ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2019 р. Справа№ 911/1051/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

ОСОБА_1

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд

на рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2018 р. (повне рішення складено 04.10.2018 р.)

у справі № 911/1051/18 (суддя Лутак Т.В.)

за позовом Приватного підприємства Гарні-Строй

до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд

про стягнення заборгованості у розмірі 477424,00 грн

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року Приватне підприємство Гарні-Строй звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд про стягнення заборгованості за договором підряду від 20.11.2015 р. у розмірі 477424,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Приватне підприємство Гарні-Строй посилається на порушення відповідачем умов укладеного договору підряду щодо своєчасної оплати, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 477424,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.09.2018 р. у цій справі позов задоволено частково; стягнуто з відповідача та користь позивача 360144,00 грн заборгованості за договором підряду 20.11.2015 р.; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що будівельна організація зобовязана мати ліцензію на будівництво обєктів III, IV, V класів наслідків, проте такої ліцензії на виконання будівельних робіт відповідач не отримував, тому виступати генеральним підрядником будівництва не міг. Крім того, відповідач зазначає, що у нього відсутні основні та оборотні фонди, працівників звільнено і господарської діяльності він не здійснює.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_5 (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_1, ОСОБА_6

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд, суддею-доповідачем виявлено недоліки такої скарги, а саме відсутність доказів надсилання її копії Приватному підприємству Гарні-Строй листом з описом вкладення.

Тому ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 911/1051/18 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.

До суду 22.11.2018 р. від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. До заяви додано, зокрема, опис вкладення, яким підтверджується надіслання копії апеляційної скарги на адресу Приватного підприємства Гарні-Строй. Таким чином Товариством з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд виконано вимоги ухвали у строк, встановлений судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено розгляд апеляційної скарги на 21.01.2019 р.

У судовому засіданні 21.01.2019 р. було оголошено перерву до 04.02.2019 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

20.11.2015 р. між Приватним підприємством Гарні-Строй (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд (далі замовник) було укладено договір підряду (далі договір підряду).

Відповідно до п. 1.1 договору підряду замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання на власний ризик та своїми силами виконати будівельно-монтажні роботи на обєкті відповідача по вул. Вячеслава Чорновола в м. Вінниця (далі - роботи), а замовник зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору підряду роботи, передбачені п. 1.1 договору, включають в себе: роботи по влаштуванню пального поля методом вдавлювання залізобетонних паль під фундамент будинку; роботи, повязані з перевезенням техніки та обладнання до будівельного майданчику, пусконалагоджувальні роботи, управління технікою, поточне обслуговування техніки персоналом позивача; роботи, повязані з статистичним випробуванням паль згідно з розробленою Програмою випробування паль.

Як передбачено п. 1.3 договору підряду, роботи виконуються на підставі затвердженої відповідачем проектної документації, що є невідємною частиною даного договору.

Вартість робіт за цим договором включає відшкодування витрат позивача, повязаних з виконанням цього договору, зокрема, перевезенням техніки до будівельного майданчика, використанням техніки та плату за виконану ним роботу (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору підряду вартість робіт по вдавлюванню однієї палі (С80.35-8) становить 95,00 грн, в тому числі ПДВ 15,83 грн за один метр погонний палі перетином 0,35 на 0,35 м.

Згідно з п. 2.4 договору підряду вартість робіт по влаштуванню пального поля з 500 паль становить 380000,00 грн в тому числі ПДВ 63333,33 грн.

Як передбачено п. 2.5 договору підряду, вартість робіт по випробуванню 8 паль становить 8000,00 грн в тому числі ПДВ 1333,33 грн.

Загальна сума договору становить 388000,00 грн, в тому числі ПДВ 64666,67 грн (п. 2.6 договору).

Згідно з п. 2.7 договору підряду оплата робіт замовником здійснюється шляхом перерахування 100% вартості робіт відповідно до п. 2.6 договору на розрахунковий рахунок виконавця поетапно:

- 20000,00 грн в тому числі ПДВ 3333,33 грн згідно п. 2.2 протягом 3 робочих днів з дати підписання договору сторонами;

- 8000,00 грн в тому числі ПДВ 1333,33 грн після виконання робіт по влаштуванню пального поля з 4 паль під випробування та проведення випробувань паль;

- 190000,00 грн в тому числі ПДВ 31666,67 грн після виконання 50 % робіт по влаштуванню пального поля;

- 170000,00 грн в тому числі ПДВ 28333,33 грн після виконання 100 % робіт по влаштуванню пального поля та передачі відповідачу виконавчої документації.

Відповідно до п. 2.8 договору підряду зміна вартості робіт, визначеної пунктами 2.2, 2.3, 2.5 даного договору, оформляється сторонами шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Згідно з п. 4.1 договору підряду строк виконання робіт 30 календарних днів з моменту перерахування коштів згідно п. 2.7 договору.

Як передбачено п. 4.2 договору підряду, початком робіт є дата, наступна за днем перерахування відповідачем коштів відповідно до п. 2.7, на розрахунковий рахунок позивача.

Пунктом 4.3 договору підряду передбачено, що після закінчення виконання робіт позивач зобовязаний письмово повідомити відповідача про завершення виконання робіт протягом 2 календарних днів.

Відповідно до п. 4.4 договору підряду здача-приймання робіт після їх закінчення оформлюється актами форми КБ-2в і КБ-3.

Згідно з п. 4.5 договору підряду замовник має право не приймати виконані неналежним чином роботи та не підписувати акти форми КБ-2в і КБ-3 до усунення виявлених недоліків в роботах.

У разі наявності у замовника зауважень до виконаних робіт, сторонами складається двосторонній акт, в якому вказується обсяг робіт, що виконані неналежним чином та строк усунення недоліків в роботах. В даному випадку акти форми КБ-2в і КБ-3 сторонами підписуються після усунення недоліків в роботах (п. 4.6 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору підряду виконавець має право одержувати оплату за належним чином виконанні роботи в розмірах і у строки, передбачені цим договором.

Згідно з п. 5.3 договору підряду замовник зобовязаний оплатити роботи на умовах і в строки, встановлені даним договором.

Пунктом 6.1 договору підряду передбачено, що у випадку порушення зобовязання договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору діє з моменту підписання сторонами і до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань за договором. (п. п. 9.1, 9.2 договору підряду).

Відповідно до п. 9.3 договору підряду закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

09.06.2016 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору підряду від 20.11.2015 р., якою, у звязку зі збільшенням кількості паль та із зростанням вартості по вдавлюванню одного погонного метра палі, сторонами вирішено п. 2.3 договору викласти у наступній редакції: вартість робіт по вдавлюванню одного погонного метра палі (секцій № 4, 5 та 6) становитиме 112,00 грн в тому числі ПДВ 18,67 грн.

Пунктом 4 додаткової угоди передбачено, що ця додаткова угода є невідємною частиною договору підряду від 20.11.2015 р., набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

На виконання умов укладеного договору підряду позивачем було виконано роботи на загальну суму 1211929,00 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) і довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3).

Спір у справі виник у звязку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору підряду свої зобовязання щодо оплати замовнику виконав лише частково на суму 734505,00 грн, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 477424,00 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як передбачено ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 317 ГК України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Як передбачено ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

На виконання умов договору підряду позивач оформив та підписав актів форми КБ-2в і КБ-3:

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за лютий 2016 року (секція № 1) на суму 170145,00 грн та акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за лютий 2016 року (секція № 1) на суму 170145,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за лютий 2016 року (секція № 2) на суму 87780,00 грн та акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за лютий 2016 року (секція № 2) на суму 87780,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за квітень 2016 року (секція № 2) на суму 30590,00 грн та акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за квітень 2016 року (секція № 2) на суму 30590,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за квітень 2016 року (секція № 7) на суму 181350,00 грн та акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за квітень 2016 року (секція № 7) на суму 181350,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за серпень 2016 року (секція № 6) на суму 153120,00 грн та акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за серпень 2016 року (секція № 6) на суму 153120,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за грудень 2016 року (секція № 4) на суму 215728,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) секція № 8 на загальну суму 117280,00 грн та акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) секція № 8 на загальну суму 117280,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) секція № 5 на загальну суму 255936,00 грн та акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) секція № 5 на загальну суму 255936,00 грн.

Вбачається, що акти форми КБ-2в і КБ-3 за лютий 2016 року (секція № 1) на суму 170145,00 грн, за лютий 2016 року (секція № 2) на суму 87780,00 грн, за квітень 2016 року (секція № 2) на суму 30590,00 грн, за квітень 2016 року (секція № 7) на суму 181350,00 грн, за серпень 2016 року (секція № 6) на суму 153120,00 грн та за грудень 2016 року (секція № 4) на суму 215728,00 грн підписані обома сторонами та скріплені печатками цих підприємств.

Однак акти форми КБ-2в і КБ-3 по секції № 8 на загальну суму 117280,00 грн та по секції № 5 на загальну суму 255936,00 грн не підписані зі сторони відповідача.

Супровідним листом № 02/09 від 01.09.2017т р. позивач направив на адресу відповідача вищевказані акти форми КБ-2в і КБ-3 по секціям № 8 та № 5 для прийняття та оплати вказаних в них робіт, що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 01.09.2017 р., фіскальним чеком від 01.09.2017 р. та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 05.09.2017 р.

Проте, відповідач вказані акти не підписав та не повернув позивачу, мотивованої відмови щодо їх прийняття, підписання та оплати не направив.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків, підписаного обома сторонами, станом на 31.12.2017 р. відповідач розрахувався з позивачем частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 104208,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Таким чином, якщо замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), то він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Відповідачем, як замовником, доказів вчинення ним дій щодо мотивованої відмови від прийняття робіт за актами форми КБ-2в і КБ-3 по секціям № 8, № 5 та підписання вказаних актів, в тому числі з посиланням на невиконання або неналежне виконання позивачем робіт, до суду не надано.

Однак передання та прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Як вбачається з укладеного договору підряду, у ньому не йдеться про виконання робіт за певними секціями, проте додатковою угодою № 1 від 09.06.2016 р. до договору підряду від 20.11.2015 р. сторонами погоджувалася додаткова вартість робіт по секціям № 4, 5 та 6.

Встановлено, що роботи, які виконувалися позивачем згідно договору підряду, передбачали собою влаштування паль при будівництві багатоквартирного житлового будинку по вул. Вячеслава Чорновола, 29 у м. Вінниця.

Згідно із загальновідомою інформації, що міститься в мережі Інтернет, у м. Вінниця по вул. Вячеслава Чорновола, 29 ведеться будівництво Житлового комплексу Набережний квартал, який передбачає собою 7-ім секцій будівництва.

Позивачем не доведено наявність 8-ої секції будівництва по вул. Вячеслава Чорновола, 29 у м. Вінниця та реального виконання робіт по цій секції.

Таким чином, враховуючи те, що виконання робіт по секції № 5 було передбачено додатковою угодою № 1 від 09.06.2016 р. до договору підряду та фактично не заперечується відповідачем, тому акти форми КБ-2в і КБ-3 по секції № 5 на суму 255936,00 грн є прийнятими відповідачем та підлягають оплаті.

Разом з тим, враховуючи відсутність відомостей про секцію № 8 в договорі підряду та додатковій угоді до нього, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивачем не було доведено виконання ним робіт по вказаній секції та відсутності підстав для покладення на відповідача обовязку оплати за актами форми КБ-2в і КБ-3 по секції № 8 на суму 117280,00 грн.

Таким чином, враховуючи акт звірки взаєморозрахунків, підписаний обома сторонами, станом на 31.12.2017 р. на суму 104208,00 грн та акт форми КБ-2в і КБ-3 по секції № 5 на суму 255936,00 грн, заборгованість відповідача перед позивачем складає 360144,00 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором підряду від 20.11.2015 р. підлягають частковому задоволенню, у розмірі 360144,00 грн.

Доводи скаржника про те, що ліцензії на виконання будівельних робіт відповідач не отримував, тому не може виступати генеральним підрядником будівництва, про яке йдеться в договорі підряду від 20.11.2015 р., колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування встановлено Законом України Про ліцензування видів господарської діяльності.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як будівництво об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми та значними наслідками, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про архітектурну діяльність.

Згідно з ч. 3 ст. 837 ЦК України для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

Як передбачено ч. 3 ст. 91 ЦК України, юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

Отже лише суб'єкт господарської діяльності, який має намір провадити будівельну діяльність (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджуючих конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж), повинен одержати відповідну ліцензію.

Вбачається, що Приватне підприємство Гарні-Строй на момент виконання договору підряду від 20.11.2015 р. мало ліцензію серії АЕ № 525194 на виконання господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури та дозвіл № 4213.14.32 на виконання: земляних робіт, що виконуються на глибині понад 2 метри або в зоні розташування підземних комунікацій; робіт, що виконуються на висоті 5 метрів і більше над поверхнею ґрунту, з перекриття або робочого настилу; зведенню будинків, споруд; зварювальних робіт.

Таким чином відповідач не повинен був в обовязковому порядку мати ліцензію на виконання будівельних робіт, так як він виступав лише замовником таких робіт, а виконавцем є позивач, який мав відповідну ліцензію та дозвіл на виконання робіт, передбачених договором підряду від 20.11.2015 р.

Стосовно доводів скаржника про те, що у нього відсутні основні та оборотні фонди, працівників звільнено і господарської діяльності він не здійснює, колегія зазначає наступне.

Відповідач є субєктом господарювання (учасником господарських відносин), який здійснює свою господарську діяльність на свій власний страх та ризик.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, відсутність у відповідача основних та оборотних фондів, звільнення ним працівників і не ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для звільнення його від виконання зобовязань за договором підряду від 20.11.2015 р.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд задоволенню не підлягає.

У звязку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2018 р. у справі № 911/1051/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю Укрінжинірбуд.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.02.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Н.Ф. Калатай

ОСОБА_1