СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. Справа № 905/587/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Чернота Л.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача - не з'явився ;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - С(Ф)Г "Прометей" (вх. № 378Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 23.08.2018 (повний текст складено 03.09.2018) у справі № 905/587/18

за позовом Приватного підприємства "Рондо", с. Нескучне Донецької області,

до Селянського (фермерського) господарства "Прометей", смт. Велика Новосілка Донецької області,

про стягнення 909936,65 грн,

ВСТАНОВИЛА:

28.03.2018 позивач, Приватне підприємство "РОНДО" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "ПРОМЕТЕЙ" 909936,65 грн., з яких: 830445,63 грн. - інфляційних та 79491,02 грн. - 3% річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України на суму боргу за договорами поставки № 2 від 03.01.2014 та № 3 від 01.04.2013 і стягнутого за рішенням господарського суду Донецької області від 19.10.2016 по справі № 905/2458/16 (т.1 а.с.3-6).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.04.2018 порушено провадження по справі №905/587/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с 42-43).

25.07.2018 від позивача до канцелярії суду надійшли уточнення б/н від 24.07.2018 до позовної заяви про стягнення збитків та 3% річних, відповідно до яких останній наводить детальний розрахунок індексу інфляції та 3% річних.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.08.2018р. позовні вимоги задоволені частково (т.1 а.с. 165-171).

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Прометей" на користь Приватного підприємства "Рондо" 425 601,95 грн., з яких: 23 424,57 грн. - 3% річних за договором поставки №3 від 01.04.2013, 148 311,86 грн. - інфляційні втрати за договором поставки №3 від 01.04.2013, 34 626,83 грн. - 3% річних за договором поставки №2 від 03.01.2014, 219 238,69 грн. - за договором поставки № 2 від 03.01.2014, крім того, судовий збір в розмірі 6384,02 грн.

13.09.2018 по справі №905/587/18 господарським суду Донецької області ухвалено додаткове рішення. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Прометей" на користь Приватного підприємства "Рондо" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11206,09 грн. (т.1 а.с 187-189).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2016 по справі №905/2458/16 відповідачем (боржником) не виконано у повному обсязі, тому позивач (стягувач) здобув право вимагати стягнення з відповідача - СФГ «Прометей» в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та трьох процентів річних нарахованих на суму основного боргу за договором №3 від 01.04.2013 та №2 від 03.01.2014, за період з 01.09.2013 по 01.03.2018. Часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних обумовлено тим, що судом застосована позовна давність.

Відповідач, Селянське (фермерське) господарство «Прометей» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 року по справі №905/587/18 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.1 а.с. 196-198).

Скаржник вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушені норми ч. 3 ст. 177 ГПК України, а саме строк підготовчого провадження по справі. Зазначає, що заява про відвід судді була розглянута з грубим порушенням вимог ч. 7 ст. 39 ГПК України.

Скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутній арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань. Судом першої інстанції не вказано який розмір рівня інфляції був з серпня 2015 року по березень 2018 року.

Також апелянт не згоден з тим, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 267 Цивільного кодексу України в частині застосування строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволені позову.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Зубченко І.В, судді Попков Д.О., Радіонова О.О. (т.1 а.с 194).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.09.2018р. по справі №905/587/18 апеляційну скаргу СФГ «Прометей» залишено без руху, та зобов'язано сплатити судовий збір в розмірі 20473,58 грн. та надати суду оригінал платіжного доручення. (т.1 а.с. 195).

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Суд, що ліквідується, передає до новоутвореного суду судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

За приписами ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно з ч. 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З метою дотримання вимог чч. 5, 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та на виконання п. 4 р. ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого Наказом ДСАУ № 475 від 20.09.2018, у зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом з 01.10.2018 на підставі Указу Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" та Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 "Про переведення суддів", всі нерозглянуті справи, що перебували у провадженні Донецького апеляційного господарського суду, згідно з Розпорядженням керівника апарату суду від 01.10.2018 передані до Східного та Центрального апеляційних господарських судів.

Повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду оприлюднено в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018р. у справі №905/587/18 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Пелипенко Н.М., судді Медуниця О.Є, Барбашова С.В. (т.1 а.с 205).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 по справі №905/587/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача СФГ «Прометей» на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018. Встановлено позивачу - ПП «Рондо» строк до 09.11.2018 року для надання відзиву на апеляційну скаргу (т.1 а.с 206-208).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року апеляційну скаргу призначено до розгляду на 11.12.2018 о 11-00 (т.1 а.с. 226-228).

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку із знаходженням у відпустці судді Барбашової С.В., змінено склад колегії суддів та сформовано наступний: головуючий суддя - Пелипенко Н.М., судді Медуниця О.Є, Чернота Л.Ф. (т.1 а.с. 233).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 відкладено розгляд апеляційної скарги на 24.01.2019 о 11-00 (т.1 а.с 239-240).

15.01.2019 на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги в режимі відео конференції, який призначено на 24.01.2019р.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Медуниці О.Є, змінено склад колегії суддів та сформовано наступний: головуючий суддя - Пелипенко Н.М., судді Барбашова С.В., Чернота Л.Ф. (т.2 а.с. 6).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 клопотання позивача ПП «Рондо» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №905/587/18 задоволено (т.2 а.с 7-9).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 12.02.2019р. об 14-30 (т.2 а.с 12-13).

На адресу Східного апеляційного господарського суду у встановлений строк відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

12.02.2019 позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись вказаною нормою, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутністю позивача та відповідача, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов'язковою.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, та встановлено судом першої інстанції господарським судом Донецької області розглядалась справа №905/2458/16 за позовною заявою Приватного підприємства «Рондо» до Селянського (фермерського) господарства «Прометей» про стягнення 658240,34 грн., з яких: 265 609,30 грн. - основний борг за товар (нафтопродукти), що поставлений на підставі укладеного з відповідачем договору поставки № 3 від 01.04.2013р. та 392631,04 грн. - основний борг за товар (нафтопродукти), що поставлений на підставі укладеного з відповідачем договору поставки № 2 від 03.01.2014р.

За результатами розгляду справи було прийнято рішення від 19.10.2016, яким позовні вимоги задоволені, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 658240,34 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 9873,61 грн (т.1 а.с 14-18).

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже було встановлено господарським судом, 01.04.2013р. між ПП "Рондо" (постачальник, позивач) та С(Ф)Г "Прометей" (покупець, відповідач) укладений договір поставки № 3, згідно з яким постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом - "товар", найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару (т.1 а.с.9-10).

Номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюється сторонами за обопільною згодою й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар. (п. 1.2. договору).

Відповідно до умов п. 2.1. договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Постачання товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі, товарно-транспортними накладними), які підписані представниками обох сторін.

Сторони погоджують, що відвантаження товару (партії товару), що поставляється згідно умов цього договору та видача відповідних документів на товар здійснюється постачальником на підставі належним чином оформленої довіреності на отримання товару (партії товару). (п. 2.6. договору).

Згідно з умовами п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках - фактурах та накладних документах. Розрахунки між сторонами здійснюються на умовах 100% попередньої оплати вартості товару на підставі рахунків - фактури постачальника. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару, що вказана в накладних документах на товар (видаткових накладних та/або акти приймання - передачі). Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31 грудня 2013р., а в частині розрахунків до їх повного проведення. (п. 6.1. договору).

На виконання умов вказаного договору позивач поставив, а відповідач одержав товар (нафтопродукти) на загальну суму 752209,30 грн., що підтверджується видатковими накладним та товарно - транспортними накладними, а саме: № 08/04-01 від 08.04.2013р. на суму 46446,60 грн., № 17/04-01 від 17.04.2013р. на суму 57510,10 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 4 від 08.04.2013р; № 05/06-01 від 05.06.2013р. на суму 23758,20 грн., № 14/06-01 від 14.06.2013р. на суму 23167,20 грн., № 20/06-01 від 20.06.2013р. на суму 46322,40 грн., довіреністю на одержання ТМЦ №6 від 01.06.2013р.; № 08/07-01 від 08.07.2013р. на суму 45746,40 грн № 16/07-01 від 16.07.2013р. на суму 52993,60 грн., № 24/07-01 від 24.07.2013р. на суму 52993,60 грн., № 25/07-01 від 25.07.2013р. на суму 52993,60 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 7 від 01.07.2013р. (при цьому, судом прийнято до уваги посилання позивача про допущення помилки у товарно - транспортній накладній від 08.07.2013р. щодо суми переданого відповідачу товару); № 05/08-02 від 05.08.2013р. на суму 23403,60 грн., № 05/08-03 від 05.08.2013р. на суму 22809,60 грн., № 22/08-01 від 22.08.2013р. на суму 23521,80 грн., № 29/08-01 від 29.08.2013р. на суму 43296 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 9 від 01.08.2013р.; № 17/09-01 від 17.09.2013р. на суму 23994,60 грн., № 17/09-02 від 17.09.2013р. на суму 23385,60 грн. № 17/09-01 від 17.09.2013р. на суму 47380,20 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 10 від 01.09.2013р.; № 03/10-01 від 03.10.2013р. на суму 23994,60 грн., № 03/10-02 від 03.10.2013р. на суму 23385,60 грн., № 03/10-01 від 03.10.2013р. на суму 47380,20 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 12 від 01.10.2013р.; № 05/11-01 від 05.11.2013р. на суму 23994,60 грн., № 05/11-02 від 05.11.2013р. на суму 23385,60 грн., № 05/11-01 від 05.11.2013р. на суму 47380,20 грн., № 11/11-01 від 11.11.2013р. на суму 23731,20 грн., №22/11-01 від 22.11.2013р. на суму 23994,60 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 13 від 01.11.2013р.; № 11/12-01 від 11.12.2013р. на суму 23994,60 грн., № 11/12-02 від 11.12.2013р. на суму 23385,60 грн., № 11/12-01 від 11.12.2013р. на суму 47380,20 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 14 від 01.12.2013р.

За отриманий товар (нафтопродукти) відповідач розрахувався частково в сумі 486600 грн.

Господарським судом Донецької області в межах справи №905/2458/16 встановлено, що борг відповідача за одержаний товар (нафтопродукти) за договором поставки № 3 від 01.04.2013р. становить 265609,30 грн.

Також, 03.01.2014р. між ПП "Рондо" (постачальник, позивач) та С(Ф)Г "Прометей" (покупець, відповідач) укладений договір поставки № 2, згідно з яким постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом - "товар", найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару (т.1 а.с.11-12).

Номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюється сторонами за обопільною згодою й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар. (п. 1.2. договору).

Відповідно до умов п. 2.1. договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Постачання товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання - передачі, товарно - транспортними накладними), які підписані представниками обох сторін.

Сторони погоджують, що відвантаження товару (партії товару), що поставляється згідно умов цього договору та видача відповідних документів на товар здійснюється постачальником на підставі належним чином оформленої довіреності на отримання товару (партії товару). (п. 2.6. договору).

Згідно з умовами п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках - фактурах та накладних документах. Розрахунки між сторонами здійснюються на умовах 100% попередньої оплати вартості товару на підставі рахунків - фактури постачальника. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару, що вказана в накладних документах на товар (видаткових накладних та/або акти приймання - передачі). Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31 грудня 2014р., а в частині розрахунків до їх повного проведення. (п. 6.1. договору).

На виконання умов вказаного договору позивач поставив, а відповідач одержав товар (нафтопродукти) на загальну суму 392631,04 грн., що підтверджується видатковими накладними та товаро - транспортними накладними, а саме: № 17/01-02 від 17.01.2014р. на суму 24112,80 грн., № 17/01-03 від 17.01.2014р. на суму 23846,40 грн., № 17/01-02 від 17.01.2014р., довіреністю на одержання ТМЦ № 1 від 01.01.2014р.; № 17/02-01 від 17.02.2014р. на суму 24585,60 грн., № 17/02-01 від 17.02.2014р., довіреністю на одержання ТМЦ № 2 від 01.02.2014р.; № 14/03-01 від 14.03.2014р. на суму 29550 грн., № 14/03-01 від 14.03.2014р.; №28/03-01 від 28.03.2014р. на суму 29786,40 грн., № 28/03-01 від 28.03.2014р. та довіреністю на одержання ТМЦ № 3 від 01.03.2014р.; № 15/04-01 від 15.04.2014р. на суму 36080,64 грн., №15/04-01 від 15.04.2014р.; № 28/04-01 від 28.04.2014р. на суму 34514,40 грн., № 28/04-02 від 28.04.2014р. на суму 34560 грн., № 28/04-01 від 28.04.2014р. та довіреністю на одержання ТМЦ № 4 від 01.04.2014р.; № 19/05-01 від 19.05.2014р. на суму 34041,60 грн., № 19/05-02 від 19.05.2014р. на суму 33177,60 грн., №19/05-01 від 19.05.2014р. та довіреністю на одержання ТМЦ № 5 від 01.05.2014р.; №05/06-01 від 05.06.2014р. на суму 58020,40 грн., № 05/06-02 від 05.06.2014р. на суму 30355,20 грн., №05/06-01 від 05.06.2014р. та довіреністю на одержання ТМЦ № 6 від 01.06.2014р.

За отриманий товар (нафтопродукти) відповідач не розрахувався, у зв'язку з чим борг останнього за договором поставки № 2 від 03.01.2014р. становить 392631,04 грн.

Господарським судом Донецької області в межах справи №905/2458/16 встановлено, загальна сума боргу за договорами поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р. становить 658240,34 грн. (265 609,30 грн. + 392 631,04 грн.).

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договорами поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р. та невиконання рішення суду від 19.10.2016 у справі №905/2458/16 з цих підстав позивач звернуся до суду із зазначеним позовом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення грошових зобов'язань за договорами поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, в контексті зазначених норм укладені між позивачем та відповідачем договори поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В пунктах 3.2 договорів поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р. сторони визначили порядок та строки оплати товару.

Приписи ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що відповідач не мав жодних підстав для ухилення від належного виконання обов'язку із оплати отриманої продукції за договорами № 3 від 01.04.2013р. та №2 від 03.01.2014р. у встановлені терміни.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Матеріали справи доведено той факт, що постановою державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 06.12.2016 відкрито виконавче провадження №53047620 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/2458/16 від 15.11.2016 про стягнення з Селянського (фермерського) господарства «Прометей» на користь Приватного підприємства «Рондо» основного боргу в сумі 658240,34 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 9873,61 грн (т.1 а.с. 20)

08.02.2018 відповідачем (боржником) було перераховано на користь стягувача (позивача) 4824,02 грн., що підтверджується відповідною банківською випискою АТ КБ «Приват Банк» від 23.07.2018 про рух коштів по рахунку та довідкою органу виконавчої служби від 21.03.2018 (т.1 а.с. 21).

Отже, як вірно зазначено господарським судом, рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2016 по справі №905/2458/16 відповідачем (боржником) не виконано у повному обсязі, тому позивач (стягувач) здобув право вимагати стягнення з відповідача - Селянського (фермерського) господарства «Прометей» в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних на суму основного боргу за договорами № 3 від 01.04.2013р. та №2 від 03.01.2014р., стягнутого за таким судовим рішенням, аж до повного виконання грошового зобов'язання.

У цій справі позивач розрахував та пред'явив до стягнення (з урахуванням уточнення до позовної заяви) з відповідача: 3% річних у сумі 45185,50 грн. та інфляційні у сумі 470478,46 грн. за період з 01.02.2014 по 01.03.2018 на заборгованість за договором № 2 від 03.01.2014; 3% річних у сумі 34305,52 грн. та інфляційні у сумі 63525,71 грн. за період з 01.09.2013 по 01.03.2018 на заборгованість за договором № 3 від 01.04.2013.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надана заява щодо застосування строків позовної давності щодо заявлених позивачем вимог у справі № 905/587/18.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п. 1 ст. 261 ЦК України).

Господарським судом правомірно зазначено, що до вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань застосовується загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України).

З огляду на приписи ст.625 ЦК України та порядок здійснення розрахунку 3% річних стягуються за кожний день прострочки виконання грошового зобов'язання, інфляційні нарахування - за кожний повний місяць такої прострочки.

У даному випадку позивач реалізував своє право на звернення до суду щодо стягнення основної суми заборгованості у межах встановленого строку позовної давності, за наслідками якого прийнято рішення від 19.10.2016 по справі № 905/2458/16 про стягнення суми боргу.

З огляду на вказані норми законодавства, та виходячи з встановленого нормами ст. 625 ЦК України порядку нарахування інфляційних витрат та 3 % річних (за весь час прострочення), колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача збереглося право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат лише протягом трьох років до подання позову у цій справі, тобто в даному випадку з 24.03.2015.

Як вірно зазначено господарським судом згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат за допомогою програми «ЛІГА:ЗАКОН», суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення вимог та стягнення 58051,40грн. 3% річних та 367550,55грн. інфляційних відповідно.

Враховуючи викладене, доводи апелянта з цього приводу судом апеляційної інстанції відхиляються.

Також, судом апеляційної інстанції не приймаються твердження апелянта, що судом порушенні вимоги ч. 3 ст. 177 ГПК України, а саме строк підготовчого провадження по справі, а також, що заява про відвід судді була розглянута з грубим порушенням вимог ч. 7 ст. 39 ГПК України, з огляду на наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Статтею 117 ГПК України передбачено, що зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків. З дня відновлення провадження перебіг процесуальних строків продовжується.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду Донецької область від 27.04.2018 року відкрито провадження по справі №905/587/18, розгляд справи здійснюватимуся в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 21.05.2018 року.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.05.2018 року по справі №905/587/18 зупинено провадження у справі до вирішення питання по заяві СФГ «Прометей» про відвід судді.

За результатами автоматичного розподілу, заяву про відвід, яка заявлена СФГ «Прометей» передано на розгляд судді Сковородіній О.М.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.05.2018 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача про відвід судді Величко Н.В. від розгляду справи №905/587/18. 29.05.2018 справа повернена на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою суду від 29.05.2018 року поновлено провадження по справі, підготовче засідання призначено на 20.06.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.06.2018 року за ініціативою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 23.07.2018.

Ухвалою господарського суду від 23.07.2018 року по справі №905/587/18 підготовче засідання відкладено на 01.08.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.08.2018 року по справі 3905/587/18 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.

Таким чином, твердження апелянта що судом першої інстанції порушено строк підготовчого провадження по справі та те, що заява про відвід була розглянута з грубим порушенням законодавства не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофімчук проти України», вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справа «Гарсія Руіз про Іспанії» заява №30544/96, п.23 ЕСНR 1999-І).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін.

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018р. у справі №905/587/18 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Прометей», смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область, на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 року у справі №905/587/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 року у справі №905/587/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2019.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Л.Ф. Чернота