ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року                               м. Харків                               Справа №913/638/18

Провадження №14/913/638/18

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання», м. Луганськ

до Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал», м. Попасна Попаснянського району Луганської області

про стягнення 16872619 грн. 17 коп.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання» (далі – позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» (далі – відповідач) заборгованості за договором про постачання електричної енергії №2 від 01.07.2015 в загальному розмірі 16872619 грн. 17 коп., з яких:

- 13262873 грн. 58 коп. – інфляційні нарахування;

- 3609745 грн. 59 коп. – 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії №2 від 01.07.2015 в частині внесення оплати вартості електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.12.2018 відкрито провадження у справі. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 17 січня 2019 року о 10 год. 20 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.01.2019 відкладено підготовче засідання на 05.02.2019 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.02.2019 відкладено підготовче засідання на 14.02.2019 о 10 год. 45 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.02.2019 закрито підготовче провадження у справі №913/638/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2019 о 10 год. 30 хв.

Сторони правом на участь в судовому засіданні 21.02.2019 не скористались.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання» (далі – Постачальник) та Комунальним підприємством «Попаснянський районний водоканал» (далі – Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №2 від 01.07.2015 (далі – Договір).

Згідно з п. 1 Договору Постачальник постачає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електричних установок Споживача з загальною дозволеною потужністю 63581,8 кВт, величини якої по кожному об'єкту зазначені у додатку до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до Договору, що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.3.4 Договору, Споживач зобов’язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії за діючими роздрібними тарифами та здійснювати інші платежі згідно з умовами Додатку до договору «Порядок розрахунків».

Постачальник має право на отримання від Споживача своєчасної оплати за електричну енергію за діючими роздрібними тарифами, встановленими відповідно до Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інших платежів, обумовлених Договором (п. 3.1.1. Договору)

Згідно з п. 7.9 Договору розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються Споживачем у порядку, передбаченому Додатком «Порядок розрахунків».

У пункті 7 Додатку до договору «Порядок розрахунків» сторони зазначили, що оплата спожитої в розрахунковому періоді активної електроенергії здійснюється плановими платежами (наростаючим підсумком), у наступному порядку:

- протягом 10 днів з початку розрахункового періоду не менш 50% від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором;

- протягом 20 днів з початку розрахункового місяця не менш 100% від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором.

У випадках, коли останній платіжний платіж припадає на вихідні та святкові дні, він здійснюється не пізніше, чим за 3 банківських днів до кінця розрахункового місяця.

Згідно до п. 9 додатку до договору «Порядок розрахунків» остаточний розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електричної енергії; оплату сум на відшкодування збитків; оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки Постачальника.

Відповідно до п. 9.3. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2015 року.

Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, але не довше ніж до 02.06.2018, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав.

Відповідач, в порушення умов договору, своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиту електричну енергію не здійснював.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов’язань за договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання» звернулось до Господарського суду Луганської області за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 31.05.2016 у справі № 913/510/16 стягнуто з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання» заборгованість за спожиту активну електроенергію за зобов’язаннями липня 2015 року - березня 2016 року (включно) в сумі 54705149 грн. 98 коп., заборгованість за перетоки реактивної електроенергії за зобов’язаннями липня 2015 року - березня 2016 року (включно) в сумі 429735 грн. 67 коп., 3% річних в сумі 475949 грн. 96 коп. за період прострочення з 12.08.2015 по 22.03.2016 окремо за кожним рахунком, інфляційні нарахування в сумі 835994 грн. 22 коп. за зобов’язаннями липня - грудня 2015 року за період прострочення з серпня 2015 року по січень 2016 року окремо за кожним рахунком, витрати зі сплати судового збору в 205809 грн. 20 коп.

В частині стягнення боргу за спожиту активну електроенергію в березні 2016 року в сумі 50 000 грн. 00 коп. провадження у справі припинено.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних в сумі 295 грн. 21 коп. та інфляційних нарахувань в сумі 194022 грн. 50 коп. відмовлено.

При розгляді справи №913/510/16 Господарським судом Луганської області було встановлено, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу у період з липня 2015 року по березень 2016 року (включно) електроенергію на загальну суму 55329999 грн. 22 коп., з яких: 54880149 грн. 98 коп. за спожиту активну електроенергію та 449849 грн. 24 коп. за послуги перетоків реактивної електроенергії.

Претензій щодо постачання електроенергії у відповідача немає.

Обсяги спожитої електроенергії за період з липня 2015 року по березень 2016 року (включно) позивач підтвердив відповідними актами приймання – передавання товарної продукції (активної електроенергії), актами про надання послуг з перетікання реактивної електроенергії, актами про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідачем та рахунками, які залучені до матеріалів справи.

Втім, відповідач в порушення умов пункту 7.9 договору № 2 від 01.07.2015 повністю не оплатив спожиту протягом липня 2015 року - березня 2016 року (включно) електроенергію у строк визначений пунктом 9 Додатку до цього договору «Порядок розрахунків», у зв'язку з чим за ним обліковується заборгованість за вказаний період за активну електроенергію в сумі 54755149 грн. 98 коп. та за перетоки реактивної електроенергії в сумі 429735 грн. 67 коп., яка підтверджена матеріалами справи, заявлена обґрунтовано та не спростована відповідачем.

Під час розгляду справи позивач повідомив, що відповідач після порушення провадження у даній справі перерахував частково заборгованість за активну електроенергію спожиту в березні 2016 року в сумі 50000 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ «ЛЕО» від 29.04.2016.

За таких обставин провадження у справі в частині стягнення боргу за активну електроенергію спожиту в березні 2016 року в сумі 50000 грн. 00 коп. було припинено.

Вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за період з липня 2015 року по березень 2016 року (включно) за спожиту активну електроенергію в сумі 54705149 грн. 98 коп. та за перетоки реактивної електроенергії в сумі 429735 грн. 67 коп. суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі норм ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано та заявлено до стягнення 3% річних за період прострочення з 12.08.2015 по 22.03.2016 окремо за кожним рахунком у сумі 476245 грн. 17 коп. та інфляційні втрати за зобов’язаннями липня - грудня 2015 року за період прострочення з серпня 2015 року по січень 2016 року окремо за кожним рахунком в сумі 1 030 016 грн. 72 коп.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що загальна сума 3% річних складає 475949 грн. 96 коп., яка і підлягає до стягнення з відповідача. У задоволенні вимог про стягнення 3% річних в сумі 295 грн. 21 коп. слід відмовити. Крім того, до стягнення підлягають інфляційні нарахування в загальній сумі 835994 грн. 22 коп. В решті заявленої суми інфляційних нарахувань 194022 грн. 50 коп. слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідач частково здійснив оплату стягнутої судом суми боргу за спожиту електроенергію, у зв’язку з чим заборгованість за спожиту в грудні 2015 року – березні 2016 року електроенергію склала 24462301 грн. 60 коп.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов’язання Комунальним підприємством «Попаснянський районний водоканал», з урахуванням умов договору, на суму заборгованості за спожиту в грудні 2015 року - березні 2016 року активну електроенергію, підтверджену рішенням Господарського суду Луганської області від 31.05.2016 у справі №913/510/16, позивачем донараховано 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення за період з 23.03.2016 по 12.11.2018 на суму 1940249 грн. 44 коп. та інфляційні нарахування з простроченої суми боргу за період з лютого 2016 року по жовтень 2018 року на суму 8195249 грн. 53 коп.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 26.02.2018 №913/974/17 стягнуто з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання» заборгованість по оплаті за спожиту активну електроенергію в розмірі 44734818 грн. 72 коп., 3% річних в сумі 810001 грн. 69 коп., інфляційні нарахування в сумі 2112689 грн. 81 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 240000 грн. 00 коп.

При розгляді справи №913/974/17 Господарським судом Луганської області було встановлено, що позивач свої зобов’язання виконав і за період грудень 2016 року - жовтень 2017 року відпустив відповідачу активну електричну енергію на суму 70479484 грн. 16 коп.

Рахунки на оплату спожитої активної електроенергії були отримані повноважним представником відповідача у справі.

В порушення умов договору відповідач своєчасно та в повному обсязі за спожиту активну електроенергію не розраховувався, заборгованість за спожиту в грудні 2016 року - жовтні 2017 року активну електроенергію склала 44734818 грн. 72 коп.

Інфляційні збитки внаслідок невиконання відповідачем умов договору склали 2112689 грн. 81 коп. за період з березня 2017 року по жовтень 2017 року, три відсотки річних за користування коштами склали 810001 грн. 69 коп. за період з 12.01.2017 по 04.12.2017.

Оскільки борг своєчасно сплачений не був, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість з оплати за спожиту активну електроенергію в розмірі 44734818 грн. 72 коп. 3% річних в сумі 810001 грн. 69 коп. та інфляційні нарахування в сумі 2112689 грн. 81 коп. було задоволено.

Відповідач частково здійснював оплату стягнутої судом суми боргу за спожиту електроенергію. Відтак, сума заборгованості за спожиту в грудні 2016 року - жовтні 2017 року електроенергію склала 44426428 грн. 14 коп.

У зв'язку із простроченням виконання грошового зобов’язання Комунальним підприємством «Попаснянський районний водоканал» на суму заборгованості за спожиту в грудні 2016 року - жовтні 2017 року активну електроенергію, підтверджену рішенням Господарського суду Луганської області від 26.02.2018 у справі №913/974/17, позивачем здійснено донарахування 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення за період з 05.12.2017 по 12.11.2018 на суму 1266871 грн. 18 коп. та інфляційних нарахувань з простроченої суми боргу за листопада 2017 року по жовтень 2018 року на суму 3928001 грн. 09 коп.

Крім того, судом встановлено, що за період з листопада 2017 року по серпень 2018 року позивач на виконання умов договору поставив відповідачу електричну енергію на суму 63864981 грн. 13 коп., що підтверджується матеріалами справи.

В порушення умов договору відповідач не в повному обсязі сплатив за спожиту у вказаному періоді електроенергію, а саме - 25515789 грн. 16 коп. Таким чином, станом на день подання даної позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту в листопаді 2017 року - серпні 2018 року електроенергію складає 38349191 грн. 97 коп.

У зв'язку із простроченням виконання грошового зобов’язання Комунальним підприємством «Попаснянський районний водоканал», позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення за період з 12.07.2018 по 12.11.2018 в сумі 402624 грн. 97 коп. та інфляційні нарахування з простроченої суми боргу за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року в сумі 1139622 грн. 96 коп.

Оскільки, відповідачем були порушені умови договору, а рішення Господарського суду Луганської області від 31.05.2016 у справі №913/510/16 та від 26.02.2018 у справі №913/974/17 відповідачем своєчасно та в повному обсязі не виконано, позивач звернувся до суду із даним позовом, за яким просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування в загальній сумі 13262873 грн. 58 коп. та 3% річних в загальній сумі 3609745 грн. 59 коп.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства.

Згідно п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Порушення відповідачем умов договору та невиконання зобов’язань щодо своєчасної та повної оплати поставленої електроенергії за договором про постачання електричної енергії №2 від 01.07.2015 встановлені рішеннями Господарського суду Луганської області від 31.05.2016 у справі №913/510/16 та від 26.02.2018 у справі №913/974/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, матеріалами даної справи підтверджено, що за поставлену електроенергію за період з листопада 2017 року по серпень 2018 року на суму 63864981 грн. 13 коп. відповідач розрахувався частково в сумі 25515789 грн. 16 коп. Отже, станом на день подання даної позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту в листопаді 2017 року - серпні 2018 року електроенергію складає 38349191 грн. 97 коп.

Відповідачем не надано суду доказів виконання відповідних рішень суду та сплати заборгованості за поставлену електроенергію.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

При цьому, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з винесенням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків (Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 20.12.2010 № №3-57гс10, від 20.01.2011 № 10/25 та від 16.05.2011.№32/242-32/243-32/244-32/245, від 12.09.2011 № 6/433-42/183).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховані 3% річних в сумі 3609745 грн. 59 коп. та інфляційні нарахування в сумі 13262873 грн. 58 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за допомогою «Юридичної інформаційно – пошукової системи Законодавство», суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 3609745 грн. 59 коп. підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань слід зазначити наступне.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур'єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Згідно п. 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за допомогою «Юридичної інформаційно – пошукової системи Законодавство», суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань в сумі 13262873 грн. 58 коп. підлягають задоволенню.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 3609745 грн. 59 коп., інфляційні нарахування в сумі 13262873 грн. 58 коп.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, у разі задоволення позову покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання» до Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» про стягнення 16872619 грн. 17 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» (ідентифікаційний код 38817874, юридична адреса: 93304, Луганська область, Попаснянський район, м. Попасна, вул. Дніпровська, буд. 89) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання» (ідентифікаційний код 31443937, юридична адреса: 91021, м. Луганськ, квартал Гайового, буд. 35 А) на п/р №3374 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, код 31443937 інфляційні нарахування в сумі 13262873 грн. 58 коп., 3% річних в сумі 3609745 грн. 59 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 253089 грн. 29 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено – 25 лютого 2019 року.

Суддя            Є.А. Лісовицький