ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м. Дніпро Справа № 904/5148/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

секретар Манчік О.О.

за участю:

від ОСОБА_1.: Келембет І.М., адвокат; Борисова В.О., адвокат;

від ОСОБА_4: Келембет І.М., адвокат; Борисова В.О., адвокат;

від ОСОБА_5: Балакін Є.В., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу ОСОБА_5

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року

у справі № 904/5148/18 (суддя - Ліпинський О.В., м. Дніпро)

за позовом ОСОБА_1, м. Дніпро;

ОСОБА_4, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс", м. Дніпро;

ОСОБА_5, м. Первомайський;

ОСОБА_7, м. Люботин;

ОСОБА_8, м. Первомайський

про визнання договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі Товариства недійсними, визнання рішень учасників Товариства недійсними, скасування реєстраційних дій та поновлення учасників Товариства

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про вжиття заходів до забезпечення позову. Накладено арешт на корпоративні права - частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс", які в сукупності становлять 100 % статутного капіталу Товариства. Заборонено всім суб'єктам державної реєстрації, акредитованим суб'єктам, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, нотаріусам до набрання законної сили рішенням у даній справі проведення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс", пов'язаних із внесенням запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Відмовлено в решті заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема, статей 136-137, 139-140 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає скасуванню. Під час вирішення питання вибору способу забезпечення у вигляді накладення арешту на корпоративні права ТОВ "Орендастройсервіс" та заборони суб'єктам державної реєстрації проведення реєстраційних дій щодо даного товариства, суд першої інстанції обрав такий спосіб забезпечення, який є неспівмірним з обраним позивачами предметом спору. Предметом спору у даній справі є вимога позивачів про визнання договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" недійсними та поновлення учасників товариства. Питання визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки в Статутному капіталі за своїм змістом не є корпоративним спором, який вирішується Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/9163/17 та на даний час не вирішений. Прийняття рішення про визнання даних договорів недійсними не може бути перепоною позивачам щодо захисту їх порушених прав без нових звернень до суду. Місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали в порушення пункту 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України не вирішив питання зустрічного забезпечення.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Представник позивачів у відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилався на те, що даний спір стосується протиправного позбавлення права власності ОСОБА_1, ОСОБА_4 часток у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" та заходи забезпечення позову вжито для зупинення фактичного ланцюга перепродажу часток та незаконного припинення Товариства, оскільки невжиття таких заходів утруднить і зробить неможливим виконання рішення суду. Накладення арешту на корпоративні права - частки у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс", які в сукупності становлять 100 % статутного капіталу товариства та заборона всім суб'єктам державної реєстрації, акредитованим суб'єктам, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, нотаріусам до набрання законної сили рішенням у даній справі є співрозмірними заходами забезпечення позову з огляду на заявлені позовні вимоги та реально порушені права позивачів. Доводи скаржника про те, що подана заява про забезпечення позову не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення не відповідає дійсності.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не надали відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 14.02.2019 року.

В судовому засіданні 14.02.2019 року оголошено перерву до 21.02.2019 року.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник ОСОБА_5 надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, а представники ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на судове рішення, враховуючи те, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників інших учасників справи.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, предметом позову у даній справі з урахуванням заяви від 13.12.2018 року є вимоги про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" в розмірі 0,2 %, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений 13.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. за реєстровим № 904;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" в розмірі 0,2 %, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від 06.11.2018 року;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" в розмірі 99,8 %, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, посвідчений 13.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. за реєстровим № 905;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" в розмірі 99,8 %, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 06.11.2018 року;

- зобов'язання ТОВ "Орендастройсервіс" поновити учасника ОСОБА_1 з часткою в розмірі 0,2 % в статутному капіталі шляхом внесення відповідних змін до статутних документів товариства;

- зобов'язання ТОВ "Орендастройсервіс" поновити учасника ОСОБА_4 з часткою в розмірі 98,8 % в статутному капіталі шляхом внесення відповідних змін до статутних документів товариства.

- визнання недійсними рішення учасника ТОВ "Орендастройсервіс" № 06/11 від 06.11.2018 року про розширення повноважень директора та затвердження статуту товариства у новій редакції, рішення товариства № 08/11 від 08.11.2018 року про припинення товариства, обрання ліквідатора товариства, визначення його повноважень та визнання недійсними зміни до статутних документів ТОВ "Орендастройсервіс", затверджені рішеннями № 06/11 від 06.11.2018 року та № 08/11 від 08.11.2018 року;

- скасування рішення про проведені реєстраційні дії щодо юридичної особи - ТОВ "Орендастройсервіс" та вилучення записів щодо товариства, а саме - про зміну складу засновників, прийняте 06.11.2018 року, проведених Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; про перебування юридичної особи в процесі припинення з 08.11.2018 року, прийняте 08.11.2018 року та проведених Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивачів, які стверджують, що є законними власниками часток у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" у загальному розмірі 100 %, які вибули з їх володіння поза їх волею на підставі оспорюваних договорів та в подальшому відповідачами вчинені дії щодо відчуження таких часток на користь інших осіб, у зв'язку з чим заявлені також вимоги про скасування реєстраційних записів у ЄДРПОУ щодо відомостей про ТОВ "Орендастройсервіс", вчинених після укладення оспорюваних договорів.

Позивачами подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вони просили заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ "Орендастройсервіс" всім суб'єктам державної реєстрації, акредитованим суб'єктам, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, нотаріусам до набрання законної сили рішення у даній справі.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, позивачі у справі наголошували, що даний спір стосується протиправного позбавлення права власності ОСОБА_1, ОСОБА_4 часток у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" та заходи забезпечення позову вжито для зупинення фактичного ланцюга перепродажу вказаних часток у статутному капіталі Товариства та незаконного припинення Товариства, невжиття заходів забезпечення позову утруднить і зробить неможливим виконання рішення суду.

Отже, на думку заявників, є всі підстави вважати, що будуть вживатися подальші дії щодо відчуження часток у статутному капіталі на користь інших осіб, а також щодо припинення Товариства. Зазначене призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Однак, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто положення вказаної статті пов'язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, за приписами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За змістом статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, в силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Враховуючи доводи позивачів та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що вжитий місцевим господарським судом захід забезпечення позову у вигляді заборони суб'єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ відносно ТОВ "Орендастройсервіс" щодо внесення запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи прямо стосується предмета спору та підлягає застосуванню у даній справі, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 року № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в ЄДРПОУ, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Підставами для відмови у державній реєстрації, відповідно до статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", є наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Отже, такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій прямо передбачений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

При цьому, чинною редакцією Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" не передбачено обмежень щодо проведення реєстраційних дій за місцезнаходженням реєстраційної справи, а тому вчиняти реєстраційні дії стосовно ТОВ "Орендастройсервіс" може будь-який державний реєстратор у будь-якій адміністративно-територіальній одиниці України.

Колегія суддів також звертає увагу, що за приписами пункту 4 частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

З аналізу вказаної норми вбачається, що судом мають бути визначені конкретні дії, пов'язані з предметом позову, які забороняється вчиняти органам державної влади, до яких, у тому числі, належать суб'єкти державної реєстрації, визначені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

При цьому, колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання недійсними договорів купівлі-продажу корпоративних прав (часток у статутному капіталі) ТОВ "Орендастройсервіс", а також скасування реєстраційних записів у ЄДРПОУ щодо відомостей про останнє, якими змінювався склад учасників товариства та здійснювався перерозподіл часток в статутному капіталі Товариства.

17.10.2017 року суддею Господарського суду Дніпропетровської області Петровою В.І. було порушено провадження у господарській справі № 904/8926/17 за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ТОВ "Орендастройсервіс" про визнання недійсними рішень загальних зборів і змін до статутних документів, скасування рішення про проведення реєстраційних дій.

15.01.2018 року суддею Люботинського міського суду Харківської області Дем'яненко І.В. відкрито провадження у цивільній справі № 630/12/18 за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними.

Після відкриття проваджень у вказаних справах, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вийшли із складу учасників ТОВ "Орендастройсервіс", що підтверджується заявою ОСОБА_7, посвідченою 06.11.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дажук М.В. за реєстровим № 3336 та заявою ОСОБА_5, посвідченою 06.11.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дажук М.В. за реєстровим № 3337.

Відповідно до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" від 06.11.2018 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 - ОСОБА_8 отримав частку вартістю 175 грн., що складає 0,2 % у статутному капіталі Товариства.

Згідно із договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" від 06.11.2018 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_8 отримав частку вартістю 34 825,00, що складає 98,8 % у статутному капіталі Товариства.

06.11.2018 року учасник ТОВ "Орендастройсервіс" ОСОБА_8 розширив повноваження директора та затвердив нову редакцію Статуту Товариства в зв'язку зі змінами у складі його учасників (рішення учасника № 06/11 ТОВ "Орендастройсервіс" від 06.11.2018 року).

08.11.2018 року ОСОБА_8 - учасник ТОВ "Орендастройсервіс" прийняв рішення про припинення діяльності ТОВ "Орендастройсервіс" (рішення учасника № 08/11 ТОВ "Орендастройсервіс" від 08.11.2018 року).

Таким чином, на переконання колегії суддів, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо ТОВ "Орендастройсервіс" стосовно внесення запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, подавши позов у цій справі, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи державним реєстратором буде здійснена реєстраційна дія відносно ТОВ "Орендастройсервіс" на підставі прийнятого за відсутності позивачів рішення про припинення Товариства, то позивачі не зможуть захистити або поновити свої права в межах даного судового провадження за їх позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція щодо вжиття заходів забезпечення позиву викладена у постанові Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі № 915/508/18.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на частки у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс", що складають 100 % статутного капіталу товариства.

Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною 10 вказаної статті заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев'ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов'язаних з предметом спору.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вказаний захід забезпечення позову про накладення арешту на частки у статутному капіталі Товариства, які в сукупності становлять 100% статутного капіталу Товариства є пов'язаним з предметом позову щодо поновлення позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з частками в розмірах відповідно 98,8 % та 0,2 % в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" та скасування запису щодо зміни складу засновників Товариства.

Таким чином, враховуючи предмет заявленого позову, колегія суддів вважає, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на частки у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс", що складають 100 % статутного капіталу Товариства, відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а також не порушує баланс інтересів учасників справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи викладені вище обставини, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку, що заява позивачів про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ "Орендастройсервіс" щодо реєстрації припинення юридичної особи.

Крім того, з метою забезпечення ефективного захисту прав позивачів у справі судом правомірно також накладено арешт на частки у статутному капіталі Товариства, які в сукупності становлять 100 %.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи учасників справи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

3.3. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року має бути залишена без змін.

3.4. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року у справі № 904/5148/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.02.2019 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ О.В. Чус