пунктом 4.7 договору (в редакції додаткової угоди №1) визначено, що невиконання замовником підпункту 2.3.15 договору через відсутність бюджетного фінансування у зв'язку із відхиленням Кабінетом Міністрів України пропозицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості замовника перед Нафтогазом не може бути підставою для нарахування Нафтогазом пені та штрафів та звернення до суду, проте, не позбавляє замовника обов'язку повернути Нафтогазу кошти, отримані згідно з договором.

На виконання своїх зобов'язань за договором, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» перерахувало Аркадівській сільській раді 20 791 562 грн., що підтверджується звітами Аркадівської сільської ради про надходження і використання коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень за 2011 та 2012 роки (а.с.49-52 т.1).

В подальшому, Аркадівською сільською радою виконані свої зобов'язання щодо добудови об'єкта газопостачання, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством, та передачі у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації, про що свідчать, зокрема, надані до матеріалів справи розпорядження Харківської обласної державної адміністрації «про передачу обєктів газопостачання у державну власність» №482 від 10.08.2012 (а.с.198-199 т.1), договір №14-2014 від 20.03.2014 на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України та акт приймання-передачі до вказаного договору, укладені Аркадівською сільською радою з ПАТ «Харківгаз» (а.с.54-58 т.1).

Аркадівською сільською радою повернуто ПАТ «НАК «Нафтогаз України» невикористані грошові кошти в сумі 281 866,39 грн., що підтверджується звітом Аркадівської сільської ради про надходження і використання коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень за 2013 рік (а.с.53 т.1).

Решту грошових коштів, отриманих від ПАТ «НАК «Нафтогаз України», Аркадівська сільська рада не повернула.

Як вбачається з листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості на адресу Аркадівської сільської ради (а.с.203-204 т.1), протягом 2011-2017 років Законами України «Про Державний бюджет України» не передбачалось повернення коштів ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за добудову підвідних газопроводів. Також в листі вказано про те, що зобовязання органів місцевого самоврядування щодо повернення ПАТ «НАК «Нафтогаз України» коштів, отриманих на добудову підвідних газопроводів, могли бути включені у договір за умови наявності відповідного бюджетного призначення.

Шевченківська районна державна адміністрація направила в Ізюмську місцеву прокуратуру лист від 30.01.2018 щодо вжиття заходів прокурорського реагування за фактом стягнення з Аркадівської сільської ради Шевченківського району на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованості за договором №14/992/11 від 21.04.2011 у розмірі 42,7 млн. грн. (а.с.30-32 т.1).

Як вбачається з наведеного листа, Аркадівська сільська рада не отримувала з Державного бюджету України будь-яких субвенцій, дотацій на проведення газифікації с.Аркадівка та будівництво обєктів газопостачання; не має змоги за рахунок власного місцевого бюджету забезпечити повернення коштів ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у звязку із відсутністю фінансування.

Прокурор, звертаючись до суду із цим позовом, зазначає, що укладення спірного договору та додаткової угоди до нього, протягом бюджетного періоду, за яким розпорядником бюджетних коштів взято зобовязання без відповідних бюджетних асигнувань, є підставою для визнання недійсним такого договору в частині зобовязання Аркадівської сільської ради повернути грошові кошти, отримані від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на добудову обєкту газопостачання.

Судова колегія враховує наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2007 № 1158 затверджено Державну цільову програму розвитку українського села на період до 2015 року, метою якої є забезпечення життєздатності сільського господарства, його конкурентоспроможності на внутрішньому і зовнішньому ринку, гарантування продовольчої безпеки країни, збереження селянства як носія української ідентичності, культури і духовності.

Серед шляхів та способів розв'язання проблем, зокрема, зазначено удосконалення на законодавчому рівні міжбюджетних відносин центральних та місцевих органів виконавчої влади, а саме тих, що пов'язані з вирішенням питань фінансування проектів комплексного розвитку сільських територій.

У Розділі ІІ Державної цільової програми розвитку українського села до 2015 року конкретизовано завдання та шляхи їх реалізації для досягнення мети програми. Так, у пункті 4 Розділу ІІ врегульовано питання удосконалення інженерної інфраструктури сільських територій, що повинно здійснюватись шляхом розроблення і виконання програм будівництва газопроводів-відводів, розвитку газових мереж високого та середнього тиску і регіональних програм поетапної газифікації сільських населених пунктів.

Фінансове забезпечення відповідно до пункту 15 розділу ІІ цієї Програми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України .

Додатком 2 до Програми "Завдання і заходи з виконання Державної цільової програми розвитку українського села на період до 2015 року" визначено конкретні завдання, показники та їх значення, найменування заходів, що будуть здійснюватись, джерела їх фінансування тощо.

Серед визначених Кабінетом Міністрів України завдань та заходів у пункті 4 зазначеного додатку виділено поліпшення інженерної інфраструктури шляхом будівництва підвідних газопроводів до сільських населених пунктів. Головними розпорядниками бюджетних коштів з виконання цього заходу було визначено Мінрегіон та Мінагрополітики, а джерелом фінансування визначено Державний бюджет України.

Отже, держава, з метою виконання загальнодержавного завдання розвитку українського села, взяла на себе обов`язок здійснити фінансування добудови (будівництва) підвідних газопроводів до сільських населених пунктів саме за рахунок коштів Державного бюджету України.

З метою реалізації державної політики у цій сфері, Кабінетом Міністрів України видано розпорядження від 26.08.2009 № 1001-р "Про добудову підвідних газопроводів" зі змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010 № 1881-р ( далі - розпорядження).

В п.1 вказаного розпорядження зазначено: "Погодитися з пропозицією Міністерства палива та енергетики та Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" щодо фінансування Компанією робіт з добудови підвідних газопроводів (далі - газопроводи) відповідно до затвердженого Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" переліку".

Згідно з пунктом 2 розпорядження взято до відома, що для забезпечення добудови газопроводів Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укладає відповідні договори із замовниками їх будівництва на загальну суму фінансування, визначену фінансовим планом Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

За змістом п.3 розпорядження, замовник будівництва газопроводів здійснює за державні кошти закупівлю товарів, робіт і послуг, пов`язаних із завершенням будівництва, згідно із законодавством.

Отже, розпорядженням Кабінету Міністрів України на Аркадівську сільську раду покладено лише функції організатора будівництва газопроводу за рахунок виділениї їй державних коштів.

Після закінчення будівництва газопроводів та введення їх в експлуатацію, газопроводи повинні бути передані у державну власність (п.п.4, 5 розпорядження).

Враховуючи наведене, Аркадівська сільська рада не є власником газопроводу, не експлуатує зазначений обєкт, прибутків від транспортування газу газопроводом не отримує.

Вказаним розпорядженням Публічне акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України» було уповноважено державою укласти відповідні договори із замовниками добудови (будівництва) газопроводів та здійснити фінансування робіт з добудови (будівництва) газопроводів.

На виконання вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України, між відповідачами у цій справі укладено договір №14/992/11 від 21.04.2011, за умовами якого ПАТ «НАК «Нафтогаз України» здійснило фінансування добудови (будівництва) обєкту газопостачання, а Аркадівська сільська рада здійснила організацію будівництва газопроводу та передала побудований обєкт у власність держави.

Отже, держава в особі Кабінету Міністрів України, декларуючи свій обов'язок з добудови (будівництва) підвідних газопроводів у сільській місцевості, здійснювала його реалізацію, шляхом видачі Кабінетом Міністрів України розпорядження, на підставі якого було укладено договір між відповідачами у цій справі.

Відповідно до підпункту 2.3.13 пункту 2.3 договору (до внесення змін згідно з додатковою угодою № 1), протягом бюджетного року з дати закінчення фінансування НАК "Нафтогаз України" добудови (будівництва) об'єкта, Аркадівська сільська рада зобов'язується повернути НАК «Нафтогаз України» суму грошових коштів, отриманих від НАК "Нафтогаз України" на добудову (будівництво) об'єкта відповідно до статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" або за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до частин другої та третьої статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" (в редакції, чинній на час укладення договору) у разі якщо за технічними умовами підприємств трубопровідного транспорту за рахунок споживача (інвестора, забудовника) або його силами збудовані (реконструйовані) споруди трубопровідного транспорту, передача зазначених споруд у державну власність і на баланс підприємств трубопровідного транспорту виконується на договірній основі в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Типова форма відповідного договору, порядок визначення обґрунтованого обсягу витрат, що підлягає компенсації, форма відшкодування (викуп, у тому числі в розстрочку, оформлення корпоративних прав, надання пільг у визначеному розмірі) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З наведеного вбачається, що компенсація НАК "Нафтогаз України" витрачених грошових коштів на добудову (будівництво) газопроводів передбачалась за рахунок коштів Державного бюджету України.

Зазначені вище положення частин другої та третьої статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" були виключені на підставі Закону України від 22.12.2011 № 4220-VI (4220-17).

09.04.2012 відповідачі уклали додаткову угоду №1 до договору, відповідно до підпункту 2.3.15 пункту 2.3 якої, Аркадівська сільська рада зобов'язалася протягом року, наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію повернути НАК "Нафтогаз України" шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок НАК "Нафтогаз України" суму грошових коштів, отриманих на добудову об'єкта.

Отже, згідно умов додаткової угоди, всі положення стосовно повернення коштів за рахунок субвенцій з державного бюджету були виключені та весь обсяг відповідальності за неповернення, несвоєчасне повернення чи повернення не в повному обсязі отриманих від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» коштів був покладений на Аркадівську сільську раду Шевченківського району Харківської області.

Втім, до розпорядження Кабінету Міністрів України, на виконання якого укладено договір, зміни щодо фінансування будівництва газопроводу не вносилися, а норма, яка б визначала обов'язок Аркадівської сільської ради компенсувати ПАТ «НАК «Нафтогаз України» витрачені ним кошти за рахунок власних грошових коштів (грошових коштів місцевого бюджету), відсутня.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, серед видатків місцевого бюджету Аркадівської сільської ради не передбачалось положення про компенсацію грошових коштів Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України".

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що уклавши спірний договір та додаткову угоду до нього, Аркадівська сільська рада всупереч приписам Бюджетного кодексу України взяла на себе зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань з перевищенням повноважень, встановлених рішенням про місцевий бюджет, що свідчить про існування підстав для визнання недійсними п.1.1 договору щодо зобов'язання замовника «повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову (будівництво) Об'єкту», п.2.3.13 договору в частині обов'язку замовника «протягом бюджетного року з дати закінчення фінансування добудови (будівництва) Об'єкта повернути Нафтогазу, шляхом перерахування коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову (будівництво) Об'єкта, відповідно до статті 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» або за рахунок субвенцій з державного бюджету», а також відповідних пунктів додаткової угоди №1 від 09.04.2012 до договору №14/992/11 від 21.04.2011 в частині взятих замовником зобов'язань щодо повернення грошових коштів, отриманих від НАК «Нафтогаз» на добудову (будівництво) об'єкта газопостачання, а саме пункти 2.3.15., 4.6. та 4.7.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові обєднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №918/33/17.

Разом із тим, судова колегія враховує наступне.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Відповідно до приписів 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. №18-рп/2004 дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

Предметом позову у цій справі є визнання недійсними окремих положень договору №14/992/11 від 09.04.2012 та додаткової угоди №1 до вказаного договору, які укладені між відповідачами у цій справі - Аркадівською сільською радою та ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Як вбачається із матеріалів справи, прокурор, звертаючись до суду із цим позовом в інтересах держави, визначив органи, уповноважені здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Харківську обласну раду та Шевченківську районну раду Харківської області.

Як зазначає прокурор в позові, виконання Аркадівською сільською радою зобовязань перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» щодо повернення грошових коштів, отриманих на фінансування добудови (будівництва) обєкту газопостачання, порушує інтереси Харківської обласної ради та Шевченківської районної ради Харківської області в частині необхідності внесення змін до бюджетних призначень та розроблення бюджетних запитів на забезпечення бюджетних видатків для розрахунків з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в межах здійсненого фінансування на будівництво підвідного газопроводу, що стало підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах вказаних органів.

Перший позивач під час розгляду справи судом першої інстанції та під час апеляційного провадження наполягає на тому, що він не є учасником спірних правовідносин, оскільки відповідно до положень Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцеві державні адміністрації забезпечують підготовку та виконання відповідних бюджетів.

Перший позивач вказує на те, що він не є розпорядником бюджетних коштів, у звязку з чим не може бути позивачем у цій справі, не одержував повідомлення прокурора, а тому не міг своєчасно відреагувати на підготовку позову прокурором у цій справі.

Другий позивач в своїх письмових поясненнях суду першої інстанції (а.с.185-186 т.1) зазначав про доцільність залучення до участі у цій справі Харківської обласної державної адміністрації та Шевченківської районної державної адміністрації.

Судова колегія зазначає, що у спірних правовідносинах держава взяла на себе обовязок здійснити добудову (будівництво) підвідних газопроводів у межах реалізації конституційного принципу соціальної держави.

Державою на нормативному рівні було визначено певний механізм реалізації проекту добудови (будівництва) підвідних газопроводів за участю НАК "Нафтогаз України", яка уповноважувалася здійснювати фінансування будівництва газопроводу, та Аркадівської сільської ради, яка здійснювала технічні функції з будівництва газопроводу. Згодом первинно визначений механізм було змінено шляхом внесення змін до Закону України "Про газопровідний транспорт" та підзаконних нормативних актів.б

Зміна нормативних умов у процесі реалізації проекту стала наслідком неправомірного покладення на Аркадівську сільську раду обов'язку з відшкодування грошових коштів, витрачених на будівництво газопроводу.

При цьому, вигодонабувачем за спірним договором про добудову підвідних газопроводів є держава, оскільки саме державі ці газопроводи передані у власність.

Отже, учасниками спірних правовідносин сторін є держава та НАК «Нафтогаз України».

Позивачі у цій справі є органами місцевого самоврядування, які відповідно до статті 19 Конституції України, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 142 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, проголошено, що держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються Бюджетним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головні розпорядники коштів Державного бюджету України та розпорядники нижчого рівня визначаються відповідно до частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень. Згідно з частиною 5 цієї статті головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет).

Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 06.02.2012 затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій, відповідно до пункту 3 якого субвенція надається для забезпечення здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих адміністративно-територіальних одиниць. Субвенція спрямовується, зокрема, на проведення робіт з газифікації.

Відповідно до п.8 вказаного Порядку, Казначейство перераховує субвенцію відповідно до Порядку перерахування міжбюджетних трансфертів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2010 р. № 1132.

Згідно положень п.4 Порядку перерахування міжбюджетних трансфертів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2010 р. № 1132, субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам перераховуються Казначейством в обсягах, установлених законом про Державний бюджет України на поточний рік, на рахунки відповідних місцевих бюджетів, відкриті в органах Казначейства, згідно з розписом державного бюджету (у разі перерахування із спеціального фонду державного бюджету - також у межах і за рахунок відповідних надходжень).

Облдержадміністрації розподіляють субвенції, зазначені у пункті 4 цього Порядку, між міськими міст обласного значення, районними бюджетами та бюджетами обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим таким бюджетам у рішеннях обласних рад про бюджет (п.5 вказаного Порядку перерахування міжбюджетних трансфертів).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують підготовку та виконання відповідних бюджетів.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №482 від 10.08.2012 «Про передачу обєктів газопостачання у державну власність» доручено районним державним адміністраціям підготувати документи щодо внесення змін до бюджетних призначень та розроблення бюджетних запитів на забезпечення бюджетних видатків для розрахунків з НАК «Нафтогаз України» в межах здійсненого нею фінансування на добудову підвідних газопроводів, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 №1001-р «Про добудову підвідних газопроводів».

Відповідно до п.2 вказаного розпорядження, контроль за виконанням розпорядження залишено за Харківською обласною державною адміністрацією.

Як свідчать матеріали справи, Харківська обласна державна адміністрація вживала заходів щодо вирішення питання здійснення розрахунків за спірним договором з ПАТ «НАК «Нафтогаз України», а саме, зверталась до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з листом від 18.08.2017 з приводу виділення коштів з державного бюджету для погашення боргових зобовязань перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (а.с.201-202 т.1).

Також Шевченківська районна державна адміністрація зверталась до Ізюмської місцевої прокуратури з листом від 30.01.2018 щодо вжиття заходів прокурорського реагування з приводу неможливості виконання Аркадівською сільською радою зобовязань з повернення грошових коштів за спірним договором (а.с.30-32 т.1).

З огляду на викладене, а також враховуючи наведені вище положення чинного законодавства, доводи першого позивача - Харківської обласної ради про те, що він не є учасником спірних правовідносин сторін, знайшли своє підтвердження.

Прокурором в позові не обгрунтовано порушення прав позивачів оспорюваним договором, а також не доведено, що позов про визнання недійсним договору зачіпає інтереси позивачів.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що Харківська обласна рада та Шевченківська районна рада не є особами, яким належить право вимоги до відповідачів у цій справі, що є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки права та інтереси вказаних органів не порушено.

Крім того, представник першого позивача в судовому засіданні 19.02.2019 надав пояснення про те, що Харківська обласна рада не одержувала повідомлення прокурора про звернення останнього до суду з позовом в інтересах Харківської обласної ради.

До матеріалів справи надано лист прокурора від 06.04.2018 на адресу Харківської обласної ради з повідомленням про звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної ради та Шевченківської районної ради про визнання недійсним договору №14/992/11 від 21.04.2011 та додаткової угоди до нього в частині зобовязання замовника повернути грошові кошти ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (а.с.80 т.1).

Однак, прокурором не надано суду будь-яких доказів направлення Харківській обласній раді вказаного листа.

За таких обставин, доводи першого позивача про недотримання прокурором ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» щодо повідомлення обласної ради про звернення до суду з цим позовом, є обгрунтованими та приймаються судом.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Харківської обласної ради та Шевченківської районної ради Харківської області.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Враховуючи, що прокурором не доведено порушення оспорюваним договором прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, заявлена другим відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції заява про застосування строків позовної давності до вимог прокурора не підлягає розгляду.

З огляду на те, що господарським судом Харківської області порушено норми процесуального права, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги другого відповідача, скасування рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2018 у справі №922/1005/18 з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.129, ст.270, п.2 ч.1. ст.275, п.4 ч.1 ст.277, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2018 року у справі №922/1005/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.02.2019р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова