ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2019 Справа № 905/2277/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь Донецької області

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект", м. Донецьк

про стягнення заборгованості у розмірі 2 904 464,71 грн., -

За участю представників сторін:

від позивача: Сандуляк С.А., довіреність №26-12/18-7 від 26.12.2018р.,

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект", м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 2 904 464,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 2 грошових зобов'язань за договором фінансового лізингу №L1110-09/07 від 18.09.2007р. та неналежне виконання відповідачем 1 умов поруки зазначеного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2 904 464,71 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 530, 553, 554, 610, 611, 612, 759, 763, 806 Цивільного кодексу України, ст.ст. 91, 162, 172 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2277/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 10.12.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/2277/18.

24січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ" звернулось до господарського суду з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання договору поруки G1109-1110 від 28.02.2014р., укладеного між позивачем та відповідачем недійсним у справі №905/1732/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь Донецької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект", м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 2904464,71 грн.

Ухвалою господарського суду донецької області від 29.01.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ" звернулось до господарського суду з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання договору поруки G1109-1110 від 28.02.2014р., укладеного між позивачем та відповідачем недійсним залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.02.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ", м. Донецьк повернуто без розгляду.

29.01.2019 року на адресу господарського суду донецької області від відповідача 1 надійшов відзив б/н б/д на позов, в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши про сплив строку позовної давності, у зв'язку з чим, просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того ,відповідачем зазначено про безпідставність заявлених позивачем додаткових витрат за спірним договором.

31.01.2019 р. через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшли додаткові письмові пояснення від 29.01.2019р. щодо укладання сторонами додаткової угоди від 28.02.2014р. до спірного договору, відповідно до якої відповідач визнав існуючу заборгованість та зобов'язався сплатити заборгованість до 30.09.2016р.

У підготовчому судовому засіданні 31.01.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/2277/18 до розгляду по суті на 21.02.2019 р.

05 лютого 2019 року на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь від 01.02.2019р. на відзив відповідача, в якій позивач зазначив, що згідно з п.1.6. додаткової угоди від 28.02.2014р. до спірного договору сторонами позовну давність на 5 років, з огляду на що, посилання відповідача на сплив строку позовної давності є безпідставним.

Представник позивача у судове засідання 21.02.2019р. підтримав позовні вимог в повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (далі - Лізенгодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (далі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №L1110-09/07 (далі - Договір), згідно з п.1.1. якого Лізингодавець на підставі договору купівлі - продажу (поставки) зобов'язується у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток №2 до цього Договору) (надалі - Предмет лізингу), а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Строк лізингу складається з періодів лізингу, зазначених у Графіку платежів (Додаток №1 до Договору) та не може бути менше одного року. Вартість Предмету лізингу становить 1 857 089,53 грн. з ПДВ (п.1.2., 3.1 Договору).

Згідно з п.3.2. Договору Після проведення фактичної передачі Предмету лізингу Лізингоодержувачу вартість Предмету лізингу може бути збільшена, якщо на момент проведення повного розрахунку Лізингодавця з Продавцем та придбання Предмету лізингу Лізингодавець оплатив йому суму, яка перевищує загальну вартість Предмета лізингу на момент укладання Договору (вказану в п.3.1. цього Договору). В цьому випадку Лізингодавець складає новий Графік з розрахунку на перший робочий день першого лізингового періоду та направляє його Лізингоодержувачу. Змінений за правилами цього пункту графік приймається до виконання Лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Пунктом 3.3. Договору визначено, що Викупна вартість Предмету лізингу становить 1% від визначеної в пункті 3.1. та з урахуванням п.3.2. цього Договору вартості та підлягає зміні за наведеними у цьому Договорі та додатках до нього правилами.

Відповідно до 5.1. Загальних умов фінансового лізингу до договору Лізгоодержувач зобов'язується сплачувати зазначені у Графіку лізингові платежі.

За приписами п. 5.1. Договору за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання обома Сторонами та сплати Лізингоодержувачем авансового лізингового платежу і адміністративної комісії згідно Графіку і діє до повного виконання Сторонами своїх обов'язків за цим Договором (п. 8.1.).

Відповідно до Специфікації до договору фінансового лізингу №L1110-09/07 від 18.09.2007р. Предметом лізингу є Гусенічний екскаватор Komastu PC350LC-8 у кількості 1 шт., вартість якого складає 1 857 089,53 грн. з ПДВ.

14 листопада 2007 року за актом приймання - передачі лізингу Лізингоодержувач прийняв у користування за договором фінансового лізингу №L1110-09/07 від 18.09.2007р. Предмети лізингу - Гусенічний екскаватор Komastu PC350LC-8, серійний №К50147, № двигуна 21775301 (а.с. 28).

01 жовтня 2009 року, у зв'язку з наявністю у Лізингоодержувача простроченої заборгованості за Договором фінансового лізингу №L1110-09/07 від 18.09.2007р. у розмірі 282 200,59 грн., між Сторонами укладено Угоду № LС1110-09/07 про внесення змін до договору фінансового лізингу №L1110-09/07 від 18.09.2007р. (далі - Угода), відповідно до п.1 якої Лізингодавець на підставі договору купівлі - продажу (поставки) зобов'язується у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток №2 до цього Договору) (надалі - Предмет лізингу), а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

За приписами п.1.7. Угоди строк лізингу складається з Періодів лізингу у кількості 44 (сорок чотири) місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього Договору та додатків до нього.

Згідно з п.2.1. вартість Предмета лізингу на момент підписання цього Договору становить 1 876 842,10 грн. з ПДВ. І підлягає остаточному визначенню після передачі предмета лізингу Лізингоодержувачу та здійснення всіх розрахунків за договором купівлі - продажу.

Відповідно до п.2.6. Угоди викупна вартість предмета лізингу у грошовому еквіваленті іноземної валюти 3792,37 доларів США. Розмір викупної вартості предмету лізингу у гривні визначається за курсом продажу плюс ставка збору до Пенсійного Фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку та комісія Ват «Раффайзен Банк Аваль» з купівлі валюти, згідно офіційного сайту Лізингодавця.

Умовами п.5.3. Загальних умов до Угоди Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням п.5.4. цих Загальних умов на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу Лізингоодержувача, або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Лізингоодежрувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. Поточний лізинговий платіж за перший періоди лізингу Лізингоодержувач сплачує авансом до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 10 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно. При цьому, першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем в якому предмет лізингу був переданий Лізингоодержувачу за актом приймання - передачі (п.5.4. Загальних умов до Угоди).

За умовами п.4.8. всі додаткові послуги, визначені у Загальних умовах, а також ті, які визначені цим Договором та необхідність яких може виникнути у Лізингоодержувача, оплачуються Лізингоодержувачем окремо та тарифами Лізингодавця.

За приписами з п.7.4. Загальних умов до Угоди Лізингоодержувач зобов'язаний за 10 (десять) днів до закінчення дії страхового договору щодо страхування предмета лізингу, продовжити його дію, сплатити страховий платіж (платежі) через страхового агента страховика, яким виступає Лізингодавець. Якщо 5 (п'ять) днів до закінчення дії страхового договору або граничного строку сплати страхових платежів (платежу) Лізингоодержувач не здійснить сплату страхових платежів (платежу), то зобов'язаний відшкодувати Лізингодавцю такі витрати зі страхування предмета лізингу, крім того ПДВ у розмірах, визначених чинним законодавством України.

Пунктом 8.1.4. Загальних умов до Угоди визначено обов'язок Лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з п.5.1. Угоди за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п.8.1. Угоди цей Договір набуває чинності з дня його підписання обома Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх обов'язків за цим Договором.

28 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем 2 укладено додаткову угоду до договору фінансового лізингу № LС1110-09/07 від 01.10.2009р., відповідно до якої відповідач визнав наявність простроченої заборгованості за рахунками перед позивачем на загальну суму 3 041 309,57 грн. згідно з графіком погашення (а.с. 27).

Відповідно до п.1.3. Додаткової угоди від 28.02.2014р. сторони дійшли згоди, що виконання зобов'язань / боргових зобов'язань Лізингоодержувача за Договором, з моменту укладання цієї додаткової угоди, є відстроченим. Встановити кінцеву дату виконання Лізингоодержувачем зобов'язань за договором до 30.09.2016р (зобов'язання повинні бути виконанні не пізніше зазначеної дати/дата виконання зобов'язань).

Пунктом 1.5. Додаткової угоди сторонами внесено зміни до п.3.3. згідно якого викупна вартість предмету лізингу визначається договором купівлі - продажу (викупу), але не може становити менше 1% від визначеної в п.3.1. Договору вартості предмета лізингу.

За приписами п. 1.6. Сторони відповідно до ст..259 Цивільного кодексу України збільшили позовну давність строком на 5 (п'ять) років.

За розрахунком позивача, у зв'язку із невиконанням відповідачем 1 та відповідачем 2 умов спірного договору за останніми утворилася заборгованість, яка на момент звернення до суду із позовом складає 2 904 464,71 грн., з яких 2 440 862,83 грн. - лізингові платежі, 359 135,49 грн. - пеня, 32 621,21 грн. - викупна вартість та 71 845,18 грн. - додаткові витрати, з вимогою про солідарне стягнення яких з Відповідача 1, 2 позивач звернувся до суду.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у примусовому спонуканні відповідачів до виконання прострочених грошових зобов'язань за договором фінансового лізингу.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до вимог статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Як встановлено ч.2 ст.1, п.2 ч. 2 ст. 11 Закону України „Про фінансовий лізинг", ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України за користування майном на умовах фінансового лізингу лізингоодержувач має сплачувати лізингові платежі.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Отже, укладений між Позивачем та Відповідачем 2 договір фінансового лізингу № LС1110-09/07 від 01.10.2009р. є належною підставою для виникнення у останнього зобов'язань, визначених його умовами, з оплати лізингових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи зі змісту наданого до матеріалів справи акту прийому - передачі від 14.11.2007р., який підтверджує факт надання об'єкту фінансового лізингу Лізингоодержувачу, Позивач свої зобов'язання за спірним договором виконав належним чином.

Як встановлено судом, додатковою угодою від 28.02.2014р. Відповідач 2 визнав існуючу заборгованість та зобов'язався сплатити останню до 30.09.2016р.

Таким чином, Відповідач 2 не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов'язку зі сплати лізингових платежів відповідно до умов додаткової угоди від 28.02.2014р. до договору № LС1110-09/07 від 01.10.2009р., а саме до 30.09.2016р.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, і Відповідачем 2, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу належних доказів іншого до матеріалів справи не надано, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором № LС1110-09/07 від 01.10.2009р. утворилась та має місце заборгованість Відповідача 2 в сумі 2 545 329,22 грн., з яких 2 440 862,83 грн. - лізингові платежі, 32 621,21 грн. - викупна вартість та 71 845,18 грн. - додаткові витрати.

Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Як встановлено судом, 28.02.2014р. між позивачем (далі - Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (далі - Поручитель) укладено договір поруки №G1109-1110 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Лізингодавцем відповідати по зобов'язанням Лізингоодержувача, які виникають за Договором фінансово лізингу № LС1110-09/07 від 01.10.2009р., включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Договором лізингу, а також виконати інші умови Договору лізингу в повному обсязі.

Пунктом 2.5. Договору поруки визначено, що у випадку невиконання Лізингоодержувачем боргових зобов'язань перед Лізингодавцем за договором лізингу Поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної вимоги Лізингодавця. При цьому, обов'язок Поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від Лізингодавця відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Лізингодавець надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому Договорі. Для дійсності вимоги Лізингодавець не зобов'язаний надавати Поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань Лізингоодержувачем (п.2.6. Договору поруки).

Відповідно до п.3.1.Сторони Договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання Лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань по Договору лізингу, Поручитель і Лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед Лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч.1 та ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з договору поруки №G1109-1110 від 28.02.2014р., зобов'язання відповідача-1 перед позивачем полягають у сплаті всієї суми заборгованості у відповідності до п.3.1.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим, з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

У пункті 4.1 договору поруки №G1109-1110 від 28.02.2014р.встановлено, що договір поруки набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31.12.2018р. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Порука за цим Договором також припиняється, якщо Лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобов'язань не пред'явить вимоги до Поручителя (п.4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, у позивача виникло право пред'явити до поручителя -відповідача-1 вимогу про виконання порушеного зобов'язання боржником - відповідачем-2 - до 31.12.2018 року.

Як вже зазначалось, 2.5. Договору поруки встановлено обов'язок відповідача виконати боргові зобов'язання в обсязі, заявленому Лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної вимоги, враховуючи, що вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Лізингодавець надіслав її поштою на адресу поручителя.

На виконання зазначеного пункту Договору поруки, позивачем 03.12.2018р. направлено на адресу відповідача 1 вимогу від 28.11.2018р. про виконання боргового зобов'язання в сумі 2 904 464,71 грн., з яких 2 440 862,83 грн. - лізингові платежі, 359 135,49 грн. - пеня, 32 621,21 грн. - викупна вартість та 71 845,18 грн. - додаткові витрати протягом 3 банківських днів з моменту її отримання, що підтверджується накладної «Укрпошти» №800 та описом вкладення у цінний лист від 03.12.2018р. (а.с. 79).

Проте, доказів виконання відповідачем 1 умов договору поруки №G1109-1110 від 28.02.2014р. матеріали справи не містять.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, позовні вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" зобов'язання якого є солідарним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів пені у розмірі 359 135,49 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов'язань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Враховуючи, що домовленість сторін про застосування пені у разі випадку прострочення сплати лізингових платежів встановлено п.5.1. спірного договору, вимоги ст. 547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання, видом якого у розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Водночас, згідно положень ст. 258 зазначеного Кодексу до вимог про стягнення неустойки, зокрема, пені застосовується спеціальна (скорочена) позовна давність тривалістю в 1 рік, який згідно ст.261 Цивільного кодексу України розпочинає свій перебіг з першого дня прострочення здійснення відповідного платежу.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення, а її сплив за умов подання такої заяви є підставою для відмови у позові. Отже, судом враховано надану відповідачем 1 заяву про застосування при розрахунку пені позовної давності в один рік.

Отже, враховуючи дату надсилання позовної заяви (03.12.2018р. - про що свідчить відбиток штемпелю «Укрпошта» на описі вкладенні у цінний лист а.с.55), річний строк позовної давності сплинув відносно вимог про стягнення пені, нарахованої за період з 01.10.2016р. по 31.03.2017р., у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 359 135,49 грн. задоволенню не підлягають.

Посилання відповідача 1 про сплив строку позовної давності відносно вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 2 545 329,22 грн. судом не приймається до уваги, оскільки п.1.6. додаткової угоди від 28.02.2014р. до спірного договору сторонами збільшено позовну давність на 5 років у відповідності до ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України.

Не заслуговують уваги й посилання відповідача 1 щодо спливу строку позовної давності відносно стягнення 2 545 329,22 грн. на підставі рахунків 2010 року, оскільки внаслідок укладання додаткової угоди від 28.02.2014р. до договору №LС1110-09/07 від 01.10.2009р. відповідачем 2 вчинено дії, що свідчать про визнання останнім свого боргу за спірним договором, отже враховуючи положення ст. 264 ЦК України, в даному випадку мало місце переривання строку позовної давності, з огляду на що, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 2 545 329,22 грн. не сплив.

Судові витрати у відповідності до вимог ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідачів з кожного в рівних частинах на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь Донецької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект", м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 2 904 464,71 грн. - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд.2; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (83059, м. Донецьк, вул. 8 Марта, буд.34; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд.9, корп.6; ) заборгованість в сумі 2 545 329,22 грн., з яких 2 440 862,83 грн. - лізингові платежі, 32 621,21 грн. - викупна вартість та 71 845,18 грн. - додаткові витрати.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд.2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд.9, корп.6; ) судовий збір у розмірі 9 385,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (83059, м. Донецьк, вул. 8 Марта, буд.34; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд.9, корп.6; ) судовий збір у розмірі 9 385,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua