ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. ОдесаСправа № 916/177/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "ROMANESTI" Республіка Молдова

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 р.

по справі № 916/177/17

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "АКВАВІНТЕКС" Одеська обл.

кредитори:

1) Акціонерне товариство "ROMANESTI" Республіка Молдова

2) Одеське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України

за участю арбітражного керуючого Ковальчука Миколи Миколайовича

про визнання банкрутом

суддя суду першої інстанції: Лепеха В.Д.

час та місце винесення ухвали: 06.11.2018 р., м. Одеса, пр-т Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області,

за участю представників сторін:

від Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України: Олійник Л.О., Захарченко А.О.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ROMANESTI" Республіка Молдова на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 р. по справі № 916/177/17 та призначено її до розгляду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства "ROMANESTI" Республіка Молдова розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 3 ст. 273 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2017 р. порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" с.м.т. Великодолинське, Овідіопольській район, Одеська область.

З метою виявлення всіх кредиторів, 08.02.2017 р. Господарським судом Одеської області здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" с.м.т. Великодолинське, Овідіопольській район, Одеська область на веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

09.03.2017 р. Державна фіскальна служба України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 21 803 456,52 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.03.2017 р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.03.2017 р. по справі № 916/177/17, заяву Державної фіскальної служби України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса повернуто без розгляду на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 р.), у зв'язку з не поданням доказів сплати судового збору у встановлено порядку та розмірі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 р. ухвали Господарського суду Одеської області від 10.03.2017 р. та від 13.03.2017 р. по справі № 916/177/17 скасовано, справу № 916/177/17 повернуто Господарському суду Одеської області на стадію розгляду заяви Державної фіскальної служби України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса про визнання кредиторських вимог.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2018 р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 р. залишено без змін.

21.05.2018 р. Державна фіскальна служба України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою про збільшення кредиторських вимог до 32 234 551,59 грн.

06.11.2018 р. орган фіскальної служби звернувся до місцевого господарського суду з заявою про залишення без розгляду заяви про збільшення кредиторських вимог.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 р. визнано Державну фіскальну службу України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" с.м.т. Великодолинське, Овідіопольській район, Одеська область з грошовими вимогами в сумі 21 803 456,52 грн.

Не погодившись з наведеною ухвалою, Акціонерне товариство "ROMANESTI" Республіка Молдова оскаржило її до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог кредитор посилається на порушення місцевим господарським судом приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Зокрема, Акціонерне товариство "ROMANESTI" Республіка Молдова посилається на те, що Господарським судом Одеської області не було прийнято до уваги той факт, що Державна фіскальна служба України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса в період дії мораторію, здійснила стягнення з боржника податкового боргу в сумі 98 964,23 грн.

Ще одним доводом апеляційної скарги є те, що Державної фіскальною службою України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса не було додано до заяви про визнання грошових вимог доказів про сплату судового збору.

Державна фіскальна служба України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд апеляційної оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З огляду на наведені приписи, суд апеляційної інстанції здійснює апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд апеляційної інстанції встанови наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 р. № 2343-XII (в редакції від 19.01.2013 р.), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

За приписами ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Кредитором, у розумінні наведеної норми, є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство;

забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Законом.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Згідно з абз. 2 п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, Одеським управлінням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України м. Одеса від 24.09.2018 р. № 2/28-10-49-18 прийнято рішення про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" с.м.т. Великодолинське, Овідіопольській район, Одеська область у рахунок погашення податкового боргу, який виник після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів в сумі 7 249 178,86 грн.

На підставі зазначеного рішення, Одеським управлінням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України м. Одеса направлені інкасові доручення до банків, в яких відкриті рахунки боржника.

11.10.2018 р. Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» частково виконано інкасове доручення від 24.09.2018 р. № 45 та списано з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" с.м.т. Великодолинське, Овідіопольській район, Одеська область грошові кошти в сумі 98 964,23 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку банкрута.

У виписці по даній банківській операції у призначені платежу зазначено: «погашення податкового боргу згідно рішення Одеського ДФС від 24.09.2018 р. № 2/28-10-49-18».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання Акціонерного товариства "ROMANESTI" Республіка Молдова, що Одеським управлінням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України м. Одеса задоволено свої кредиторські вимоги в період дії мораторію, оскільки грошові кошти (податковий борг), які були списані з рахунку боржника є поточними вимогами, що виникли після порушення провадження у справі банкрутство та на які не поширюється дія мораторію з урахуванням приписів ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Щодо вимоги Акціонерного товариства "ROMANESTI" Республіка Молдова, що місцевим господарським судом розглянуто заяву Державної фіскальної служби України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса, яка оформлена не належним чином, а саме за відсутністю доказів про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено порядок пред'явлення кредиторами своїх вимог до боржника, який включає також подання до господарського суду письмових заяв із вимогами до боржника, а також документів, що їх підтверджують.

За приписами наведеної норми, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заява кредитора має містити:

найменування господарського суду, до якого подається заява;

ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені);

виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування;

відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог;

перелік документів, які додаються до заяви.

До заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2018 р. Державною фіскальною службою України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса подано до Господарського суду Одеської області уточнену заяву про визнання кредиторських вимог до якої долучено платіжні доручення про сплату судового збору, а саме:

- від 30.03.2017 р. № 1132 на суму 3088 грн.;

- від 29.09.2017 р. № 13820472 на суму 112 грн.;

- від 21.05.2018 р. № 16245252 на суму 324 грн.

Таким чином, Державною фіскальною службою України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса при зверненні до Господарського суду Одеської області виконано вимоги ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи той факт, що доводи, викладені в апеляційній скарзі Акціонерного товариства "ROMANESTI" Республіка Молдова, спростовуються матеріалами справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з дотримання вимог чинного законодавства та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 272-282 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 р. по справі № 916/177/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ROMANESTI" Республіка Молдова - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2019 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

І.Г. Філінюк