ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2019 Справа № 905/1068/18

Керівник Артемівської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі

Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут (позивач)

до відповідача: фізичної особи-підприємця Садовського Анатолія Борисовича, м. Бахмут

про стягнення 31 698,81грн.

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

прокуратури: Владимирець О.А. - посвідчення;

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився.

Керівник Артемівської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Бахмутської міської ради Донецької області звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Садовського Анатолія Борисовича шкоди в розмірі 31 698,81грн.

В обґрунтування позову прокурор посилається на укладений між позивачем та відповідачем договір оренди землі від 01.02.2010, на якій знаходиться нежитлова будівля загальною площею 75,4 кв.м., 11/25 частка якої на праві приватної власності належить відповідачу. Після закінчення строку дії договору відповідач переважним правом на поновлення договору оренди землі не скористався, але продовжує безоплатно користуватись земельною ділянкою.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.06.18р. було відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 25.06.18р.

Сторони і прокурор своїм правом на участь у підготовчому засіданні 25.06.18р. не скористались, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.06.18р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 28.08.18р. та підготовче засідання відкладене на 02.08.18р.

Заявою від 24.07.2018, яка надійшла до суду 30.07.2018, прокурор уточним позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 31 698,81грн. доходу, одержаного від безпідставно збереженого майна на підставі ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України.

Відповідачем подане клопотання про залишення позову без руху з посиланням на те, що ним не отримана позовна заява прокуратури.

Клопотання судом залишене без задоволення, оскільки в матеріалах справи наявні докази надсилання прокуратурою Садовському Анатолію Борисовичу копії позовної заяви і доданих до неї документів, а саме: оригінал опису вкладення до цінного листа з поштовим штампом від 04.06.18р. та поштова накладна №344.

Ухвалою суду від 02.08.2018 зважаючи на те, що:

- ухвалою від 14.06.2018 Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 922/3412/17, предметом розгляду якої є відшкодування з посиланнями на статті 1212 - 1214 Цивільного кодексу України збережених коштів, розрахованих як орендна плата за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без укладання договору оренди землі (самовільне зайняття земельної ділянки);

- правовідносини, які є предметом розгляду скарги у справі № 922/3412/17 є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у даній справі,

провадження у справі зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/3412/17.

22.01.2019р на адресу суду надійшло клопотання Артемівської місцевої прокуратури Донецької області про поновлення провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що 20.11.2018 Великою Палатою Верховного Суду розглянуто справу №922/3412/17.

Ухвалою від 28.01.2019 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 07.02.2019 року.

У підготовче засідання 07.02.2019 року з'явився тільки представник прокуратури.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про час і місце розгляду, не скористались своїм правом на участь у підготовчому засіданні 07.02.2019 року, про причини неявки господарський суд не повідомили, клопотання про розгляд справи без їх участі не надіслали.

Ухвалою від 07.02.2019 підготовче провадження було закрите і справу призначено до судового розгляду по суті на 21.02.2019 року об 11:20 год.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не заперечив проти позовних вимог, не скористався своїм правом на участь у підготовчому і судовому засіданні, відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин не надав, у зв'язку з чим господарським судом справа на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Рішенням Артемівської (на даний час Бахмутської) міської ради Донецької області №5/52-1030 від 29.12.2009 надано земельну ділянку комунальної власності територіальної громади м. Артемівська (на даний час Бахмут) в оренду фізичній особі - підприємцю Садовському Анатолію Борисовичу площею 0,0226 га по вулиці Воровського, 16, кадастровий номер :00:012:1071, для обслуговування закусочної терміном на 5 років.

На підставі вказаного рішення, між Артемівською міською радою, як орендодавцем та ФОП Садовським А.Б., як орендарем 01.02.2010 укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Артемівському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №73 від 01.07.2010.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 договору ФОП Садовський А.Б. набув в платне користування земельну ділянку площею 0,0226 га із земель житлової та громадської забудови для обслуговування закусочної, яка розташована за адресою: м. Артемівськ (нині м. Бахмут), вул. Воровського (вул. Торгова), 16, кадастровий номер :00:012:1071.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна (п.3 договору).

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 5 років - з 01 липня 2010 по 01 липня 2015. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, згідно розрахунку орендної плати, який є невід'ємною частиною цього договору та вноситься рівними частинами щомісячно. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.п. 9, 10 договору).

Відповідно до п.20 договору після припинення дії цього договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому стані він одержав її в оренду.

Актом прийому-передачі від 01.07.2010 до зазначеного договору, Артемівською міською радою передано ФОП Садовському А.Б. земельну ділянку, межі якої встановлено на місцевості, яка має загальну площу 0,0226 га, кадастровий номер :00012:1071, із земель житлової та громадської забудови для обслуговування закусочної.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі»).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі»).

Судом встановлено, що відповідач до закінчення строку дії договору оренди землі із заявою про продовження строку його дії до міської ради не звертався.

Приписами ст.31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що «договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

ліквідації юридичної особи-орендаря;

відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Так як відповідач із заявою про продовження строку дії договору оренди землі до міської ради не звертався, то згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди від 01.02.2010, укладений між Артемівською міською радою і ФОП Садовським А.Б. вважається припиненим з 01.07.2015.

Відповідач після спливу строку дії договору оренди землі ніяких дій, спрямованих на оформлення права власності чи права користування земельною ділянкою площею 0,0226 га по вулиці Воровського, 16, кадастровий номер :00:012:1071, не здійснив (доказів зворотного суду не надано).

Факт обліку земельної ділянки площею 0,0226 га, кадастровий номер :00:012:1071 за відповідачем підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, відповідно до якої відомості про суб'єкта речового права на земельну ділянку з вищевказаним кадастровим номером станом на 15.03.2018 містять дані про перебування земельної ділянки в оренді у Садовського А.Б.

Актом обстеження земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Бахмута від 04.04.2018 встановлено, що на земельній ділянці загальною площею 0,0226га, кадастровий №:00:012:1071 по вул. Торгова, 16, знаходиться об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення - будівля закусочної, яка на праві власності належить Садовському Анатолію Борисовичу. Закусочна відкрита для відвідувачів та у приміщенні здійснюється підприємницька діяльність у сфері громадського харчування. Земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Листом №01/07-90 від 16.02.2018 міська рада повідомила відповідача про необхідність оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Листом №01/07-188 від 06.04.2018 Бахмутською міською радою запропоновано відповідачу добровільно відшкодувати кошти, збережені ним від використання земельної ділянки загальною площею 0,0226га, кадастровий №:00:012:1071 по вул. Торгова, 16 в розмірі 31 698,81грн., яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Згідно інформації Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області на запити прокуратури від 13.03.18 № 65-1475-вих. та від 05.03.2018 №65-1327-вих. ФОП Садовським А.Б. після закінчення строку дії договору оренди землі в період з 01.07.2015 по 31.12.2015 сплачено 2 017,00 грн., з яких 1 605,29 грн. сума заборгованості по податковим зобов'язанням за 2014 рік та 358,55 грн. залишок несплаченої пені, нарахованої на суму заборгованості по орендній платі за період з 01.12.14 по 24.08.15. У подальшому (за 2016, 2017 і 2 місяці 2018) відповідачем земельний податок або орендна плата за користування земельною ділянкою, яка знаходиться по вулиці Воровського (вул. Торгова), 16 в м. Бахмуті Донецької області не сплачувались.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником чи постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об'єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Відповідач є власником 11/25 частки нерухомого майна (нежитлова будівля загальною площею 75,4 кв.м.), розміщеного на відповідній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу від 23 січня 2007 року.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування ні відповідачем, ні особою, яка продала йому нерухоме майно, вищевказаною земельною ділянкою, зокрема укладення договору оренди з міською радою та державної реєстрації такого права, а отже, при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості право користування земельною ділянкою, якого не існувало у продавця на момент укладення договорів купівлі-продажу, до набувача не перейшло. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відтак суд вважає, що немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власнику земельної ділянки, оскільки до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

З огляду на те, що права відповідача (фізична особа-підприємець Садовський Анатолій Борисович) на земельну ділянку по вул. Торгова, 16 в м. Бахмуті Донецької області не реєструвались, останній не набув належних прав власності чи користування щодо цієї земельної ділянки, він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав протягом спірного періоду, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути (сплатити) ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до розрахунку Бахмутської міської ради відповідач за користування земельною ділянкою площею 0,0226га, кадастровий №:00:012:1071, мав сплатити кошти за період:

· з 08.06.2016 по 31.12.2016 - у розмірі 9 074,88грн.;

· з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 19 475,69грн.;

· з 01.01.2018 по 28.02.2018 - 3 148,24гн.

Загальна сума збережених у себе коштів, які відповідач мав заплатити за користування земельною ділянкою за період з 08.06.2016 по 28.02.2018 включно становить 31 698,81грн.

Господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Садовського Анатолія Борисовича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Бахмутської міської ради (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44, код ЄДРЮОФОПГФ 04052732) дохід, збережений від використання без достатніх правових підстав земельної ділянки, у розмірі 31 698,81грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Садовського Анатолія Борисовича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь прокуратури Донецької області (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, код ЄДРЮОФОПГФ - 25707002, банківські реквізити: розрахунковий рахунок № 6251, Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач - прокуратура Донецької області) 1 762,00грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 25.02.2019р.

Суддя В.І. Матюхін