СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. Справа № 922/1909/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Шило А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" (вх. №12 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від "19" листопада 2018 р. у справі № 922/1909/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м. Харків,

про стягнення коштів в розмірі 1709868,12 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" м. Київ,

про визнання договору укладеним,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України" м. Київ, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м. Харків, про стягнення заборгованості в розмірі 1709868,12 грн, з яких: 1002805,34 грн - основний борг, 282999,98 грн - пеня, 79749,27 грн - 3% річних, 344313,53 грн - інфляційні втрати, підставою нарахування якої стало порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 3237/15-КП-32 купівлі-продажу природного газу від 19.12.2014. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Одночасно до Господарського суду Харківської області звернулось ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" м. Київ про зобов'язання Публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України" укласти договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ між Товариством з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" та Публічним акціонерним товариством "НАК "Нафтогаз України" в редакції, запропонованій позивачем.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.11.2018 у справі №922/1909/18 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, оскільки вказана сума заборгованості, в силу необхідності укладення сторонами договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", повинна погашатися Товариством з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" за відповідним графіком з моменту укладення такого договору; зустрічний позов задоволено повністю з огляду на наявність усіх підстав для укладення такого договору в порядку Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та його відповідності Типовому договору, що затверджений постановою КМ України від 29.03.2017 № 222 "Про затвердження Типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ".

Публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України" з вказаним рішенням суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічної позовної заяви, прийняти в цих частинах нове рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити в повному обсяза, в задоволенні зустрічних відмовити.

В обгрунтуванні апеляційної скарги вказує про відсутність правових підстав для визнання укладеним в судовому порядку між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ в порядку Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки:

-період реструктуризації заборгованості складає 12 місяців, а не 60 місяців, як визначено у Типовому договору, що затверджений постановою КМ України від 29.03.2017 № 222 "Про затвердження Типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ";

-в рішенні суду першої інстанції не зазначено дату набрання чинності договору;

-банківська гарантія видана банківською установою на суму боргу лише в розмірі 827 121, 92 грн та на строк в один рік.

14.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№1651), в якій сторона просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

У судове засідання, яке відбулось 20.02.2019, з'явились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що рішення Господарського суду Харківської області від 19.11.2018 у справі №922/1909/18 відповідає в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

Як свідчать матеріали справи, 19.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (відповідач, покупець) укладено договір № 3237/15-КП-32 купівлі-продажу природного газу (далі - договір).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 4399973,54 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких додані до цього позову.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 6.1 договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Сторонами не заперечується, що вказана сума була оплачена покупцем частково, у зв'язку із чим, у відповідача перед позивачем станом на 07.03.2018 утворилась заборгованість, яка склала 1002805,34 грн.

За період з 30.09.2017 по 17.09.2018, згідно наданих ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" платіжних доручень, було додаткового сплачено 384397,48 грн, що підтверджується також актами звіряння.

Таким чином з боку ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" станом на момент розгляду спору не сплаченою сумою основної заборгованості є 827 121, 92 грн.

Також, у зв'язку із порушенням умов пункту 6.1 договору, відповідачу нарахована пеня у розмірі 282999,98 грн. у відповідності до умов пункту 7.2 договору згідно якого, у разі невиконання відповідачем п. 6.1 договору, відповідач сплачує позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

Окрім того, з прострочення оплати основного боргу, у відповідності до ст. 625 ЦК України, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 344313,53 грн. та 3 % річних у розмірі 79749,27 грн.

Поряд з цим колегія суддів враховує, що 30.11.2016 набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 №1730-VIII.

Відповідно до преамбули Закону №1730, визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно термінів вказаного Закону №1730, процедура врегулювання заборгованості - це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (частина 1 статті 3 Закону України №1730).

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" () на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 173 від 12.07.2017 було включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств центрального водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання (надалі - реєстр) по сумі кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно Закону у розмірі 3316324,60 грн, яка складається з обсягу заборгованості, утвореної до 01.07.2016, та яка залишилась не погашеною до 31.12.2016, за спожитий природний газ згідно договору купівлі - продажу №3236/15-БО-32 від 19.12.2014 у сумі 1094498,09 грн та договору №3237/15-КП-32 від 19.12.2014 у сумі 1127893,44 грн, про що свідчать наявні у матеріалах справи заява № 295 від 14.06.2017 та акт звіряння розрахунків.

За приписами ст. 1 Закону № 1730 процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Виходячи зі змісту ст. 2 вказаного Закону, його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (спожитий природний газ, електричну енергію).

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості.

ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" листом № 337 від 25.07.2017 звернулось до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо врегулювання заборгованості з метою участі у процедурі врегулювання заборгованості та укладення договорів реструктуризації.

У відповідь ПАТ НАК "Нафтогаз Україіни" листом № 26-7213/1.8-17 від 03.10.2017 повідомив про списання неустойки 72905,34 грн та готовність за умови надання гарантії реструктуризувати заборгованість (основний борг) на загальну суму 3316324,60 грн, а саме: за договором постачання природного газу №3236/15-БО-32 від 19.12.14 у сумі 1094498,09 грн; за договором постачання природного газу , № 3237/15-КП-32 від 19.12.14 у сумі 1127893,44 грн;за договором постачання природного газу № 2267/16-БО-32 від 15.12.15 у сумі 1093933,07 грн.

Листом № 326 від 02.10.2018 ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" направило до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ по договору № 3237/15-КП-32 та оригінал гарантії АТ "АЛЬФА-БАНК" № IG-27/2018361 від 02.10.2018 на залишок боргу 827121,92 грн станом на 02.10.2018.

До супровідного листа додавались:

-3-и примірника договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ по договору № 3237/15-КП-32 на суму 1127893,44 грн з додатками графіком погашення заборгованості та копією актів звіряння розрахунків станом на 30.06.2016, 31.12.2016, 31.08.2018;

-оригінал гарантії банку по договору № 3237/15-КП-32 на суму 827121,92 (вісімсот двадцять сім тисяч сто двадцять одна) грн 92 коп.

-копія ліцензії НБУ, що засвідчена банком.

Акти звіряння розрахунків станом на 30.06.2016, 31.12.2016, 31.08.2018 підписані обома сторонами без розбіжностей.

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону № НОМЕР_1 "НАК "Нафтогаз України" зобовязаний укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, тобто не пізніше 15.10.2018.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що запропонований позивачем за зустрічним позовом текст договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ за договором № 3236/15-КП-32 відповідає Типовому договору, що затверджений постановою КМ України від 29.03.2017 № 222 "Про затвердження Типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ" з огляду на таке.

Так, відповідно до Графіка погашення заборгованості, який є додатком до спірного договору реструктуризації, розмір оплат, який має сплачувати ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" відповідно до умов договору, щомісячно складає 68926,83 грн з початку дії договору на протязі 12 місяців.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта з приводу неправомірності обрання періоду реструктуризації заборгованості 12 місяців, замість 60 місяців, оскільки приписи Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не встановлюють вимоги до присічного строку реструктуризіції. При цьому, ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" при визначенні періоду розстрочення не здійснено вихід за визначений у Типовому договорі період (60 місяців), позаяк ч.2 ст.5 Закону № 1730 передбачено можливість дострокового погашення заборгованості боржником.

Згідно абзацу 2 частини 4 статті 5 Закону № 1730 для підприємств, що не належать до комунального сектору економіки, фінансові та/або інші гарантії на суму реструктуризації суб'єктом господарювання надається будь-який вид забезпечення, передбачений законодавством України, на виконання договору реструктуризації, заборгованість якого підлягає реструктуризації, на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

За змістом статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися гарантією.

Уповноважені банки здійснюють операції за гарантіями відповідно до вимог статей 560 - 569 ЦК України , статті 200 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що АТ "АЛЬФА-БАНК" має банківську ліцензію № 61 від 05.10.2011, видану Національним банком України на право надання банківських послуг, визначених ч.3 ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", до яких входить надання гарантій як кредитна операція, передбачена ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Уніфікованих правил для гарантій, розроблених Міжнародною торговельною палатою.

Банківська гарантія відповідає вимогам ПАТ "НАК "Нафтогаз України", що зазначені в листі № 26-6633/1.8.-17 від 13.09.2017.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи апелянта з приводу неможливості врахування даної гарантії з тих підстав, що остання видана на суму боргу лише в розмірі 827 121, 92 грн та видана банківською установою строком на один рік.

Згідно статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Слід зазначити, що банківська гарантія видається для забезпечення дійсного існуючого зобовязання на фактичну суму заборгованості, а не раніше існуючої. За змістом Типового договору в угоді визначається заборгованість, що відповідає критеріям Закону №1730, та фактична заборгованість станом на день подання проекту договору для розгляду іншій особі. Оскільки, як було вище встановлено колегією суддів, з боку ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" станом на момент розгляду спору не сплаченою сумою основної заборгованості є 827 121, 92 грн, існування гарантії банківської установи в даному розмірі не суперечить вимогам Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та змісту типового договору. При цьому строк такої гарантії в повній мірі відповідає періоду розстрочення заборгованості, визначеному у договорі.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" виконало всі необхідні дії для укладення договору про реструктуризацію заборгованості за природний газ, передбачені Законом № 1730, а саме:

-ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" включено до "Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії";

-отримано від банку належним чином оформлену гарантію виконання ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" зобовязань за договором про реструктуризацію заборгованості та направлено її кредитору;

-проект договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ складено у відповідності до Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 222;

-заборгованість, включена у спірний договір, відповідає вимогам Закону № 1730,

-сума заборгованості за договором підтверджена актом звіряння між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів - господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Закон № 1730 є спеціальним законом, прийнятим з метою поліпшення фінансового становища підприємств теплоенергетики та підприємств водопостачання і водовідведення України, запобігання їх банкрутству та підвищення рівня інвестиційної привабливості шляхом впровадження механізмів врегулювання їх кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії.

Цим законом прямо передбачено обов'язок відповідача за зустрічним позовом укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості (ч. 8 ст. 5 Закону № 1730).

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 ГК України, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина третя ст. 184 ГК України).

Враховуючи положення ст. 179 ГК України, відповідачу по зустрічному позову не надано права відмови в укладенні договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ, а всі розбіжності повинні узгоджуватись відповідно до вимог ст. 181 ГК України, з урахуванням строків, зазначених в ч.8 ст. 5 Закону № 1730.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до ч. 4 ст.181 ГК України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

З урахуванням положень ч. 8 ст. 5 Закону № 1730 строк для розгляду запропонованого договору складає 10 календарних днів. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у визначений Законом № 1730 строк не скористався своїм правом на надання заперечень щодо змісту запропонованого договору про реструктуризацію заборгованості та складання протоколу розбіжностей.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні Господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

За приписами ч. 2 ст. 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону №1730 кожна із сторін зобов'язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Таким чином, враховуючи обрані позивачем підстави позову (неналежне виконання ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 3237/15-КП-32 від 19.12.2014, зокрема п. 6.1 вказаного договору), з огляду на те, що заявлена до стягнення заборгованість підлягає реструктуризації, а усі нарахування на цю заборгованість у вигляді пені, інфляційних та 3% річних, що були включені до предмету позовних вимог у даному разі є реструктуризованими, у відповідності до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", норми якого є спеціальними до правовідносин між сторонами, а також враховуючи вимоги ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні первісних позовних вимог та задоволено зустрічні позовні вимоги.

Не вбачає колегія суддів порушення судом першої інстанції приписів законодавства з підстав невизначеності у тексті рішення дати набрання чинності договору, оскільки в силу ч.5 ст.11 Цивільного кодексу України, статті 187 Господарського кодексу України договір є укладеним з моменту набрання чинності рішенням суду. У зв'язку з цим господарський суд не повинен вказувати у тексті договору момент набрання ним чинності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 19.11.2018 у справі № 922/1909/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 21.02.2019.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя П.В. Тихий