ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року

м. Одеса

Справа № 915/656/18

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.11.2018

суддя Алексєєв А.П.

час та місце ухвалення рішення: 16:00 год., м. Миколаїв

повний текст складено 20.11.2018

по справі № 915/656/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБУЗИНСЬКА БІОПАЛИВНА КОМПАНІЯ»

про стягнення 44 919, 08 грн.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» (далі – ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ») звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРБУЗИНСЬКА БІОПАЛИВНА КОМПАНІЯ» (далі – ТОВ «АРБУЗИНСЬКА БІОПАЛИВНА КОМПАНІЯ») про стягнення заборгованості у розмірі 43 919,00 грн., 3% річних в сумі 249,07 грн. та інфляційних збитків – 751, 01 грн. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір поставки, на виконання умов якого, позивач перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 159 451, 50 грн., проте відповідач поставив позивачу товар лише на суму 115 532,50 грн., отже, заборгованість відповідача перед позивачем склала 43 919,00 грн.. У зв’язку з тим, що вимога позивача про повернення грошових коштів в розмірі 43 919,00 грн. не була виконана відповідачем своєчасно, позивач на вказану суму заборгованої нарахував 3% річних та інфляційні збитки.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.11.2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що момент звернення ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» з позовом до суду строк поставки товару відповідачем не порушено, вимога позивача про повернення суми попередньої оплати, є передчасною.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.11.2018 у справі №915/656/18 скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги:

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не звернув уваги на те, що кожна видаткова накладна, підписана представниками сторін має в собі посилання на виставлений відповідачем рахунок-фактуру, що відповідає призначенням платежу, зазначеним у виписці по рахунку позивача.

Посилаючись на п. 5.2. Договору поставки скаржник вважає, що замовленнями визначались лише обсяги та кількість товару, який був поставлений, що підтверджується виставленими рахунками – фактурами посилання на які містять в собі видаткові накладні та виписка з поточного рахунку позивача, поставки мали відбуватися відповідно не пізніше 7 календарних днів.

Таким чином, на думку ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» остання поставка, оплата за яку була проведена 05.02.2018 року на підставі рахунку-фактури №0202/18-20 від 02.02.2018 повинна бути виконана не пізніше 09.02.2018. Крім цього, сума заборгованості складається не тільки з вартості оплаченого товару на підставі рахунку-фактури №0202/18-20 від 02.02.2018 та непоставленого товару, а ще і різниці між сумами оплати кожної партії товару та фактичної поставки відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 справа за апеляційною скаргою ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.11.2018 у справі № 915/656/18 прийнята до свого провадження та визначено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію вищевказаної ухвали суду від 21.12.2018 учасники судового процесу отримали 03.01.2019.

Однак станом на 18.02.2019 до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02.01.2018 року між ТОВ «АРБУЗИНСЬКА БІОПАЛИВНА КОМПАНІЯ» (постачальник) та ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» (покупець) було укладено договір поставки № 02/01/18, за умовами якого, постачальник зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).

Асортимент, кількість та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Специфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід'ємною частиною даного Договору. Покупець оплачує поставлений товар за цінами, вказаними у Специфікації, на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. Розрахунки за поставлений постачальником товар здійснюються покупцем шляхом 100% попередньої оплати та/або протягом 5-ти (п'яти) банківських днів з моменту фактичної поставки товару, на підставі виставленого рахунку-фактури (п. п. 2.1., 3.1., 3.2. Договору).

Пунктом 5.1 Договору сторони узгодили, що поставка товарів здійснюється постачальником протягом строку дії Договору відповідно до попереднього Замовлення покупця, в якому визначається асортимент (вид) та обсяг товару (кількість), ціна за одиницю товару (відповідно до підписаної сторонами Специфікації), загальна ціна партії товару та інші умови. Замовлення може проводитись шляхом листування, телеграмою, через факсимільний зв'язок, по електронній пошті. Замовлення покупця на поставку товарів є обов'язковим для постачальника.

Перехід права власності на товар, а також ризик випадкової загибелі товару, переходять до покупця в момент передачі товару, що підтверджується видатковими накладними постачальника (п. 5.3 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2018 року, або до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за цим Договором (п. 9.1 Договору).

Так, 02.01.2018 року сторони підписали Специфікацію № 1 до Договору, якою погодили поставку товару «Лушпиння соняшника гранульоване (пелети)», кількістю 100 тон, ціною 1 850,00 грн. з ПДВ за 1 тону, загальною вартістю 185 000,00 грн. (а.с. 41).

Крім цього, Специфікацією № 1 до Договору сторони узгодили термін поставки товару: з 02.01.2018 року по 31.12.2018 року.

На виконання умов договору, у період з 11.01.2018 року по 08.06.2018 року позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 159 451,50 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою по рахунку позивача за вказаний період (а.с. 50).

З матеріалів справи вбачається, що у період з 10.01.2018 року по 03.02.2018 року відповідачем був поставлений позивачу товар на загальну суму 115 532,50 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними: № 10 від 10.01.2018 року на суму 8 306,50 грн., № 11 від 12.01.2018 року на суму 13 690,00 грн., № 13 від 16.01.2018 року на суму 17 279,00 грн., № 14 від 17.01.2018 року на суму 8 417,50 грн., № 15 від 19.01.2018 року на суму 17 334,50 грн., № 16 від 23.01.2018 року на суму 18 093,00 грн., № 18 від 31.01.2018 року на суму 14 985,00 грн., № 19 від 03.02.2018 року на суму 17 427,00 грн..

Товар на суму 43 919,00 грн. (159 451,50 грн. – 115 532,50 грн.) відповідачем поставлений не був, у зв’язку з чим 21.03.2018 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 4 від 20.03.2018 року про повернення коштів за непоставлений товар в сумі 43 919,00 грн.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до п. 5.2 Договору поставка замовленого товару здійснюється самостійно постачальником шляхом доставки товару, не пізніше 7 календарних днів з дати Замовлення, наданого покупцем відповідно до підписаної сторонами Специфікації, або протягом строку, визначеного у самому Замовленні або Специфікації.

Докази направлення позивачем відповідачу окремих замовлень із бажаними датами поставки матеріали справи не містять, натомість Специфікацією № 1 до Договору сторони погодили термін поставки товару: з 02.01.2018 року по 31.12.2018 року.

Отже, приймаючи до уваги викладене, судова колегія погоджується з висновком господарського суду щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 43 919,00 грн., оскільки на момент звернення позивача з позовом до суду 23.06.2018, строк поставки товару відповідачем не порушено, у зв’язку з чим, вимога позивача про повернення суми попередньої оплати в розмірі 43 919,00 грн. є передчасною.

Також, колегія суддів, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних збитків, адже ці вимоги є похідними від позовної вимоги про стягнення 43 919,00 грн. у задоволенні якої було відмовлено.

Мотиви відхилення аргументів апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» зазначає, що в замовленнях сторони визнавали лише обсяги та кількість товару, який мав бути поставлений, що підтверджується виставленими рахунками-фактурами посилання на які містять в собі видаткові накладні та виписка з поточного рахунку позивача, поставки мали відбуватися відповідно не пізніше 7 календарних днів. Таким чином остання поставка, оплата за яку була проведена 05.02.2018 року на підставі рахунку-фактури №0202/18-20 від 02.02.2018, на думку скаржника, мала бути виконана не пізніше 09.02.2018.

Проте, судова колегія вважає вищевказані доводи апеляційної скарги помилковими, враховуючи наступне.

В матеріалах справи відсутні замовлення позивача на поставку товару.

Дійсно, кожна видаткова накладна та виписка з поточного рахунку позивача, містять посилання на рахунки-фактури, проте в матеріалах справи відсутні рахунки-фактури, на які посилається скаржник, як на підставу своїх вимог, отже в супереч вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України скаржник не надав доказів на підтвердження тих обставин на які він посилається.

У зв’язку з вищевикладеним, судова колегія приймає до уваги п. 5.2. Договору поставки №02/01/18 від 02.01.2018, в якому сторони узгодили, що поставка замовленого товару здійснюється самостійно постачальником шляхом доставки товару, не пізніше 7 календарних днів з дати Замовлення, наданого покупцем відповідно до підписаної сторонами Специфікації, або протягом строку, визначеного у самому Замовленні або Специфікації .

Так, відповідно до Специфікації № 1 від 02.01.2018, яка без зауважень та заперечень підписана повноваженими представниками сторін та скріплена печатками юридичних осіб, термін поставки товару становить з 02.01.2018 року по 31.12.2018 року, отже вимога позивача про повернення суми попередньої оплати є передчасною, оскільки останнім днем поставки товару є 31.12.2018, а ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» звернулось до суду з позовом 23.06.2018.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.11.2018 у справі №915/656/18 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ».

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.11.2018 у справі № 915/656/18 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТЕПЛО МИКОЛАЇВ».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      Філінюк І.Г.

Суддя                                                                                           Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                           Лавриненко Л.В.