ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019м. ДніпроСправа № 904/5308/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м.Кам'янське

про стягнення заборгованості за договором, 3% річних, пені та штрафу в сумі 137 691 572,76 грн.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №75 від 13.12.2018р., адвокат

від відповідача: Красницька - ОСОБА_2, довіреність №183 від 16.10.2018р., адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" і просить суд стягнути 90 961 966,72 грн. - заборгованості, 96 047,90 грн. - 3% річних, 1 152 574,78 грн. - пені, 45 480 983,36 грн. - штрафу та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором поставки №17-0741-02 від 01.10.2017р., в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.12.2018 о 14:00 год.

04.12.2018р. Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав, що не заперечує факт укладення Договору і додаткових угод до нього, їх підписання повноважним представником відповідача, факт поставки продукції та існування заборгованості за поставлену продукцію на суму, еквіваленту 3 278 400,53 доларів США. Порушення зобов'язання з оплати поставленого товару Відповідач пояснює фінансовими труднощами, пов'язаними з постійним блокуванням рахунків підприємства Відповідача, невизначеністю ситуації на світових ринках сталі, що супроводжується значним зниженням світових цін на готову продукцію, зменшенням попиту на продукцію, що виготовляється, несприятливою кон'юнктурою на ринку збуту продукції та іншими чинниками.

Щодо здійсненого Позивачем розрахунку Відповідач зазначив, що нарахування основного боргу, 3% річних, штрафу і пені здійснено Позивачем у відповідності до укладеного сторонами Договору, додаткових угод до нього та діючого законодавства.

20.12.2018р. від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" просить суд стягнути 367 808 910,59 грн. - заборгованості, 471 011,88 грн. - 3% річних, 5 652 142,54 грн. - пені, 183 904 455,29 грн. - штрафу та судовий збір.

20.12.2018р. в підготовчому засіданні представник Позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, надав клопотання про долучення до матеріалів справи копії Специфікації №19 від 01.09.2018р. до Договору поставки №17-0741-02 від 01.10.2017р.

Представник Відповідача підтримав вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018р. відкладено підготовче засідання на 22.01.2019р.

22.01.2019р. до господарського суду від представника Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" просить суд стягнути 949 446 505,43 грн., що складаються з: 618 592 081,74 грн. - заборгованості, 1 451 449,19 грн. - 3% річних, 20 106 933,63 грн. - пені, 309 296 040,87 грн. - штрафу та судовий збір.

22.01.2019р. до господарського суду від представника Відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якому Відповідач зазначає, що ним перевірено обґрунтованість та правильність нарахованих Позивачем 949 446 505,43 грн. та не виявлено арифметичних помилок.

22.01.2019р. в підготовчому засіданні представник Позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В підготовчому засіданні представник Відповідача проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2019 о 10:00год.

В судовому засіданні 26.02.2019р. представник Позивача позовні вимоги з урахуванням збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні 26.02.2019р. підтримав вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (далі-Позивач, Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (далі-Покупець, Відповідач) укладено договір поставки № 17-0741-02 (надалі - Договір) (а.с.14-22).

Відповідно до п.1.1. Договору, на умовах передбачених даним Договором та Специфікаціями до нього, Постачальник зобовязується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобовязується оплатити та прийняти такий товар.

Згідно п.5.1. Договору, ціни на Товар встановлюються в гривнях в еквіваленті до іноземної валюти до долару США без урахування ПДВ та вказуються в Специфікаціях на кожен договірний період в еквіваленті вираженому в доларах США.

Для цілей оплати ціни на Товар, приплати та скидки вказані в Специфікації в еквіваленті вираженому в доларах США, підлягають перерахунку по курсу НБУ UAН/USD, встановленому на 00:00 годин дати оплати (п.5.2. Договору).

В пункті 6.2. Договору, оплата за кожну поставлену партію Товару здійснюється Покупцем протягом 25 календарних днів після дати поставки.

Відповідно до п.13.8. Даний Договір вступає в силу з 01.10.2017р. та діє до 31.12.2017р.

02.04.2018 між Сторонами було укладено Додаткову угоду №3 (а.с.25-32), відповідно до умов якої Сторони домовились внести зміни до п.5.1. Договору поставки виклавши його в наступній редакції:

«Сторони погодили встановити еквівалент ціни поставленого товару в іноземній валюті доларах США. Еквівалент ціни поставленого товару в доларах США вказується в Специфікаціях (або інших додатках до Договору). У випадку відсутності інформації про еквівалент ціни Товару в Специфікації (або інших додатках до Договору) еквівалент ціни товару визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни товару в гривнях, вказаної в рахунках (рахунках-фактурах) за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день поставки товару (курс UAH/USD)».

Відповідно до п.4 в редакції Додаткової угоди №3 від 02.04.2018р. сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати Товару та/або строків відшкодування витрат по оплаті залізничного тарифу, передбачених умовами даного Договору або Специфікацій до Договору, Покупець зобовязаний оплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості. Сторони дійшли згоди, що розрахунок пені здійснюється за наступною формулою:

Пеня за кожен день = (еквівалент суми боргу в доларах США Х 2 Х ставка НБУ% Х кількість днів прострочення Х курс долара США встановлений НБУ на день прострочення) / 365 днів / 100%

У випадку, якщо прострочення платежу перевищує один календарний день, то пеня може бути розрахована за наступною формулою:

Пеня за період = (еквівалент суми боргу в доларах США Х 2 Х НБУ % Х кількість днів прострочення Х середній курс долара США за період прострочення) / 365 днів / 100%, з яких середній курс долара США це сума всіх значень курсу долара США, встановленого НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочення.

Штраф, передбачений п.8.3. даного Договору, а також штраф за не відшкодування залізничного тарифу визначається (розраховується) за формулою: «Загальна сума боргу (еквівалент в доларах США)» розділити на 100% та помножити на 50%.

Сума штрафу, яка підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом долару США, встановленому НБУ на день здійснення платежу.

Покупець зобовязаний сплатити штраф в день виникнення зобовязання несвоєчасного виконання зобовязання за Договором та/або додатків до Договору.

Постачальник має право стягнути з Покупця відсотки з прострочених рахунків в розмірі 3% річних, розраховані на суму неоплаченого рахунку за період прострочення.

Сторони дійшли згоди, що розрахунок річних з прострочених рахунків здійснюється за наступною формулою:

3% річних = (сума боргу в еквіваленті Долар США Х 0,03 Х кількість днів прострочення Х середній курс долара США за період прострочення) / 365 днів, з яких середній курс долара це сума всіх значень курсу долара США, встановленого НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочення.»

На виконання умов Договору, Позивач протягом жовтня 2018 року поставив Відповідачу товар на загальну суму, що еквівалентна 3 278 400,53 грн.

Відповідач зобовязання за Договором з урахуванням змін встановлених сторонами в додатковій угоді №3 від 02.04.2018р. не виконав, у звязку з чим, станом на 14.01.2019р. у Відповідача виникла заборгованість за отриманий товар в сумі 618 592 081,74 грн., що еквівалентно 21 971 853,14 доларів США.

У відзиві на позов Відповідач не заперечує проти факту існування заборгованості за поставлений товар на суму еквівалентну 21 971 853,14 дол.США, проте у звязку з накладенням арештів на грошові кошти підприємства не має можливості провести оплату.

Враховуючи обставини справи, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, правовідносини, що склались між Позивачем та Відповідачем щодо виконання Договору унормовано відповідними приписами Цивільного та Господарського кодексів України про договір поставки та договір купівлі-продажу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Тобто, сторони договору мають право фактично зафіксувати ціну договору (зобов'язання) в доларах США або в будь-якій іншій іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, зважаючи на викладене, якщо в договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, і передбачено, що сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором, що й стало підставою для звернення позивача з позовом за захистом свого права, стягненню підлягає грошова сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день заявлення відповідної вимоги.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21.06.2017р. у справі № 910/2013/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення зобов'язань, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 618 592 081,74грн. (еквівалент суми боргу 21 971 853,14 доларів США станом на 14.01.2019р.)

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При тому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковомувідношені до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові шслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підстави Додаткової угоди №3 від 02.04.2018 та заяви про збільшення позовних вимог від 22.01.2019р. та вищевказаних норм закону, Позивач заявив до стягнення з Відповідача штрафу у національній валюті, що становить 309 296 040,87 грн.

Позивач також нарахував Відповідачу суму трьох відсотків річних за систематичне порушення Відповідачем строків оплати за поставлений товар за період з 01.11.2018р. по 15.01.2019р. в розмірі 1 451 449,19 грн. та пеню за період з 01.11.2018р. по 15.01.2019р. в сумі 20 106 933,63 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача судом встановлено, що останні зроблено вірно, крім того, розрахунок 3% річних, штрафу та пені не суперечить вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимоги Позивача з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог щодо стягнення штрафу в розмірі 309 296 040,87 грн., 1 451 449,19 грн. 3% річних, 20 106 933,63 грн. - пені, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що Позивач належним чином довів наявність вини Відповідача у неналежному виконанні свого обовязку щодо оплати отриманого товару.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.173, 193, 230, 231, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст.192, 509, 524-526, 533, 627, 629, 632, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", (51925, м.Кам'янське, вул.Соборна, буд.18-Б, ідентифікаційний код 05393043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД", (03038, м.Київ, вул.Миколи Грінченка, 4, ідентифікаційний код 41583742) 618 592 081,74 грн. - заборгованості, 1 451 449,19 грн. - 3% річних, 20 106 933,63 грн. - пені, 309 296 040,87 грн. штрафу та судовий збір у розмірі 616 700,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

26.02.2019р.

Повне рішення складено 26.02.2019