ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. Справа№ 925/670/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Буравльова С.І.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: не з»явились

від відповідача: Бойко О.М. - дов. № б/н від 17.01.2019р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія «Агросоюз -РП»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 р.

у справі № 925/670/18 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Жидачівський

Целюлозно-паперовий комбінат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна

Компанія «Агросоюз -РП»

про стягнення 55 262 грн. 03 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулося з позовом публічне акціонерне товариство Жидачівський Целюлозно-паперовий комбінат до товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія Агросоюз РП про стягнення з відповідача 45 000 грн. 00 коп. боргу, 6 427 грн. 79 коп. пені та 3 834 грн. 24 коп. 10% річних, з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору поставки від 03.07.2017р. за № 048ЖГ.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що на підставі договору поставки поставив відповідачу товар на умовах визначених договором поставки № 048ЖГ від 03.07.2017р.. проте свій обовязок щодо оплати придбаного товару відповідач не виконав, у звязку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 45 000 грн. 00 коп. основного боргу, 6 427 грн. 79 коп. пені з урахуванням вимог п. 6.3.1. договору та 3 834 грн. 24 коп. 10% річних на підставі п. 6.3.4. договору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018р. по справі № 925/670/18 позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна Компанія „Агросоюз -РП", на користь публічного акціонерного товариства „Жидачівський Целюлозно-паперовий комбінат" - 45 000 грн. 00 коп. основного боргу, 6 344 грн. 73 коп. пені, 3 816 грн. 23 коп. 10% річних та 1 758 грн. 83 коп. витрат на сплату судового збору. В решті вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна Компанія „Агросоюз -РП" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018р. по справі № 925/670/18.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018р. в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018р.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 25.10.2018р. справу № 925/670/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018р. справу № 925/670/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Зубець Л.П..

Розпорядженням № 09.1-08/102/18 Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2018р. для розгляду справи № 925/670/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна Компанія „Агросоюз -РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018р. по справі № 925/670/18, розгляд справи призначено на 18.12.2018р.

30.11.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

13.12.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляд справи.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/644/18 від 18.12.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/670/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 925/670/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді Зубець Л.П., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018р. прийнято справу № 925/670/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна Компанія „Агросоюз -РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 року по справі № 925/670/18 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Буравльов С.І. та призначено справу № 925/670/18 на 13.02.2019р.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Встановлено, що 13.02.2019р. представник позивача у судове засідання не з'явився, але ним 11.02.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду було подано клопотання в якому просить суд розглядати справу № 925/670/18 без їх участі за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

03.07.2017р. між Публічним акціонерним товариством Жидачівський Целюлозно-паперовий комбінат (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія Агросоюз РП (покупець) було укладено договір поставки за № 048ЖГ (далі- договір).

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, виготовити та передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти та оплатити його в кількості, в строк, асортименту і найменуванню, відповідно до узгодженого сторонами замовлення (заявки), Специфікації та рахунку-фактури на відвантаження конкретної партії товарів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Конкретний асортимент, ціна та кількість товару вказуються в Специфікаціях, накладних та інших товаросупроводжувальних документах (п. 1.3. договору).

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на загальну суму 331 631 грн. 14 коп., що підтверджується видатковими накладнми: № 90307929 від 07.07.2017р. на суму 107 972 грн. 93 коп.; № 90308223 від 03.08.2017р. на суму 107 972 грн. 93 коп.; № 90308634 від 19.09.2017р. на суму 115 685 грн. 28 коп.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи та відтиском печатки товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія Агросоюз РП.

Однак свій обов»язок, щодо оплати поставленого товару відповідач виконав частково, сплативши 286 631 грн. 14 коп., в зв»язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 45 000 грн. 00 коп. боргу за поставлений товар.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов»язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов»язок у семиденний строк від дня пред»явлення вимоги, якщо обов»язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 3.8. договору покупець здійснює оплату в розмірі 50% передоплати та 50% відтермінування на 10 календарних днів з моменту відвантаження транспортного засобу, на поточний рахунок постачальника, наданого покупцем за умови надання рахунку-фактури.

відповідач повинен був повністю розрахуватися з позивачем за поставлений товар 07 липня 2017 року 17 липня 2017 року, за поставлений товар 03 серпня 2017 року 13 серпня 2017 року та за поставлений товар 19 вересня 2017 року 29 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору поставки, розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 45 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно п. 6.3.1. договору у випадку порушення зобов»язань щодо порядку та строків оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення і не обмежується 6-місячним строком згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції.

Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки сторонами було визначено, що нарахування неустойки здійснюється без обмежень строків передбачених ч.6 ст.232 ГК України, то нарахування пені понад строки встановлені ч. 6 ст.232 ГК України не суперечить вимогам чинного законодавства.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача на користь позивача 6 427 грн. 79 коп. пені, нарахованої з урахуванням облікової ставки НБУ.

Позивачем при нарахуванні пені було порушено вимоги ст. 253 ЦК України згідно якої перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Позивачем не враховано рекомендацій вказаних в п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань згідно яких, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Таким чином, розмір пені нарахований за період з 18 липня 2017 року (17 липня 2017 року кінцевий термін оплати товару поставленого 07 липня 2017 року) по 20 липня 2017 року (21 липня 2017 року відбулася оплата на 42 982 грн. 74 коп.) нарахований на суму боргу 42 972 грн. 93 коп. складає 44 грн. 15 коп.;

розмір пені нарахований за період з 14 серпня 2017 року (13 серпня 2017 року кінцевий термін оплати товару поставленого 03 серпня 2017 року) по 04 вересня 2017 року на суму боргу 62 972 грн. 93 коп. складає 474 грн. 45 коп.;

розмір пені нарахований за період з 05 вересня 2017 року по 10 вересня 2017 року (11 вересня 2017 року сплачено 27 963 грн. 12 коп.) на суму боргу 27 972 грн. 93 коп. складає 57 грн. 48 коп.;

розмір пені нарахований за період з 30 вересня 2017 року (29 вересня 2017 року кінцевий термін оплати товару поставленого 19 вересня 2017 року) по 15 листопада 2017 року (16 листопада 2017 року було сплачено 5 000 грн. 00 коп.) на суму боргу 65 685 грн. 28 коп. складає 607 грн. 37 коп.

Решту суми неустойки за період з 16 листопада 2017 року по 08 червня 2018 року нараховано вірно.

Здійснивши перерахунок пені, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що з відповідача підлягає стягненню 6 344 грн. 73 коп., а в решті пені в розмірі 83 грн. 06 коп. слід відмовити.

Пунктом 6.3.4. договору визначено, що у випадку прострочення платежу більше тридцяти календарних днів, покупець, крім передбачених п. 6.3.1. даного договору, додатково сплачує постачальнику 10% річних від простроченої суми за весь період прострочення (ст. 625 ЦК України) з першого дня прострочення.

Також, позивачем заявлено до стягнення 3 834 грн. 24 коп. 10% річних нарахованих за період з 29 вересня 2017 року по 19 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки в періоді з 29 вересня 2017 року по 15 листопада 2017 року позивачем було порушено вимоги ст. 253 ЦК України, то розмір 10% річних нарахований за період з 30 вересня 2017 року по 15 листопада 2017 року на суму боргу 65 685 горн. 28 коп. складає 845 грн. 81 коп.

Решту річних за період з 16 листопада 2017 року по 19 червня 2018 року нараховано вірно.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 3 816 грн. 23 коп., а в решті стягнення 18 грн. 01 коп. 10% річних слід відмовити.

Позивачем було заявлено вимогу про стягнення в відповідача 2 100 грн. 00 коп. витрат на відрядження.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем не надано суду доказів, що підтверджують понесені ним витрати на відрядження в сумі 2 100 грн. 00 коп., а тому вказані судові витрати є необґрунтовані.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Жидачівський Целюлозно-паперовий комбінат» підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018р. у справі № 925/670/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія «Агросоюз -РП» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018р. у справі № 925/670/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 925/670/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.І. Буравльов